Справа № 817/1337/17
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 листопада 2017 рокуР і в н е 817/1337/17
09 год. 30 хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П. за участю секретаря судового засідання Свінтозельської К.І. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Державного підприємства "Рівненське лісове господарство"
доГоловного управління Держгеокадастру в Рівненській області
про визнання протипранвими припису, постанови,
В С Т АН О В И В:

Державне підприємство "Рівненське лісове господарство" (далі - позивач, ДП "Рівненське лісове господарство") звернулося до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просило суд визнати протиправним припис Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області від 21.08.2017 та постанову про накладення адміністративного стягнення на Головного лісничого Державного підприємства "Рівненське лісове господарство" ОСОБА_3 № 0000128 від 01.09.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що посадовими особами відповідача безпідставно складено припис, яким зобов'язано позивача звільнити самовільно зайняті земельні ділянки державної власності лісогосподарського призначення. Також, необґрунтовано складено постанову про накладення адміністративного штрафу на головного лісничого. Позивач вважає вказані висновки безпідставними, так як проведення суцільної санітарної рубки - не можна кваліфікувати як самовільне заняття земельних ділянок, оскільки, на вказаних землях проводилася лісогосподарська діяльність. В судовому засіданні, з підстав зазначених у позовній заяві, представник позивача просив позов задовольнити повністю.

Відповідач подав заперечення проти позову, в яких зазначив, що Головним управлінням Держгеокадастру в Рівненській області сформовано спірний припис та стосовно головного лісничого складено протокол про адміністративне правопорушення і, відповідно, винесено постанову, за самовільне заняття земельних ділянок загальною площею 0,5 га на території Заборольської сільської ради, які перебувають у землях запасу лісогосподарського призначення державної форми власності. Прийняття спірних рішень мотивовано відповідачем тим, що у позивача відсутні будь-які рішення про надання йому у користування земельних ділянок, та відсутні документи передбачені ст. 125, 126 Земельного кодексу України. Також, позивачем порушено п. 30 Санітарних правил в лісах, де зазначено, що доцільність призначення суцільної санітарної рубки визначається комісією. До складу комісії входять представники власника лісів. Однак, позивачем не було залучено власника лісів тобто представника держави. З вищенаведених підстав, спірний припис Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області від 21.08.2017 та постанова про накладення адміністративного стягнення на Головного лісничого Державного підприємства "Рівненське лісове господарство" ОСОБА_3 № 0000128 від 01.09.2017 - є правомірними. Враховуючи наведене, представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити повністю за безпідставністю позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши у відкритому судовому засіданні подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до вимог ст. 6 та ст. 10 Закону України "Про державний контроль за виконання та охороною земель", наказу від 21.08.2017 року №283 та листа від 19.08.2017 року №6061/39/116/02-2017 Управління захисту економіки в Рівненській області Національної поліції України, посадовими особами Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області проведено позапланову перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів земельних ділянок державної власності лісогосподарського призначення, які розташовані на території Заборольської сільської ради Рівненського району (ДП "Рівненське лісове господарство").

За результатами перевірки ДП "Рівненське лісове господарство" складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 21.08.2017 року №198. У даному Акті зазначено, що обласним управлінням лісового і мисливського господарства було безпідставно включено земельні ділянки площею 36,1595 га до земель лісогосподарського призначення на території Заборольської сільської ради Рівненського району, на яких проводилися лісогосподарські заходи ДП Рівненський лісгосп (згідно обовязків постійного користувача), а також те, що було проведено суцільні санітарні рубки загальною площею 0,5 га на даних землях, а фактично дані земельні ділянки перебувають у землях запасу лісогосподарського призначення державної власності.

Даними діями заподіяно шкоду, земельним ресурсам, внаслідок самовільного зайняття площею 0,5 га вищезазначених лісових земельних ділянок, що є порушенням вимог статей 125, 126 Земельного кодексу України (а.с.9-10).

На підставі вказаних висновків, 21.08. 2017 року Головним управлінням Держгеокадастру в Рівненській області застосовано припис до відповідача, яким приписано звільнити самовільно зайняті земельні ділянки державної власності лісогосподарського призначення, загальною площею 0,5га на території Заборольської сільської ради Рівненського району, та привести в стан, придатний для використання за цільовим призначенням (а.с.11).

На підставі виявлених порушень ст. 125, ст. 126 Земельного кодексу України, 31.08.2017 року посадовими особами відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення за № 0000128 на головного лісничого ДП "Рівненське лісове господарство" ОСОБА_3 В поясненнях до протоколу він зазначив, що діяв у відповідності до Розділу VIII п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України (а.с.12).

