Справа № 806/2192/17
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року м. Житомир справа № 806/2192/17

категорія 8.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О. Г.,

секретар судового засідання Матвеєва В.К.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Житомирській області до Приватного акціонерного товариства "Фірма "Беверс" про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, яке перебуває у податковій заставі,

встановив:

Головне управління ДФС у Житомирській області звернулося до суду із позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог від 23.10.2017, просить винести рішення про надання Житомирській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області дозволу на погашення суми податкового боргу Приватного акціонерного товариства "Фірма "Беверс" за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не сплачує належні суми податків і зборів у встановлені законом терміни. Наголошує, що податковий борг у розмірі 606 230,93 грн. відповідачем на даний час не сплачено. Керуючись статтею 95 Податкового кодексу України, позивач просить надати дозвіл на погашення суми боргу за рахунок майна платника, що є одним із джерел погашення податкового боргу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав та в обсязі викладених в уточненні до позовних вимог від 23.10.2017 №838. Просила винести рішення щодо дозволу на погашення суми податкового боргу у розмірі 606230,93 грн. визначеного постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року по справі 806/2587/16 (а.с. 106-107).

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у запереченнях на адміністративний позов від 25.09.2017 (а.с. 69-71). Зазначав, що позивачем невірно зазначено суму заборгованості, інкасові доручення надсилалися лише в дві банківські установи. Наголошує, що позивачем не надає жодних доказів, що контролюючим органом вживалися заходи щодо звернення стягнення на готівкові кошти. Враховуючи вищевикладене, вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими, а звернення до суду з вимогою про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна ПрАТ "Фірма "Беверс", що перебуває у податковій заставі - передчасним.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, з таких підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ПрАТ "Фірма "Беверс" () 22.09.1994 зареєстроване в якості юридичної особи відділом з питань державної реєстрації Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області, як платник податків знаходиться на обліку у Бердичівській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області (а.с. 6).

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 02.02.2017 по справі 806/2587/16 позов задоволено. Стягнуто з ПАТ "Фірма "Беверс" на користь державного бюджету в особі Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області податковий борг у розмірі 606 230,93 грн. з рахунків, відкритих у банківських установах та фінансових установах, що обслуговують такого платника податків. (а.с. 109-110)

У зв'язку із неможливістю погашення заборгованості шляхом стягнення коштів із рахунків у банках платника податків, позивач звернувся із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 67 Конституції України встановлено обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених вказаним Кодексом та законами з питань митної справи і подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені вказаним Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1 статті 36 Податкового кодексу України).

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений вказаним Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. 87.1, 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених вказаною статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених вказаним Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п. 88.1 ст. 88 Податкового кодексу України, яка регулює питання змісту податкової застави, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених вказаним Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Отже, податковий борг може бути погашений як за рахунок грошових коштів, так і за рахунок майна платника податків.

Згідно з ст.89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі:

- несплати у строки, встановлені вказаним Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

- несплати у строки, встановлені вказаним Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

З урахуванням положень вказаної статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 вказаної статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Згідно з п. 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Пунктом 89.5. ст. 89 ПК України передбачено, що у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.

Відповідно до п.п. 95.1, 95.2, 95.3, 95.10 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

З метою реалізації майна, яке перебуває у податковій заставі, проводиться експертна оцінка вартості такого майна для визначення початкової ціни його продажу.

Така оцінка проводиться у порядку, визначеному Законом України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні.

Абзацом 2 п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України передбачено право контролюючого органу звертатися до суду щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

Податковим кодексом України визначено черговість вжиття контролюючим органом заходів щодо погашення податкового боргу, а саме спочатку приймаються заходи для стягнення коштів з платника податків, та лише у разі їх недостатності погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника податку, що перебуває у податковій заставі.

Тобто, звертаючись до суду з позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, контролюючий орган має надати суду докази вчинення дій щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, які обслуговують даного платника.

Надаючи правову оцінку наявності правових підстав для надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, суд зазначає наступне.

Так, представником позивача в судовому засіданні зазначено, що Головне управління ДФС у Житомирській області просить винести рішення про надання Житомирській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області дозволу на погашення суми податкового боргу Приватного акціонерного товариства "Фірма "Беверс" за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі у розмірі 606 230,93 грн. Зазначено, що вказаний податковий борг визначений постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 02.02.2017 по справі 806/2587/16.

