Справа № 822/3123/17
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/3123/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіГнап Д.Д.
при секретаріМузиці Д.О.
за участі:представника позивача ОСОБА_3 представника відповідача Данилюка Р.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, в якому просить: 1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, яка полягає у неналежному розгляді заяви ОСОБА_5 у строки та спосіб визначений Земельним Кодексом України; 2) зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повторно та належним чином розглянути питання щодо надання ОСОБА_5 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області у строк та спосіб визначений Земельним Кодексом України.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 09.06.2017 він звернувся з заявою до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області. Листом №287/0-8831/6-17 від 06.07.2017 відповідач повідомив позивача, що у зв'язку із великим надходженням заяв від учасників АТО та сімей загиблих учасників АТО, з метою забезпечення права кожного учасника АТО на отримання земельних ділянок, Головним управлінням, формується перелік заяв учасників АТО в порядку черговості їх надходження, внаслідок чого про результати розгляду поданої ним заяви його буде поінформовано додатково. Вважає, що відповідач допустив бездіяльність, а тому просить позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надавши суду заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, з підстав викладених у запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд зазначає наступне.

Оглядом матеріалів справи суд встановив, що ОСОБА_5 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданим Управлінням особового складу штабу КСВ ЗСУ 14.04.2016.

09.06.2017 позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області.

Листом №287/0-8831/6-17 від 06.07.2017 Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у відповідь на вказану заяву позивача повідомило останнього, що у зв'язку із великим надходженням заяв від учасників АТО та сімей загиблих учасників АТО, з метою забезпечення права кожного учасника АТО на отримання земельних ділянок, Головним управлінням, формується перелік заяв учасників АТО в порядку черговості їх надходження, внаслідок чого про результати розгляду поданої ним заяви його буде поінформовано додатково.

Не погоджуючись із вказаною відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та фактом бездіяльності, який полягає у неналежному розгляді його заяви по суті, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України та ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування" встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовано Земельним кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЗК України до земель сільськогосподарського призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

При цьому п. "а" ч. 3 ст. 22 ЗК України визначає, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Таким чином, ч. 3 ст. 22 ЗК України надає право громадянам набувати у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, до яких належать сільськогосподарські та несільськогосподарські угіддя.

Згідно з п. "б" ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Так, згідно з ч.1, ч.2 ст. 116, ч.1 ст. 117 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, зі змісту наведених норм слідує, що отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття позитивного рішення про надання її у власність, оскільки процес передачі земельної ділянки громадянам у власність є стадійним, зокрема, першою стадією якого є надання уповноваженим органом дозволу на розробку проекту землеустрою, що свідчить про відсутність у відповідача законних підстав для встановлення будь-яких обмежень у надані дозволу на розробку проекту землеустрою іншій особі при дотриманні нею вимог вказаних статей Земельного кодексу України.

Аналіз наведених вище норм закону, дає підстави для висновку, що за результатами розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення документації землеустрою, відповідач повинен був прийняти одне з таких рішень: про надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою, або про відмову у наданні відповідного дозволу із зазначенням причин відмови. Відповідні повноваження органу виконавчої влади мають дискреційний характер, тобто, дають можливість на власний розсуд вибрати один з двох варіантів рішення.

Підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

В даному випадку, відповідачем вказаних вимог законодавства не дотримано, оскільки чіткої відповіді на подану позивачем заяву, де конкретно ставилось питання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, позивачу не надано.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у неналежному розгляді його заяви у строк та спосіб визначений Земельним Кодексом України, слід задовольнити.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання відповідача повторно розглянути питання щодо надання ОСОБА_5 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, за межами населеного пункту Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області у строк та спосіб визначений Земельним Кодексом України, суд зазначає наступне.

Оскільки, факт бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, який полягає у неналежному розгляді заяви позивача визнається судом протиправним, у такому разі, вимога позивача щодо зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повторно та належним чином розглянути питання щодо надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є доцільною та підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, з'ясувавши фактичні обставини справи та проаналізувавши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись Конституцією України, Земельним кодексом України, статтями 69-71, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, яка полягає у неналежному розгляді заяви ОСОБА_5 у строк та спосіб визначений Земельним Кодексом України.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повторно розглянути питання щодо надання дозволу ОСОБА_5 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, за межами населеного пункту Скаржинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області у строк та спосіб визначений Земельним Кодексом України.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 01 грудня 2017 року

Суддя/підпис/Д.Д. Гнап
"Згідно з оригіналом" Суддя Д.Д. Гнап