Крім того, посадовими особами відповідача прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення від 01.09.2017 року за № 0000128 на головного лісничого ДП "Рівненське лісове господарство" ОСОБА_3, за заподіяння матеріальної шкоди земельним ресурсам, внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок(а.с.13).

Не погоджуючись із прийнятим приписом від 21.08.2017 року та постановою про накладення адміністративного стягнення від 01.09.2017 року за № 0000128, позивач звернувся до суду із даним позовом.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, який спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля, визначає Закон України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" № 963-IVвід 19.06.2003 року (далі - Закон України від 19.06.2003 року № 963), в редакції на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно із ст. 10 цього Закону, державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право:

- безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;

- давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;

- складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи проадміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

У ході державного контролю за використанням та охороною земель посадовими особами Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області встановлено самовільне зайняття земельної ділянки позивачем у ході проведення санітарної рубки у зв"язку із відсутністю у ДП "Рівненське лісове господарство" документів, передбачених ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України на право власності чи користування земельною ділянкою, так як право постійного користування чи власності земельною ділянкою виникає з моменту державної реєстрації цього права.

В результаті чого, застосувало до позивача припис та стосовно головного лісничого прийняло протокол про адміністративне правопорушення, за самовільне заняття земельних ділянок загальною площею 0,5 га на території Заборольської сільської ради, які перебувають у землях запасу лісогосподарського призначення державної власності.

Однак, з даними твердженнями відповідача, суд не погоджується, з наступних підстав.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст.126 Земельного кодексу України).

Так, відповідно до ст.1 Закону від 19.06.2003 року № 963, самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідно до рішення Рівненської районної ради від 18.04.2003 року №82 "Про хід реформування в агропромисловому комплексі району та використання лісових ресурсів ставків та водойм", вирішено рекомендувати сільським радам розглянути протягом квітня-травня 2003 року на сесіях та підготувати матеріали про передачу лісів Рівненському держлісгоспу, в тому числі по Заборольській сільській раді - 55 га (а.с.79-80).

Так, рішенням Заборольської сільської ради від 20.04.2003 року №54 погоджено передачу земель лісового фонду загальною площею 57,2 га Рівненському державному лісогосподарському обєднанню Рівнеліс (а.с. 81).

А тому, на ім'я директора Рівненського державного лісогосподарського обєднання Рівнеліс надіслано лист з проханням прийняти до складу Держлісфонду 57,2 га лісів (а.с.82).

15.05.2003 року розпорядженням голови Рівненської районної державної адміністрації "Про створення районної комісії по попередній прийомці-передачі земельних ділянок лісового фонду" № 349, затверджено склад районної комісії по попередній прийомці - передачі земельних ділянок лісового фонду, намічених для передачі в постійне користування із земель запасу Рівненському державному лісогосподарському обєднанню Рівнеліс (а.с.83).

На виконання вказаного розпорядження утворено склад районної комісії по попередній прийомці - передачі земельних ділянок лісового фонду(а.с.84).

Відповідно до наказу генерального директора Рівненського державного лісогосподарського об"єднання "Рівнеліс" від 02.06.2003 року №68 зобов'язано директора Рівненського держлісгоспа в строк до 15.06.2003 року прийняти до складу держлісгоспу лісові землі сільськогосподарських підприємств Рівненського району(а.с.85).

Крім того, актом обстеження від 08.07.2003 року, проведено обстеження лісових насаджень, загальною площею 57,2 га на предмет попереднього погодження передачі їх у склад Державного лісового фонду Рівненського держлісгоспу, загальний стан лісових насаджень - задовільний. В тому, числі суд звертає увагу, що до складу комісії входив спеціаліст -землевпорядник (а.с.86).

Так, п.1 та п.3 розпорядження голови Рівненської районної державної адміністрації від 22.08.2003 року №644 "Про надання дозволу на складання технічної документації по передачі земель лісового фонду в постійне користування та оренду для введення лісового господарства", були затверджені матеріали по попередньому прийому-передачі земельних ділянок лісового фонду, намічених для передачі в постійне користування із земель запасу Заборольської сільської ради Рівненському держлісгоспу державного лісогосподарського обєднання Рівнеліс, та надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельних ділянок в постійне користування згідно з додатком (далі - розпорядження від 22.08.2003 року № 644)(а.с.25).

