Справа № 522/15736/17
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 522/15736/17

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Тарасов А.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.,

за участю секретаря - Худика С.А.,

за участю представника - ОСОБА_1

за участю представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про визнання протиправними дії, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3, звернулася з позовом до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (далі - відповідач, Департамент), в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо надання недостовірної та неповної інформації з питань зазначених у запиті на інформацію від 07.08.2017 року № ЗПИ-539. Також позивач просила зобов'язати Департамент у п'ятиденний строк надати відповідь на запит про інформацію від 07.08.2017 року № ЗПИ-539 відповідно до поставлених питань та подати до суду звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що надання відповідачем неповної та недостовірної інформації з питань зазначених у запиті порушує її право на доступ до публічної інформації, відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовлено.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову Приморського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2017 року скасувати та постановити нову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 серпня 2017 року позивач, ОСОБА_3, звернулася до Одеської міської ради із запитом на інформацію стосовно наявності в межах земельних ділянок, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, земель, які не підлягають передачі у приватну власність, відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України.

Листом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради № 01-17/313 від 11 серпня 2017 року надано відповідь «Про розгляд запиту на інформацію», якою повідомлено, що «згідно з планом зонування території (зонінгом) м. Одеси, затвердженим рішенням Одеської міської ради від 19.10.2016 року, запитані земельні ділянки розташовані в громадських зонах Г - 1, ГІ - 1 (зона загальноміського центру та зони загальноміського центру «Стара Одеса»), які призначені для розміщення об'єктів адміністративних будівель органів управління, ділових установ, багатоквартирних житлових будинків та інших багатофункціональних об'єктів, що забезпечують громадські функції загальноміського та регіонального значення.

Враховуючи викладене, земельні ділянки за вищезазначеними адресами входять до складу земель, які не підлягають передачі у приватну власність, відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України».

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, неправильно визначився з предметом спору та помилково дійшов висновку, що запитувана інформація є правовою інформацією щодо надання юридичної консультації, проведення аналізу правових норм стосовно конкретних обставин, повідомлених запитувачем інформації, що регулюються спеціальним Законом України « Про безоплатну правову допомогу».

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для з'ясування того, чи є інформація публічною, суди досліджують підстави одержання чи створення інформації суб'єктами владних повноважень. Для вирішення цього питання суди з'ясовують підстави отримання чи створення запитуваної інформації та враховують те, що публічна інформація одержується чи створюється суб'єктами владних повноважень на виконання обов'язків, визначених чинним законодавством.

Відповідно до статті 19 Закону України від 13.01.2011 року № 2939-V «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939) запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Частиною 5 вказаної статті передбачено, що запит на інформацію має містити:

1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є;

2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;

3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Визначення поняття "публічна інформація" наведено у статті 1 Закону Закон № 2939. Так, відповідно до частини першої цієї статті публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

За цим визначенням можна виокремити такі ознаки публічної інформації:

1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством;

2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація;

3) така інформація знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації;

4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб'єктом владних повноважень не під час виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків;

5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб'єктом владних повноважень.

Проте, суд першої інстанції не перевірив, чи відповідає інформація, яку запитував позивач, критеріям, встановленим наведеними вище нормами закону, та, відповідно, чи є така інформація публічною і чи може бути така інформація предметом інформаційного запиту.

Частинами 4 та 5 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України на суд покладається обов'язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 13 вказаного Закону розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Згідно статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.

Частиною 5 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що уповноважені органи з питань містобудування та архітектури і центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, забезпечують відкритість, доступність та повноту інформації про наявність на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці земель державної та комунальної власності, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову, про наявність обмежень і обтяжень земельних ділянок, містобудівні умови та обмеження в містобудівному і державному земельному кадастрах.

До моменту внесення відповідної інформації до містобудівного та державного земельного кадастрів виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації або відповідний місцевий орган виконавчої влади зобов'язані надавати за запитами фізичних та юридичних осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову.

З аналізу зазначених норм чинного законодавства вбачається, що Департамент комунальної власності Одеської міської ради є розпорядником запитуваної інформації, яка за своїм правовим статусом є публічною.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 статті 20 та частиною 3 статті 22 зазначеного Закону передбачено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядник публічної інформації правильно класифікував зміст звернення позивача, тому відмова у задоволенні позову має бути мотивована саме відсутністю у діях відповідача лише порушення права заявника на одержання публічної інформації.

Вирішуючи цю справу, апеляційний суд враховує, що відповідно до частини п'ятої статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" спеціально уповноважені органи з питань містобудування та архітектури і центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів та його територіальні органи забезпечують відкритість, доступність та повноту інформації про наявність на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці земель державної та комунальної власності, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову, про наявність обмежень і обтяжень земельних ділянок, містобудівні умови та обмеження в містобудівному і державному земельному кадастрах.

До моменту внесення відповідної інформації до містобудівного та державного земельного кадастрів виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації або відповідний місцевий орган виконавчої влади зобов'язані надавати за запитами фізичних та юридичних осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що інформація про наявність земельних ділянок, які належать територіальній громаді, є публічною, оскільки відповідно до вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" вказана інформація повинна створюватися в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством. Тому на таку інформацію та на правовідносини, пов'язані з її поширенням, оприлюдненням, наданням тощо, поширюються норми Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку колегії суддів, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів надання вичерпної інформації на запит ОСОБА_3 в порядку Закону України « Про доступ до публічної інформації», а тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Разом з тим, на думку колегії суддів, не підлягає задоволенню позов в частині визнання протиправними дії відповідача щодо надання ОСОБА_3 недостовірної інформації на її запит, оскільки в наданій відповідачем відповіді не вказано конкретної інформації щодо правового статусу зазначених земельних ділянок, що унеможливлює її обговорення та оцінку.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, що призвело до невірного по суті вирішення справи.

Згідно до статті 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про визнання протиправними дії, зобов'язання вчинити певні дії, -скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Департаменту комунальної власності Одеської міської ради щодо надання ОСОБА_3 неповної інформації за інформаційним запитом від 07.08.2017 року № ЗПИ - 539.

Зобов'язати Департамент комунальної власності Одеської міської ради надати ОСОБА_3 вичерпну інформацію стосовно правового статусу об'єктів нерухомості та земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1. в порядку Закону України « Про доступ до публічної інформації».

В решті позову - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: