Справа № 464/5574/17
Суддя: Рудаков І. П.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/5574/17
пр.№ 2-а/464/362/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Рудакова І.П.

за участі секретаря судового засідання Гевко О.-В.В.

представника відповідача Черевик Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду України у м.Львові про визнання дій та рішення неправомірними, зобов'язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить: визнати дії відповідача щодо розрахунку пенсії державного службовця без врахування матеріальної допомоги на оздоровлення матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та премій до державних і професійних свят, які зазначені у довідці від 23.05.2017 №376 «Про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарних місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед звільненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» за період з 2009 року по 2011 рік - протиправними; визнати рішення відповідача №3874/314 від 18.07.2017 про відмову у перерахунку у проведенні пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та премій до державних та професійних свят за період з 01.01.2009 по 31.12.2011 ( з яких згідно з законодавством сплачені страхові внески) та які відображені у довідці від 23.05.2017 №376 «Про складі заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» - протиправним; зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату призначеної пенсії державного службовця (з збереженням тих відсотків заробітку для обчислення пенсії, які були передбачені редакцією ст.37 Закону України «Про державну службу», що була чинною на момент призначення пенсії державного службовця та на момент відмови відповідача у перерахунку пенсії) шляхом включення до заробітку, з якого розраховувалась пенсія, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації до заробітної плати та премій до державних та професійних свят за період з 01.01.2009 по 31.12.2011 ( з яких згідно з законодавством сплачені страхові внески) та які зазначені у довідці від 23.05.2017 №376 «Про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарних місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» - з моменту призначення пенсії державного службовця по дату внесення судового рішення, та здійснювати таке нарахування та виплату у подальшому; стягнути з відповідача суму пенсії, що не донарахована за останні шість місяців з моменту подання заяви про перерахунок пенсії, а саме з 23.05.2017.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 15 серпня 2017 року заявлені позовні вимоги в частині про визнання дій та рішення протиправними, зобов'язання до вчинення дій за період з 01 січня 2009 року по 17 лютого 2017 року, включно - залишено без розгляду. Ухвала у апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти позовних вимог, адже пенсію позивач отримає відповідно до норм чинного законодавства; надав пояснення аналогічні змісту письмових заперечень від 01.09.2017 №6882/0909. Просить у позові відмовити.

У судове засідання позивач не з'явився, хоча належним чином викликався до суду; на адресу суду 18.10.2017 надійшла заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити, а тому суд вважає за можливе провести розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що з 06 червня 2011 року ОСОБА_2 призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» та позивач перебуває на обліку в Галицькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Львова.

23 травня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням виплат, які не були враховані при первинному призначені пенсії та згідно з довідки від 23.05.2017 №376.

25.05.2017 ОСОБА_2 отримав лист від Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова №2349/03 щодо розгляду звернення позивача від 23.05.2017. Згідно з листа вбачається, що оскільки зміни до чинного законодавства не вносились, при визначення заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця включались лише ті складові заробітної плати, які були передбачені нормативними актами.

11 липня 2017 року позивач повторно звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням виплат, які не були враховані при призначенні пенсії (сум матеріальної допомоги на оздоровлення .

18 липня 2017 року відповідачем прийнято рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії №3874/314 від 18.07.2017. Рішення мотивує обставинами, що відповідно до Закону України «Про державну службу» та постанови Кабінет Міністрів України від 21.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії» не вносились зміни щодо розширення переліку складових заробітної плати державного службовця, які враховуються для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Не погоджуючись із рішенням відповідача, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У ч.1 ст.1 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно із ч. 2 ст.33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входять до системи оплати праці державного службовця, оскільки із них сплачено внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Крім того, ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

У ст.41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена ВС України у постанові від 20.02.12 р. (справа № 21-430а11).

За приписами частини другої ст. 244 - 2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином доводи відповідача, про те, що суми матеріальної допомога та допомога на вирішення соціально-побутових питань інші премії та виплати не включаються до складу заробітної плати державного службовця і не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є безпідставними.

Щодо неврахування відповідачем сум індексації заробітної плати, суд приходить до наступного.

Згідно з ч.6 ст.95 КЗпП заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою кабінет міністрів України від 17.07.2003 №1078, згідно з аналізу норм яких об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці, яка не має разового характеру.

Враховуючи, що до структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата (ст.2 Закону України «Про оплату праці»)- це винагороди за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, зокрема доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконаннями виробничих завдань і функцій (ч.2 ст.2 цього Закону). Відтак, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входить до складу фонду додаткової заробітної плати, згідно з пп2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказами Держкомстраху України від 13.01.2004 №5.

З аналізу наведених норм, суд приходить висновку, що індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою.

Разом із тим, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, які не мають разового характеру, в тому числі і пенсії.

У ч.1 ст.11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів на обґрунтування правомірності своїх дій щодо не включення спірних виплат при обчисленні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, відповідач, здійснюючи розрахунок розміру пенсії, не діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тобто діяв неправомірно, чим порушив право позивача на отримання пенсії у належному розмірі, в зв'язку з чим таке право потребує судового захисту.

Суд, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, вважає, що виходячи з меж заявлених вимог, для відновлення останнього необхідно і достатньо визнати рішення відповідача протиправним та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу та виплатити цю пенсію позивачу як державному службовцю, з урахуванням інших видів виплат (в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати, інших премій і виплат), на які нараховано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням індексу інфляції відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення".

Щодо позовної вимоги про проведення перерахунку пенсії з 18 лютого 2017 року (період з 01 січня 2009 року по 17 лютого 2017 року - ухвалою суду від 18.08.2017 залишено без розгляду), приходжу наступного.

Частиною 4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 23 травня 2017 року. Відповідно, позовні вимоги про перерахунок та виплату пенсії підлягають задоволенню, починаючи з 01 червня 2017 року, а таку вимогу задовольнити частково.

Враховуючи наведене вище, суд приходить висновку, що відмовляючи у перерахунку та виплаті пенсії, відповідач порушив конституційні права та протиправно відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, а тому позов ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення.

Щодо позовної вимоги про стягнення суми пенсії за останні шість місяців з моменту подання заяви про перерахунок пенсії, а саме з 23.05.2017, суд приходить переконання, оскільки жодних доказів, які б підтверджували дану вимогу позивачем не подано, а тому у такій слід відмовити за необгрунтованістю.

Доводи відповідача викладені у запереченнях на позовні вимоги щодо визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій, спростовуються висновками суду.

На підставі ст.ст.33, 37 Закону України «Про державну службу», ст.41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та керуючись ст.ст.2, 6, 11, 17, 18, 70, 71, 158-163 КАС України, с у д , -

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити частково.

Визнати рішення Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова від 18 липня 2017 року №3874/314 «Про відмову у проведенні перерахунку пенсії» з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та премій до державних та професійних свят за період з 01.01.2009 по 31.12.2011 ( з яких згідно з законодавством сплачені страхові внески) та які відображені у довідці від 23.05.2017 №376 «Про складі заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» - протиправним.

Зобов'язати Галицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Львова провести перерахунок та виплату призначеної пенсії державного службовця (з збереженням тих відсотків заробітку для обчислення пенсії, які були передбачені редакцією ст.37 Закону України «Про державну службу», що була чинною на момент призначення пенсії державного службовця та на момент відмови відповідача у перерахунку пенсії) шляхом включення до заробітку, з якого розраховувалась пенсія, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації до заробітної плати та премій до державних та професійних свят ( з яких згідно з законодавством сплачені страхові внески) та які зазначені у довідці від 23.05.2017 №376 «Про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарних місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», з 01 червня 2017 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанову може бути оскаржено згідно зі ст.186 КАС України протягом 10 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м.Львова. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст.254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя І. П. Рудаков