Справа № 807/1576/16
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/10917/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.
суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.
при секретарі судового засідання: Дутка І.С.
за участю позивача: ОСОБА_1
представника позивача: Вакула Ю.І.
представника відповідача: Ган Х.П.
представника третьої особи: Коцьомик М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.10.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської об`єднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області, Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування висновку та зобов`язання вчинити дії, третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог - Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Ужгородської об`єднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області, Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування висновку та зобов`язання вчинити дії, третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог - Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України.
Позивач позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до п2 ч.5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених ч. З, ч. 4 ст. 1 Закону України «Про очищення влади», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №563 та Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.11.2014 року №1100, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.11.2014 року за №1385/26162 Ужгородською об`єднаною Державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Закарпатській області у січні 2016 року проведено перевірку відомостей, визначених п. 2, ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» щодо ОСОБА_1 , яка працює офіцером відділу прикордонного контролю штабу, Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України. За результатами проведеної перевірки Західним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України складено довідку від 27 вересня 2016 року «Про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» відповідно до якої результатами перевірки встановлено, що з урахуванням письмових пояснень Позивача та підтверджуючих документів встановлено недостовірність відомостей, визначених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» вказаних Позивачем у Декларації. Вважає наслідки перевірки неправомірні та таки які були прийняти з порушенням Закону. Просила позов задоволити.
Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.10.2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Постанову суду першої інстанції оскаржила ОСОБА_1 . Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги у повному обсязі.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.
Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що 16.11.2015 року ОСОБА_1 самостійно подано заяву про проведення перевірки, передбаченої Закону України «Про очищення влади» та декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2014 рік.
Для проведення перевірки, органом, що проводив таку перевірку, отримувалися: запит про перевірку, копія декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за минулий рік, заява про проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», завірена копія паспорту, завірена копія трудової книжки.
Запити про надання відомостей про ОСОБА_1 надсилалися до: ЦБД ДРФО ДФС України (запит про доходи), Державна інспекція України з безпеки на морському та річковому транспорті, Державне агентство земельних ресурсів України, Реєстраційна служба управління юстиції Закарпатської області, Територіальний сервісний центр 2141 Регіонального сервісного центру в Закарпатській області МВС України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, Державна авіаційна служба України.
За результатами розгляду запитів Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті (згідно бази даних у Державному судновому реєстрі України та Судновій книзі України), Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (згідно бази даних у реєстрі Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку) Державної авіаційної служби України інформація щодо декларанта відсутня.
Додатково, при проведенні перевірки, Ужгородською об`єднаною Державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Закарпатській області, позивачу ОСОБА_1 було надіслано лист-запит щодо надання пояснень причин виникнення недостовірностей (невідповідностей) та надання відповідних доказів, які підтверджують зазначені у Декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру відомості від 17.12.2015 року №4207/17-1/23.
Позивачем на відповідний запит було надано відповідь від 16.01.2016 року та додаткові пояснення від 12.08.2016 року, згідно якого вбачається наступне:
за час проходження служби декларантом був придбаний легковий автомобіль марки «Ніссан» 2012р.в. з об`ємом двигуна 1598, який вона зазначила в декларації (а.с. 17 - зворот);
декларант також додав, що кошти на які нею був придбаний автомобіль «Ніссан» моделі «Жук» надала мати декларанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в сумі 180 (сто вісімдесят) тисяч гривень(а.с. 62-63). Однак, інших письмових доказів щодо отримання зазначеної суми коштів позивач не зазначила, а також не зазначала ці кошти в декларації та на якому праві такі остання отримала від своєї матері.
Згідно договору купівлі-продажу автомобіля №0303/N/1 від 03.03.2012р. вартість придбаного автомобіля «Ніссан Жук» становить 181000,00 грн.
Разом з тим, перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 у Декларації вказано достовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого (набутих) ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", які відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_3 .
Відтак, за результатами проведеної перевірки з урахуванням письмових пояснень ОСОБА_1 та наданих позивачем податковому органу письмових доказів також встановлено, що вартість майна (майнових прав), вказаного (вказаних) ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за минулий рік, набутого (набутих) ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_1 із законних джерел.
Таким чином, Ужгородською ОДПІ 29.01.2016 року за № 350/10/17-1 було складено висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади" та встановлено, що з урахуванням письмових пояснень ОСОБА_1 та наданих документів та письмових пояснень встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону, вказаних ОСОБА_1 у Декларації.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про очищення влади», очищення влади (люстрація) це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.
Очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_4 , підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини
Відповідно до п.4 ч.1 ст.2 Закону України «Про очищення влади», заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються в тому числі й щодо професійних суддів.
Згідно з приписами ч.3 ст.1 Закону України «Про очищення влади», протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у ч.ч.1, 2, 4, 8 ст.3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені ч.1 ст.4 цього Закону.
Згідно з ч.8 ст.3 Закону України «Про очищення влади», заборона, передбачена ч.3 ст.1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених п.п.1-10 ч.1 ст.2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.
