Справа № 592/10869/17
Суддя: Труханова Л. М.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/592/573/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді - Труханової Л.М.,

за участю секретаря Сахненко О. Ю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дії протиправними, зобов'язання вчинити дії, скасування рішення, -

встановив:

02.10.2017 позивач ОСОБА_1звернулася до суду з вказаним позовом та свої позовні вимоги мотивує тим, що вона перебуває на обліку у Департаменті соціального захисту населення ОСОБА_2 міської ради, як особа, яка переміщена з району проведення антитерористичної операції. З часу її переміщення отримання призначеної пенсії, яка є її єдиним джерелом для існування, здійснювалося за місцем перебування на обліку - у ОСОБА_2 обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області, проте з жовтня 2017 р. виплата пенсії їй була припинена у звязку з скасуванням її довідки внутрішньо переміщеної особи. Вважає, що припинення виплат пенсії було здійснено відповідачем поза процедурою, встановленою законом. Просить суд: визнати дії ОСОБА_2 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо припинення їй нарахування і виплати пенсії , а також щодо утримання надміру виплаченої суми пенсії у сумі 1600 грн. 56 коп. за період з 01.09.2017 р. по 30.09.2017 р. протиправними; зобовязати Сумське обєднане Управління Пенсійного фонду України Сумської області поновити їй нарахування та виплату пенсії, а також сплатити заборгованість, яка виникла з часу припинення нарахування та виплати пенсії, з одночасним скасуванням свого рішення від 14.09.2017 р. № 860 про утримання надміру виплаченої суми пенсії у розмірі 1600 грн. 56 коп.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, просила розглядати справу без її участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Сумської області ОСОБА_3 заперечує щодо задоволення позову та надав заяву згідно якої проти задоволення позову заперечував та надав до суду зписьмові заперечення на позов, в якому зазначено, що питання призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365 «Про деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», якою затверджено Порядок призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, а також Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» . Позивач перебував на обліку в управлінні та отримував пенсію по 01.09.2017 року, як внутрішньо переміщена особа з Донецької області. З 14 червня 2016 року (дата набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365) рішення щодо призначення (відновлення) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) органами Пенсійного фонду України можуть прийматися на підставі рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворених районними, районними у містах Києві і Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад. Відповідно до рішення цієї Комісії від 11.08.2017 року позивачу було припинено всі види соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі у зв'язку зі скасуванням дії довідки про взяття на облік внтурішньо переміщеної особи через відсутність за місцем проживання. 11.08.2017 року рішенням Комісії по розгляду заяв громадян з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Департаменту соціального захисту населення ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_1 було відмовлено у відновленні пенсії у зв'язку зі скасуванням довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Пунктом 16 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам передбачено, що Рішення комісії про відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати може бути оскаржене до суду. Позивач не скористався своїм правом та не оскаржив вищезазначені рішення Комісії по розгляду заяв громадян з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Департаменту соціального захисту населення ОСОБА_2 міської ради, яким їй було припинено виплату пенсії та відмовлено в поновленні такої виплати. Просили суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, та справу розглядати без участі їх представника.

Суд, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку у Департаменті соціального захисту населення ОСОБА_2 міської ради як особа, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції з м. Первомайськ, Луганської області з 2014 р. та отримувала пенсію за віком у ОСОБА_2 обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області.

З 01.09.2017 р. виплата пенсії ОСОБА_1 була призупинена відповідачем у звязку з скасуванням її довідки внутрішньо переміщеної особи. За період з 01.09.2017 по 30.09.2017 позивачу сплачена відповідачем пенсія в сумі 1600,56 грн.. 14.09.2017 відповідачем прийняте рішення №860 про утримання надміру виплаченої суми пенсії.

Статтею 46 Конституція України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою ст. 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено підстави припинення виплати пенсії та визначено, що виплата пенсії припиняється або за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду, або за рішенням суду.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Ні воєнний, ні надзвичайний стан в Україні не запроваджено.

Згідно з частиною 2 ст. 14 Закону України від 20.03.2003 р. «Про боротьбу з тероризмом» у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

Статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 р. № 405/2014.

Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обовязки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сімї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоровя; екологічної безпеки (пункти 1, 6).

Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не встановлюють обмеження права на отримання пенсійних виплат осіб, які проживають на території, яка не контролюється органами державної влади.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом 54 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Пічкур проти України» зазначено про порушення статті 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», Європейський суд з прав людини визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем Молдавської Республіки Придністровя (МРП). Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов'язання за ст. 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Пункт 333 цього рішення зазначає, що коли держава не може забезпечити дію своєї влади на частині своєї території відповідно фактичній ситуації (наприклад, сепаратиський режим, військова окупація), держава не перестає нести відповідальність та здійснювати юрисдикцію, що держава повинна усіма доступними дипломатичними та правовими засобами із залученням іноземних держав та міжнародних організацій продовжувати гарантувати права та свободи, передбачені Конвенцією.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13.06.2007 р., зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. Суди при визначенні юридичної сили законів та інших нормативно-правових актів щодо їх діяльності повинні керуватися Конституцією України, як актом прямої дії.

З огляду на встановлені факти, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Сумської області припинено виплати пенсії позивачу ОСОБА_1 у звязку з тим, що вона є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, та супереч вимог ст. 19 Конституції України , ч.1 ст. 49 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" рішення про зупинення відповідачем не приймалося , законодавчо встановлені підстави для такого зупинення відсутні.

Доказів наявності судового рішення про зупинення виплати пенсії ОСОБА_1 суду не надано , жодним законом України не встановлено обмежень права на отримання пенсійних виплат осіб , які проживають на території, яка не контролюється органами державної влади.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання протиправними дій ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо припинення виплати їй пенсії та зобовязання відповідача поновити виплату їй пенсії та виплатити виниклу заборгованість підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що порушення права позивача на отримання пенсії відбулось з 01.09.2017 р., у звязку з чим, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо припинення з 01.09.2017 р. нарахування та виплати пенсії позивачу та зобовязати відповідача поновити нарахування і виплату пенсії та сплатити заборгованість, яка виникла з часу припинення нарахування та виплати пенсії - з 01.09.2017 року, а також скасувати рішення ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 14.09.2017 р. №860 про утримання з позивача надміру виплаченої суми пенсії.

Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 11, 69-71, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дії протиправними , зобов'язання вчинити дії та скасування рішення задовольнити .

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо припинення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2017 року.

Зобовязати Сумське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області поновити ОСОБА_1 нарахування і виплату пенсії, а також сплатити заборгованість, яка виникла з часу припинення нарахування та виплати пенсії - з 01.09.2017 року, з урахування раніше проведених виплат за вказаний період.

Скасувати рішення ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області №860 від 14.09.2017 про утримання з ОСОБА_1 надміру виплаченої суми пенсії.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текс постанови викладено 28 листопада 2017 року.

Суддя Л.М. Труханова