Справа № 335/12906/17
Суддя: Воробйов А. В.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовомОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району про визнання дій протиправними та стягнення разової державної грошової допомоги ,

В С Т А Н О В И В:

25.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району про визнання дій протиправними та стягнення разової державної грошової допомоги.

У позові позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району м. Запоріжжя щодо невиплати щорічної одноразової допомоги до 5 Травня у розмірі, встановленому статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік, зобов'язати здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити 4450 грн. щорічної допомоги, як учаснику бойових дій за 2016 рік.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

20.11.2017 року від УПСЗН ЗМР по Вознесенівському району надійшли заперечення на адміністративний позов, за змістом яких представник просить відмовити ОСОБА_1 задоволенні його позовних вимог у повному обсязі з таких причин.

Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, надані суду заперечення, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 подав адміністративний позов до суду, пропустивши строк звернення. Проте суд вважає поважними причини його пропуску, оскільки позивач отримав лист від відповідача про відмову в донарахуванні щорічної разової грошової допомоги тільки у вересні 2017 року, тому ОСОБА_1 слід поновити строк звернення до суду.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що стверджується копією відповідного посвідчення.

Предметом спору є дії управління по перерахунку та виплаті недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як інваліду війни передбаченої ст.13 Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у 2016 році.

Правовий статус ветеранів війни та учасників бойових дій, який визначає порядок створення належних умов для їх життєзабезпечення та сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначено Законом України №3551-XII від 22.10.1993 року „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Вимогами статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Текст даної норми наведений в редакції Закону України №107-VI від 28.12.2007 року „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Однак, рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року зміни, внесені до цієї норми, визнані неконституційними, а тому чинною є редакція частини 5 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", якою визначено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, за змістом пункту 26 розділу VI Прикінцеві і перехідні положення Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України №79-VIII від 28.12.2014 року) визначено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Зазначені норми законодавства не визнані неконституційними.

Вирішуючи питання, яка норма законодавства підлягає застосуванню, в зв'язку з наявністю колізії, суд приходить висновку, що застосуванню підлягають норми пункту 26 розділу VI Прикінцеві і перехідні положення Бюджетного кодексу України, які прийняті пізніше.

Наведене узгоджується з позицією рішень Конституційного Суду України та практикою Європейського суду з прав людини.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в рішенні від 26.12.2011 року №20-рп/2011 передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України (254к/96-ВР) є найважливішою функцією держави.

Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Відповідно рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року №3-рп/2012 у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 09 жовтня 1979 року в справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Зазначені положення поширюються на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі „Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

За змістом пункту 2 частини 1 постанови Кабінету Міністрів України №141 від 02.03.2016 року "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і „Про жертви нацистських переслідувань" установлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення, в розмірах: учасникам бойових дій 920 гривень.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами, що позивачу виплачено суму коштів, визначену Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи зазначене, на підставі постанови Кабінету Міністрів України №141 від 02 березня 2016 року „Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і „Про жертви нацистських переслідувань" виплачуючи разову грошову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2016 рік в розмірі 920 гривень, відповідач діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, то підстав для задоволення позову ОСОБА_1, не має, тому в задоволені позову слід відмовити.

Згідно зі ст. 94 КАС України у зв"язку з відмовою позивачу, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 94, 99,158-163, 183-2, 186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району про визнання дій протиправними та стягнення разової державної грошової допомоги.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району про визнання дій протиправними та стягнення разової державної грошової допомоги.

Судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя: А.В. Воробйов