Відтак, одним із методів очищення влади є здійснення перевірок достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та перевірок відповідності такого майна (майнових прав) законним доходам осіб, що підлягають перевіркам. При цьому, в разі виявлення недостовірності таких відомостей або ж встановлення невідповідності майна (майнових прав) законним доходам, до осіб, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), застосовуються відповідні заборони.
Підстави й порядок проведення перевірок достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та перевірок відповідності такого майна (майнових прав) законним доходам осіб також визначаються Законом України «Про очищення влади».
Так, ч.1 ст.4 Закону України «Про очищення влади» встановлено, що особи, які перебувають на посадах, визначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у ч.4 ст.5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною 3 або 4 ст.1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону.
Згідно з ч.5 відповідної статті перевірці підлягають достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами 3 та 4 ст.1 цього Закону та достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.
У відповідності до ч.7 ст.5 Закону України «Про очищення влади», керівник органу, передбачений ч.4 цієї статті, не пізніше ніж на третій день після отримання заяви (за ч.1 ст.4 Закону України «Про очищення влади») надсилає до відповідних районних, міських (міст обласного значення), районних у містах територіальних органів державної влади за місцем проживання особи, до компетенції яких належить проведення перевірки відповідних відомостей, визначених у п.1 ч.5 цієї статті, запити про перевірку відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, до яких додаються копії заяви.
До відповідного районного, міського (міст обласного значення), районного у містах територіального органу державної влади за місцем проживання особи, до компетенції якого належить проведення перевірки відомостей, визначених п.2 ч.5 цієї статті, керівник органу, передбачений ч.4 цієї статті, не пізніше ніж на третій день після отримання заяви надсилає запит про перевірку відповідних відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, до якого додається копія декларації особи.
Запити, передбачені абзацами першим та другим цієї частини, надсилаються одночасно.
У цей же день керівник органу, передбачений ч.4 цієї статті, надсилає повідомлення до Міністерства юстиції України про початок проходження перевірки особою, яке не пізніше ніж на п`ятий день з моменту його отримання розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України із зазначенням дня початку проходження перевірки.
Згідно з ч.10 ст.5 Закону України «Про очищення влади», у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених п.2 ч.5 цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п`ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов`язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку.
Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України №563 від 16.10.2014 року «Деякі питання реалізації Закону України «Про очищення влади» затверджено Порядок проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади» (надалі Порядок №563) та Перелік органів, що проводять перевірку достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади».
Так, у відповідності до Переліку органів, що проводять перевірку достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №563 від 16.10.2014 року, обов`язок зі здійснення перевірок відомостей щодо заборон, які можуть бути застосовані до осіб у частині недостовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», та/або невідповідності вартості майна (майнових прав), зазначеного (зазначених) у поданих ними деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону України «Про очищення влади», доходам, отриманим із законних джерел, покладено на Державну фіскальну службу України (надалі ДФС).
Зазначене також відповідає повноваженням ДФС, які визначені пп.92-1 п.4 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №236 від 21.05.2014 року, згідно якого ДФС відповідно до покладених на неї завдань проводить перевірку достовірності відомостей, зазначених у п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади».
Відповідно до п.2 Порядку №563, перевірки проводяться апаратом ДФС, а також її територіальними органами (державними податковими інспекціями) за місцем проживання особи, стосовно якої проводиться перевірка. При цьому, перевірка відомостей щодо професійних суддів провадиться територіальними органами ДФС на підставі отриманого запиту про проведення перевірки та копії декларації.
Згідно із п.п.19, 20 Порядку №563, із метою проведення перевірки достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації за минулий рік, поданій особою, яка підлягає перевірці, набутого (набутих) за час перебування на посадах, зазначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону України «Про очищення влади», доходам, отриманим із законних джерел, до ДФС надсилається запит за формою згідно з додатком 3 разом із засвідченими копіями декларації та трудової книжки (послужного списку) такої особи.
ДФС у порядку, визначеному Мінфіном, проводить перевірку достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та/або відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, складеної в повному обсязі за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», за минулий рік, поданій особою, яка підлягає перевірці, набутого (набутих) за час перебування на посадах, зазначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону України «Про очищення влади», доходам, отриманим із законних джерел.
Пунктами 27, 28 Порядку №563 визначено, що у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, зазначених у п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади», ДФС протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх фактів недостовірності та/або невідповідності відомостей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня надходження запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них зазначеній особі.
Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п`ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за фактами, зазначеними у п.27 цього Порядку №563, та підтвердні документи, які є обов`язковими для розгляду та врахування ДФС під час підготовки висновку про перевірку.
А також, п.35 Порядку №563 передбачено, що якщо відповідь/висновок/копія судового рішення, що надійшли від органів перевірки за результатами перевірки, є неповними або суперечать іншим матеріалам перевірки, орган, в якому проводиться перевірка, з метою проведення додаткової перевірки чи уточнення отриманої інформації одноразово звертається із запитом до органів перевірки, які зобов`язані розглянути його та надати відповідь протягом десяти робочих днів.
Окрім того, на виконання норми за п.20 Порядку №563, Міністерством фінансів України наказом №1100 від 03.11.2014 року затверджено Порядок проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» (надалі Порядок №1100), яким визначено процедуру проведення органами ДФС перевірки достовірності відомостей, визначених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади», зазначених особами, перелік яких наведено у п.п.1-11 ч.1 ст.2 Закону України «Про очищення влади», у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за минулий рік, за формою, встановленою Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».
