Справа № 819/1862/17
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1862/17

27 листопада 2017 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Баранюкa А.З.

при секретарі судового засідання Кухар О.Л.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Стукало М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання наказів про звільнення неправомірним та поновлення на посаді, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (надалі відповідач, ГУ НП в Тернопільській області), в якому з урахуванням збільшених позовних вимог просить:

- визнати неправомірним та скасувати наказ ГУ НП від 02.10.2017 року №2680 в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби на підставі п.6 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію";

- визнати неправомірним та скасувати наказ ГУНП від 02.10.2017 року №254 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби на підставі п.6 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію";

- зобов'язати ГУ НП поновити ОСОБА_1 на службі в органах національної поліції на посаді заступника командира РПОП ГУНП України в Тернопільській області.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Вказав, що у відповідача не було підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з служби в поліції, оскільки були відсутні докази доведеності вини у вчиненні ним дисциплінарного проступку. Позивач зазначав, що підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності та звільнення з поліції, був факт відмови від проходження освідчення на стан сп'яніння. Однак, наведена обставина спростовується постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.10.2017 року у справі №607/12828/17, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила в повному обсязі та просила відмовити в їх задоволенні. Пояснила, що капітан поліції ОСОБА_1 свідомо проігнорував вимоги керівництва МВС України, Національної поліції України та ГУНП в Тернопільській області щодо необхідності неухильного дотримання службової та транспортної дисципліни, а також порушив вимоги ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, оскільки будучи працівником поліції зобов'язаний був дотримуватися законодавства, неухильно виконувати законні вимоги працівників патрульної поліції, та бути прикладом у дотриманні законності та службової дисципліни. З огляду на вищезазначене, відповідач вважає, що звільнення позивача здійснено у відповідності до чинного законодавства, якому передувало об`єктивне та всебічне службове розслідування і при визначенні міри покарання враховано тяжкість проступку, обставини за яких його вчинено та особу самого порушника. Вказала, що твердження позивача про те, що спірні накази є незаконними, оскільки постановою Тернопільського міськрайонного суду від 18.10.2017 року було закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення являється помилковим, оскільки ним було допущене грубе порушення службової та транспортної дисципліни, яке не залежить від кваліфікації його дій в рамках адміністративного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне.

В разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (с. 19 Закону № 580-VIII).

Судом встановлено, що капітан поліції ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 13.08.2008 р. по 06.11.2015 р., з 07.11.2015 р. прийнятий на службу в поліцію, на посаді заступника командира роти поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Тернопільській області з 28.03.2017 року.

30.09.2017р. позивач керував автомобілем Нісан, д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками УПП у м. Тернополі ДПП Національної поліції України в ході нагляду за дорожнім рухом у м. Тернополі у зв'язку із порушенням Правил дорожнього руху, а саме не подання сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед виконанням повороту.

У ході документування допущеного капітаном поліції ОСОБА_1 вищевказаного порушення працівники УПП у м. Тернополі ДПП НП України запропонували пройти освідчення на стан алкогольного сп'яніння від чого він відмовився.

Із урахуванням вказаних обставин інспектором роти № 4 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП НП України молодшим лейтенантом поліції Бойчуком Н.В. стосовно капітана поліції ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за порушення п.2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Одночасно стосовно капітана поліції ОСОБА_1 було винесено постанову за порушення вимог п. 9.2. б) ПДР України та ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу.

02.10.2017 року Тернопільське управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України подало подання № 980/42-19/02-2017 до ГУ НП в Тернопільській області з інформацією про грубе порушення дисципліни з боку заступника командира РПОП ГУ НП в області капітана поліції ОСОБА_1.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 р. №580-VIII (надалі Закон №580-VIII).

У відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону №580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

За змістом п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580 -VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Водночас, згідно з п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23.12.2015 р. №901-VIII до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" на поліцейських поширено дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006 р. № 3460-IV (надалі Дисциплінарний статут).