Поміж тим, відповідно до п. 5 розпорядження від 22.08.2003 року № 644 зазначено, що Рівненському держлісгоспу Рівненського державного лісогосподарського обєднання Рівнеліс необхідно забезпечити охорону лісу від самовільних рубок і пожеж та проведення інших лісогосподарських заходів (згідно обов'язків постійного лісокористувача) до отримання державних актів на право постійного користування землею.

Відповідно до додатка, а саме експлікації земель, що передаються у постійне користування Рівненському держлісгоспу Рівненського державного лісогосподарського обєднання Рівнеліс на території Заборольської сільської ради, площа становить 57,2 га.

Розпорядженням голови Рівненської районної державної адміністрації від 12.07.2005 року № 292 "Про внесено змін до розпорядження голови райдержадміністрації від 22.08.2003 року № 644, внесено зміни до п.3 розпорядження від 22.08.2003 року № 644 Про надання дозволу на складання технічної документації по передачі земель лісового фонду в постійне користування та оренду для ведення лісового господарства у звязку із зміною назви Рівненського держлісгоспу Рівненського державного лісогосподарського обєднання Рівнеліс та надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельних ділянок в постійне користування ДП Рівненське лісове господарство для ведення лісового господарства згідно з додатком(а.с.26).

Рішенням Заборольської сільської ради від 12.01.2007 року №280 погоджено відведення ДП Рівненське лісове господарство в постійне користування п'яти земельних ділянок для введення лісового господарства за рахунок земель лісового фонду Заборольської сільської ради(а.с.88).

У відповідності до ст. 16 Лісового кодексу України, право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.

Крім того, згідно із ст. 17 цього Кодексу, у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Ліси надаються в постійне користування на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища.

У відповідності до ст.19 Лісового кодексу України, постійні лісокористувачі мають:

1) право самостійно господарювати в лісах;

2) виключне право на заготівлю деревини;

3) право власності на заготовлену ними продукцію та доходи від її реалізації;

4) право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законодавством;

5) право здійснювати відповідно до законодавства будівництво доріг, спорудження жилих будинків, виробничих та інших будівель і споруд, необхідних для ведення лісового господарства.

Постійні лісокористувачі зобов'язані:

1) забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку;

2) дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів;

3) вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення;

4) вести первинний облік лісів;

5) дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель;

6) забезпечувати охорону типових та унікальних природних комплексів і об'єктів, рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, рослинних угруповань, сприяти формуванню екологічної мережі відповідно до природоохоронного законодавства;

8) забезпечувати безперешкодний доступ до об'єктів електромереж, інших інженерних споруд, які проходять через лісову ділянку, для їх обслуговування.

Законом можуть бути передбачені й інші права та обов'язки постійних лісокористувачів.

В ст.86 цього Кодексу також зазначено, що організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб.

Власники лісів і постійні лісокористувачі зобов'язані розробляти та проводити в установлений строк комплекс протипожежних та інших заходів, спрямованих на збереження, охорону та захист лісів. Перелік протипожежних та інших заходів, вимоги щодо складання планів цих заходів визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового господарства, органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Крім того, відповідно до п. 5 Розділу VIII Прикінцеві положення Лісового кодексу України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Як вбачається із змісту визначення терміну "самовільне зайняття земельної ділянки" - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Так, з аналізу матеріалів справи та Лісовпорядкування 2004 року (а.с. 21-24), відповідно до норм Лісового кодексу України судом встановлено, що позивач - ДП "Рівненське лісове господарство" є постійним лісокористувачем земельних ділянок загальною площею 0,5 га на території Заборольської сільської ради.

З метою виконання приписів ст. 19 Лісового кодексу України, відповідно до акту лісопатологічного обстеження насаджень ДП "Рівненський лісгосп" від 23.09.2016 року, який вимагав суцільної санітарної рубки, на підставі дозволу Рівненського обласного управління лісового та мисливського господарства від 27.09.2016 року №03-1160 та лісорубного квитка від 27.09.2016 року Серії 02 ЛКБ 456766, на праві постійного лісокористування відповідно до Лісовпорядкування 2004 року, працівниками ДП "Рівненське лісове господарство" було проведено суцільну санітарну рубку по Любомирському лісництву, в тому числі і на земельній ділянці загальною площею 0,5 га на території Заборольської сільської ради (а.с.14, 15).