У відповідності до абз.2 п.1 Порядку №1100, його дія поширюється на осіб, стосовно яких проводиться перевірка, контролюючі органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи, визначені ч.4 ст.5 Закону України «Про очищення влади». Перевірка відомостей щодо членів сім`ї особи, стосовно якої проводиться перевірка, вказаних у декларації, не проводиться.
Пунктом 3 Порядку №1100 встановлено загальний алгоритм проведення органами ДФС перевірки, який включає такі складові:
1)отримання від керівника відповідного органу, передбаченого ч.4 ст.5 Закону України «Про очищення влади», запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;
2)одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації;
3)проведення перевірки, що фактично полягає в:
аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з`ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації;
порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону України «Про очищення влади», з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з`ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності;
порівняльному аналізі наявної інформації з метою з`ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону України «Про очищення влади», доходам, отриманим із законних джерел;
4)повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;
5)одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов`язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;
6)підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади», за встановленою формою та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.
Як передбачено п.4 Порядку №1100, при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків (у разі їх подання відповідно до законодавства), інша інформація, що надійшла до контролюючих органів.
При перевірці контролюючим органом використовується інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб`єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку.
У відповідності до п.6 Порядку №1100, отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації.
За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону України «Про очищення влади», доходам, отриманим із законних джерел.
Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації.
Наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону України «Про очищення влади», доходам, отриманим із законних джерел, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо вартість такого майна (майнових прав) перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.
Пунктом 12 Порядку №1100 також визначено, що у разі встановлення за результатами перевірки недостовірностей та/або невідповідностей у будь-якому з розділів декларації контролюючий орган, крім одержання в межах своїх повноважень від державних органів, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації та копій необхідних документів щодо зазначених відомостей, протягом трьох робочих днів з дня виявлення таких недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них таку особу з метою отримання пояснень причин виникнення недостовірностей та/або невідповідностей та копій документів, які підтверджують зазначені у декларації відомості.
Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п`ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтвердні документи, які є обов`язковими для розгляду та врахування відповідним контролюючим органом при підготовці висновку про результати перевірки.
Згідно з п.14 Порядку №1100, висновок про результати перевірки, підписаний керівником контролюючого органу (або особою, яка виконує його обов`язки), який проводив перевірку, надсилається керівнику органу, передбаченому ч.4 ст.5 Закону України «Про очищення влади», не пізніше ніж на шістдесятий день з дня початку проходження перевірки.
Одночасно з надсиланням висновку про результати перевірки контролюючий орган, який проводив перевірку, надсилає копію такого висновку до Міністерства юстиції України.
Якщо після надсилання висновку про результати перевірки від органу, в якому проводиться перевірка, одноразово надходить запит з метою проведення додаткової перевірки чи уточнення отриманої інформації, контролюючий орган зобов`язаний розглянути його та надати відповідь протягом десяти робочих днів.
Окрім того, чинним законодавством України гарантоване право особи, стосовно якої проводиться люстраційна перевірка, оскаржити рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, якщо вона вважає свої права порушені внаслідок проведення вказаної вище перевірки.
Так, ст.9 Закону України «Про очищення влади» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень при виконанні цього закону оскаржуються в судовому порядку, а у відповідності до абз.2 п.11 ст.5 цього ж Закону, висновок про результати перевірки про результати перевірки достовірності відомостей, визначених п.п.1, 2 ч.5 ст.5 може бути оскаржений особою в судовому порядку. Також і п.39 Порядку №563 передбачено, що висновок про проведення перевірки достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданій особою за попередній рік декларації, та/або невідповідності вартості майна (майнових прав), зазначеного (зазначених) у декларації особи, що набуте (набуті) за час перебування на посадах, доходам, отриманим із законних джерел, може бути оскаржений особою в судовому порядку.
Проте, апеляційний суд наголошує на тому, що така перевірка повинна здійснюватися у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке регламентує підстави, умови і порядок її здійснення, що кореспондує приписам ч.2 ст.19 Конституції України, яка визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Очевидно, що в разі недотримання контролюючим органом таких вимог закону наслідки перевірки не можуть визнаватися правомірними.
При цьому, як слідує з алгоритму проведення органами ДФС перевірки, її послідовність (у частині перевірки відповідності вартості майна (майнових прав) доходам, отриманих із законних джерел), зокрема, передбачає такі дії.
Спершу органи ДФС, котрі провадять перевірку, здійснюють порівняльний аналіз наявної інформації з метою з`ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону України «Про очищення влади», доходам, отриманим із законних джерел (абз.4 пп.3 п.3 Положення №1100).
У разі виявлення ними недостовірностей та/або невідповідностей органи ДФС зобов`язані трьох робочих днів з дня їх виявлення, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації повідомити особу, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей (ч.10 ст.5 Закону України «Про очищення влади», п.27 Положення №563, п.4 Положення №1100).
Після отримання відповідного повідомлення від органу ДФС особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п`ятнадцятий робочий день з дня його отримання надає письмове пояснення за фактами недостовірностей та/або невідповідностей та підтверджуючі документи, які є обов`язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку (ч.10 ст.5 Закону України «Про очищення влади», п.28 Положення №563, п.5 Положення №1100).