Вказаним Дисциплінарний статутом визначається сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Так, відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Стаття 2 Дисциплінарного статуту визначає, що дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту визначено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Вимогами ст.7 вищевказаного Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна України базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Вимогами ст. 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 р. № 230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 р. за №541/23073 (надалі Інструкція ).

За визначенням абз. 7 п. 1.2 вказаної Інструкції службове розслідування - комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також з'ясування інших обставин.

Пунктом 2.1 Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України і можуть викликати суспільний резонанс.

Якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення (п. 5.4. Інструкції).

Проаналізувавши наведені вище норми, суд приходить до висновку, що підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни. Водночас при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість таких, обставини, за яких вони вчинені, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації.

Наказом начальника ГУ НП в Тернопільській області № 2677 від 02.10.2017 року щодо ОСОБА_1 було призначено службове розслідування. За наслідками службового розслідування щодо позивача був складений висновок від 02.10.2017 року.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, а також п.6 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився пройти освідчення на стан алкогольного сп'яніння, що є безумовною та достатньою підставою вважати, що такі дії мають явно дискредитуючий характер і які не сумісні з подальшим проходженням служби в поліції.

Крім того позивач допустив порушення транспортної дисципліни стосовно неподання сигналу світловим покажчиком повороту перед його виконанням.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 16 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику. У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Відповідно до ч. 15 ст. 14 Дисциплінарного статуту звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

02.10.2017 р. відповідач на підставі висновку службового розслідування, видав наказ ГУ НП в Тернопільській області № 2680 "Про грубе порушення службової та транспортної дисципліни, допущене капітаном поліції ОСОБА_1, та покарання винних", яким позивача за грубе порушення службової та транспортної дисципліни, невиконання вимог керівництва МВС України, Національної поліції України, ГУ НП в Тернопільській області щодо суворого дотримання законності та дисципліни та ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС України щодо відмови від проходження освідчення на стан сп'яніння звільнено зі служби в Національній поліції України за п.6 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію".

На виконання наказу ГУ НП в Тернопільській області від 02.10.2017 № 2680, видано наказ ГУ НП від 02.10.2017 № 254 о/с, яким позивача звільнено зі служби в поліції за п.6 ст.77 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України "Про Національну поліцію" з проведенням усіх відповідних виплат, про що позивача повідомлено листом № 2360/2/05/2017

Суд бере до уваги пояснення позивача та представника відповідача про те, що основною підставою, яка слугувала для прийняття рішення про звільнення позивача була його відмова від проходження освідчення на стан сп'яніння.

Проте, як вже зазначалося, за результатами розгляду матеріалів про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.10.2017 р. у справі № 607/12828/17 закрито провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 4 ст. 72 КАС України визначено, що вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Із вказаної постанови суду слідує, що судом не здобуто доказів вчинення позивачем порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП та відмови від проведення огляду на стан сп'яніння.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідачу на час прийняття оспорюваних наказів, не було відомо про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що було в подальшому встановлено Тернопільським міськрайонним судом.

Отже, після прийняття наказів про звільнення позивача відпала підстава, яка була взята до уваги відповідачем при визначенні ступеня вини позивача, обранні виду дисциплінарного стягнення та прийнятті наказів про його звільнення з роботи.

Крім цього, відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Суд також бере до уваги пояснення сторін про те, що хоча допущене позивачем правопорушення з приводу неподання сигналу світловим покажчиком повороту за своїми характером є порушенням транспортної дисципліни і може бути підставою для дисциплінарного стягнення, однак при визначенні міри покарання за своєю тяжкістю такий проступок не може бути самостійною підставою для звільнення позивача з роботи як крайнього заходу дисциплінарного впливу.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а отже підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 02.10.2017 року № 2680 "Про грубе порушення службової та транспортної дисципліни, допущене капітаном поліції ОСОБА_1, та покарання винних".

3. Скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 02.10.2017 року № 254 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1.

4. Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Тернопільській області поновити ОСОБА_1 на службі в органах національної поліції на посаді заступника командира роти поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 01 грудня 2017 року.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.