Таким чином, судом встановлено, що ДП "Рівненське лісове господарство" як лісокористувачем, відповідно до вимог Лісового кодексу України, було вчинено правомірні дії (санітарну рубку) на земельній ділянці за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду). Тобто, вказані дії, щодо використання земельної ділянки, не відповідають поняттю "самовільне зайняття земельної ділянки" зазначеному у ст. 1 Закону від 19.06.2003 року № 963.

Крім того, суд звертає увагу, що п. 5 розпорядження від 22.08.2003 року № 644, на позивача покладено обовязок щодо забезпечення охорони лісу від самовільних рубок і пожеж та проведення інших лісогосподарських заходів (згідно обов'язків постійного лісокористувача) до отримання державних актів на право постійного користування землею.

Тобто, позивачем як постійним лісокористувачем відповідно до Лісового кодексу України та зазначеного розпорядження вчинялися дії щодо проведення суцільної санітарної рубки на земельних ділянках, та на підставі лісорубного квитка, дозволу Рівненського обласного управління лісового та мисливського господарства, а тому вказані дії є правомірними.

Отже, з аналізу терміну "самовільне зайняття земельної ділянки", долучених доказів до матеріалів справи, судом не вважається, що позивачем, шляхом проведення суцільної санітарної рубки на землях, самовільно зайнято земельні ділянки державної власності лісогосподарського призначення, загальною площею 0,5га на території Заборольської сільської ради Рівненського району.

Водночас, суд також звертає увагу на п.5 акту службової перевірки від 27.10.2017 року, де зафіксовано те, що комісія дійшла висновку, що ділянка не може вважатися самовільно зайнятою, оскільки включена до складу земель лісогосподарського призначення ДП "Рівненський лісгосп" відповідно до діючого на момент надання земельного законодавства(а.с.73-77).

Разом з тим, суд відхиляє твердження відповідача, що позивачем, як лісокористувачем, порушено п. 30 Санітарних правил в лісах, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1995 року №555 (далі - Санітарні правила в лісах), оскільки до складу комісії, яка встановлює доцільність призначення суцільної санітарної рубки не було включено представника власника лісів, з огляду на наступне.

Так, лісопатологічні обстеження насаджень ДП "Рівненський лісгосп", які вимагають суцільної санітарної рубки були проведені комісією у вересні 2016 року.

Відповідно до п. 27 Санітарних правил в лісах (в редакції на момент проведення обстеження) до складу комісії входять: лісопатолог спеціалізованої служби лісозахисту або міжрайонний інженер-лісопатолог, головний лісничий або інженер охорони і захисту лісу, а також лісничий та представник постійного лісокористувача.

Тобто, склад комісії, що відображений у Акті лісопатологічного обстеження насаджень ДП "Рівненський лісгосп", які вимагають суцільної санітарної рубки від 23.09.2016 відповідає вимогам п. 27 Санітарних правил в лісах у редакції чинній на момент проведення обстеження та формування комісії.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем, шляхом проведення суцільних санітарних рубок на земельних ділянках, не здійснювалися дії щодо самовільного зайняття земельних ділянок державної власності лісогосподарського призначення, а вчинялися дії, які відповідно до закону є правомірними. Вчинення позивачем інших дій, крім санітарної рубки, які б свідчили про фактичне використання земельної ділянки відповідачем не встановлено.

Враховуючи відсутність факту самовільного зайняття земельної ділянки позивачем, спірний припис від 21.08.2017 року, яким зобовязано ДП "Рівненський лісгосп" звільнити самовільно зайняті земельні ділянки державної власності лісогосподарського призначення, загальною площею 0,5га на території Заборольської сільської ради Рівненського району, та привести в стан, придатний для використання за цільовим призначенням, та постанова про накладення адміністративного штрафу від 01.09.2017 року №0000128, за порушення вимог ст.125 та ст.126 Земельного кодексу України є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, у ході судового засідання позивач довів суду обґрунтованість позовних вимог. Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатні та беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірність його дій.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то поданий позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене та те, що позов задоволено повністю на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, позивачу необхідно присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області судовий збір у розмірі 3200 грн., сплаченого згідно платіжних доручень №2044 від 05.09. 2017 року, №2072 від 08.09. 2017 року (а.с. 2, 3).

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області від 21.08.2017.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на Головного лісничого Державного підприємства "Рівненське лісове господарство" ОСОБА_3 № 0000128 від 01.09.2017.

Присудити на користь позивача Державного підприємства "Рівненське лісове господарство" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області судовий збір у розмірі 3200(три тисячі двісті)грн. 00коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Зозуля Д.П.