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що абзацами 2 і 4 пп.3 п.3 Положення №1100 передбачено, що проведення перевірки полягає, зокрема, в аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з`ясуванні джерел отримання таких доходів, порівняльному аналізі наявної інформації з метою з`ясування відповідності вартості майна (майнових прав) доходам, отриманим із законних джерел.

Разом з тим, як визначено в п.4 Положення №1100, при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків, інша інформація, що надійшла до контролюючих органів, інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб`єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку.

У зв`язку з чим, апеляційний суд відзначає, що виходячи з наведених вище нормативних приписів, контролюючий орган при здійсненні перевірки відповідності вартості майна (майнових прав) доходам, отриманим із законних джерел, повинен взяти до уваги всю наявну в нього інформацію про доходи особи, стосовно якої проводиться перевірка, оцінити її на предмет правомірності отримання таких доходів і підставності використання з метою набуття майна (майнових прав) та провести порівняльний аналіз на предмет відповідності вартості майна (майнових прав) особи, стосовно якої проводиться перевірка, її доходам.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що абзацами 2 і 4 пп.3 п.3 Положення №1100 передбачено, що проведення перевірки полягає, зокрема, в аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з`ясуванні джерел отримання таких доходів, порівняльному аналізі наявної інформації з метою з`ясування відповідності вартості майна (майнових прав) доходам, отриманим із законних джерел. При цьому, як визначено в п.4 Положення №1100, при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків, інша інформація, що надійшла до контролюючих органів, інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб`єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку.