Позивачем до матеріалів справи також долучено зведений розрахунок сум податкового боргу, які не були задоволені боржником протягом строку, встановленого для їх погашення, згідно якого податковий борг ПрАТ "Фірма "Беверс" становить 2 337 420,35 грн. (а.с. 130-132), із цієї суми борг по рішенню суду у справі №806/2587/16 складає 415287,09 грн.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Доказів надсилання відповідачу податкової вимоги щодо заборгованості, зазначеної в зведеному розрахунку матеріали справи не містять.

На підтвердження вжиття заходів щодо погашення податкового боргу визначеного постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 02.02.2017 по справі 806/2587/16 шляхом стягнення коштів із рахунків відповідача, представником позивача надано копію інкасового доручення №233 від 10.11.2017 року на суму 1 261 954,27 грн. (зворот а.с. 133), надісланого до філії Житомирського обласного управління АТ "Ощадбанк" (а.с. 133) Вказане інкасове доручення було повернуто банківською установою без виконання у зв'язку із відсутністю коштів на рахунку (а.с. 134)

При цьому в матеріалах справи містяться відомості про наявність у відповідача відкритих рахунків у інших банківських установах, зокрема ПАТ "Креді ОСОБА_3" та АТ "ОСОБА_4 Аваль". Доказів направлення позивачем інкасових доручень до інших банківських установ, в яких відкрито рахунки ПрАТ "Фірма "Беверс" щодо заборгованості у розмірі 606230,93 грн., визначеної постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 02.02.2017 по справі 806/2587/16 позивачем надано не було.

Суд також звертає увагу, що згідно супровідного листа Бердичевської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області від 10.11.2017 №4580/10/06-03-17, вказане інкасове доручення надсилається на підставі постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 02.02.2017 по справі 806/2587/16. (а.с. 133) Так, податковий борг, що підлягає стягненню з рахунків відповідача вказаною постановою встановлений у розмірі 606230,93 грн., водночас, інкасове доручення №233 від 10.11.2017 року пред'явлено на суму 1 261 954,27 грн.

Вказаний розмір заборгованості також не узгоджується із наданими позивачем розрахунками сум заборгованості на суму 2 902 177, 01 грн. та 2 337 420,35 грн., а також із довідкою про заборгованість, згідно якої податковий борг відповідача станом на 20.10.2017 становить 2 902 177, 01 грн.

Суд також наголошує, що інкасове доручення №233 від 10.11.2017 року на суму 1 261 954,27 грн. надіслано до філії Житомирського обласного управління АТ "Ощадбанк" 10 листопада 2017 року. (а.с. 133) Водночас, позовну заяву на адресу суду було надіслано 25 липня 2017 року за вих. №593 (а.с. 4), уточнення до позовної заяви - 23 жовтня 2017 року за вих. №838 (а.с. 106). Таким чином, зазначені позивачем заходи щодо погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів із рахунків ПрАТ "Фірма "Беверс" були вчинені вже після звернення контролюючого органу до суду та вчинені протягом судового розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не було надано належних та достатніх доказів на підтвердження факту вжиття достатніх заходів щодо вжиття контролюючими органом заходів щодо погашення податкового боргу у розмірі 606 230,93 грн., визначеного постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 02.02.2017 по справі 806/2587/16 шляхом стягнення коштів із рахунків ПрАТ "Фірма "Беверс".

Суд також зазначає, що наявний у матеріалах справи акт опису майна №2 від 19.05.2017 року (а.с. 17 та зворот), на який посилається позивач, здійснений на підставі рішення начальника Бердичівської ОДПІ ГУ ДФС про опис майна у податкову заставу від 12.01.2013 року, тобто до винесення постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 02.02.2017 по справі 806/2587/16 та набрання вказаним судовим рішенням законної сили.

Доказів здійснення контролюючим органів відповідних заходів з метою погашення заборгованості у розмірі 606 230,93 грн., визначеного постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 02.02.2017 по справі 806/2587/16 позивачем не надано.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості надання дозволу на погашення податкового боргу у розмірі 606 230,93 грн. за рахунок майна ПрАТ "Фірма "Беверс", яке перебуває у податковій заставі, а тому позовні вимоги Головного управління ДФС у Житомирській області не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 КАС України,

постановив:

У задоволенні позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 05 грудня 2017 р.