У зв`язку з чим, суд відзначає, що виходячи з наведених вище нормативних приписів, контролюючий орган при здійсненні перевірки відповідності вартості майна (майнових прав) доходам, отриманим із законних джерел, повинен взяти до уваги всю наявну в нього інформацію про доходи особи, стосовно якої проводиться перевірка, оцінити її на предмет правомірності отримання таких доходів і підставності використання з метою набуття майна (майнових прав) та провести порівняльний аналіз на предмет відповідності вартості майна (майнових прав) особи, стосовно якої проводиться перевірка, її доходам.

За таких обставин, судова колегія апеляційного суду вважає, що приймаючи оскаржуваний висновок відповідачі не діяв: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України - так як не здійснив повідомлення позивачу про виявлені невідповідності задекларованого майна доходам позивача та не запитав у неї пояснення чим порушив норми вказані вище; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення - станом на дату прийнятого висновку відповідач виходив з доходів позивача в 0,00 гривень та не враховував її доходи як військовослужбовця Державної прикордонної служби з липня 2004 року яка проходить військову службу у в/ч 1493 м.Чоп з червня 2008 року; добросовісно - як зазначено вище, вбачається певне зловживання під час складання висновку, яке полягає в неузгодженості дати оскаржуваного висновку із вказаними у ньому відомостями, які стали відомі відповідачу лише через сім місяців після ухвалення оскаржуваного висновку тощо.

У оскаржуваному рішенні суд посилається на відсутній в матеріалах справи лист-запит від 17.12.2015 року №4207/17-1/23, та судом встановлено що відповідь на цей запит отримано 16.01.2016 року і додатково 12.08.2016 року - вже після ухвалення оскаржуваного висновку - однак суд першої інстанції не надав оцінки такій невідповідності.

Як підсумок, апеляційний суд вважає, що всі ці обставини щодо відповідності доходів позивачки вартості набутого нею майна могли би бути предметом оцінки судом першої інстанції у разі, якби до цього були предметом спеціальної перевірки згідно Закону України «Про очищення влади» та якби відповідачі вказав на такі невідповідності позивачу запропонувавши надати з цього приводу пояснення та докази на їх підтвердження та якщо б а остання надала би всі ці докази та якщо б з цими доказами не погодився відповідач - у такому разі були би підстави давати їм всім оцінку, можливо іншу аніж відповідач - однак у даному випадку порушення відповідачем відбулось на стадії повідомлення позивача про виявлені невідповідності та оцінені судом невідповідності не були (і не могли бути в силу дати складання оскаржуваного висновку).

Тому, суд першої інстанції за результатами розгляду справи прийняв постанову, врахувавши лише позицію відповідача, без проведення належного глибинного дослідження всіх необхідних доказів, застосувавши спрощений поверхневий підхід до встановлення фактів.

Враховуючи викладене, оцінивши зібрані докази у сукупності, судова колегія приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 являються підставними і обґрунтованими.

Судові витрати слід вирішити у відповідності до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.
Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.10.2017 року у справі №807/1576/16 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.
Визнати протиправним та скасувати висновок Ужгородської об`єднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області від 29.01.2016 року «Про результати перевірки достовірності відомостей передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади».
Зобов`язати Міністерство юстиції України вилучити з Реєстру відомостей про особу, до якої застосовано заборону передбачену ч. З, ч. 4 ст. 1 Закону України «Про очищення влади» відомості стосовно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Старокостянтинів, Хмельницької області, паспорт НОМЕР_1 , виданий Старокостянтинівським РВ УМВС України в Хмельницькій області 25.10.2003 року, проживаюча в АДРЕСА_2 .
Стягнути з Ужгородської об`єднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору при поданні адміністративного позову у розмірі 1157,55 грн.
Стягнути з Міністерства юстиції України за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору при поданні адміністративного позову у розмірі 1157,55 грн.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.
На постанову протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді Р. М. Гулид
С. М. Кузьмич
Повний текст судового рішення виготовлено 29.11.2017 року