Справа № 817/77/17
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2017 рокуР і в н е 817/77/17
09 год. 43 хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Птюшинська І.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т АН О В И В:

Позивач звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача про визнання протиправними та скасування рішень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що для митного оформлення транспортних засобів, ввезених з Королівства Бельгія, ним були подані відповідачу митні декларації з доданими документами. Також, на вимогу відповідача позивачем надавалися додаткові документи. На думку позивача, наданих відповідачу документів було достатньо для визначення митної вартості товару за основним методом - ціною контракту щодо імпортованого товару. Проте, відповідачем були прийняті рішення №204000009/2016/00029/2 від 06.09.2016, №204000009/2016/000049/2 від 29.11.2016 про коригування митної вартості товару за ціною на подібні (аналогічні) транспортні засоби, внаслідок чого зазначену позивачем митну вартість автомобілів було збільшено, та як наслідок, складені картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №204000009/2016/00027 від 07.09.2017, №204000009/2016/00047 від 30.11.2016. Вказані рішення позивач вважає протиправними, оскільки наданими до митного оформлення документами повністю підтверджується визначена декларантом митна вартість автомобілів, а дії відповідача по коригуванню митної вартості за ціною на подібні (аналогічні) транспортні засоби є неправомірними. З наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні, викладеним в позовній заяві та письмових поясненнях, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач подав до суду письмові заперечення проти адміністративного позову, в яких зазначив, що при проведенні контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, встановлено, що позивачем заявлено неповні відомості щодо складових митної вартості транспортних засобів, тому посадовою особою відповідача було направлено позивачу електронні вимоги щодо надання додаткових документів з метою підтвердження відомостей заявлених у митних деклараціях, а саме: висновків експерта-автотоварознавця щодо вартості імпортованих транспортних засобів; касових або товарних чеків, ярликів, які містять відомості щодо вартості транспортних засобів; документів щодо вартості страхування та перевезення (фрахту) транспортних засобів. Відповідач вказує, що вказані документи позивачем надані не були, натомість були надані додаткові документи за власним бажанням. У звязку з розбіжностями в додатково наданих за власним бажанням документах та ненаданням жодних додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 4 ст. 53 та у відповідності до ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України, та за результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та наявної цінової інформації щодо подібних, аналогічних товарів у офіційних джерелах, відповідачем були прийняті оскаржувані рішення про коригування митної вартості заявленого товару та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Таким чином, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог та надав пояснення, тотожні викладеним в письмових запереченнях та додаткових поясненнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи докази, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 06.09.2016 декларантом приватним підприємством «Альянс Авто-Брокер» подано до митного оформлення ввезений позивачем з Королівства Бельгія транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, модель C220CDI, ідентифікаційний номер (номер кузова) WDD2042021G313868, номер двигуна - 0178, кількість місць, включаючи місце водія - 5, призначення: для використання по дорогах загального користування (для перевезення пасажирів), тип двигуна дизельний, робочий обєм циліндрів 2143 см3, колісна формула 4х2, тип кузова універсал, встановлені засоби безпеки, календарний рік виготовлення 2014, модельний рік виготовлення 2014 (далі транспортний засіб 1).

Фактурна вартість товару, згідно рахунку від 30.08.2016 №20161950 становить 7000 EUR.

Ввезений товар задекларований декларантом у митній декларації за ціною 7000 євро (а.с.9-34).

Відповідачем 06.09.2017 направлено декларанту електронне повідомлення з вимогою надання: 1) висновку експерта-автотоварознавця щодо вартості імпортованого транспортного засобу, із врахуванням технічного стану транспортного засобу, терміну його експлуатації, його комплектації; 2) документів, щодо вартості перевезення транспортного засобу. Крім того, декларанта проінформовано, що у відповідності до частини шостої статті 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Декларант листом за №34 від 06.09.2016 повідомив відповідача що додаткові документи надаватися не будуть, окрім сторінки з сайту DE BELS AUTOHANDEL (www.debels.com). Також, в листі декларант просив прийняти рішення про визначення митної вартості без врахування термінів, передбачених ст. 53 Митного кодексу України (а.с.17).

06.09.2016 відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №204000009/2016/000029/2, відповідно до якого вартість ввезеного транспортного засобу визначено у розмірі 15019 євро (а.с.35-36).

Також, 06.09.2016 відповідачем сформована картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №204000009/2016/00027 (а.с.37-38).

29.11.2016 декларантом приватним підприємством «Альянс Авто-Брокер» подано до митного оформлення ввезений позивачем з Королівства Бельгія транспортний засіб марки RENAULT, модель «KANGOO», ідентифікаційний номер (номер кузова) VF1FW18H552574083, номер двигуна K9K (маркування), загальна кількість місць, включаючи місце водія 2, призначення: для використання по дорогах загального користування (для перевезення вантажів), тип двигуна дизельний, колісна формула 4х2, робочий обєм циліндрів двигуна 1461 см3, вантажопідйомність 0,768 т, маса у разі максимального завантаження 2,200 т, тип кузова вантажний фургон, в наявності стаціонарна перегородка між кабіною водія та вантажним відділенням, відсутні вікна в бокових панелях, відсутні доступні отвори для кріплення сидінь та встановлення пристроїв безпеки, в задній частині відсутні декоративне оздоблення та ознаки комфорту, календарний рік виготовлення 2015, модельний рік виготовлення 2015 (далі транспортний засіб 2).

Фактурна вартість товару, згідно рахунку від 10.11.2016 №20161950 становить 2600 EUR.

Ввезений товар задекларований декларантом у митній декларації за ціною 2600 євро (а.с.39-78).

Відповідачем 29.11.2017 направлено декларанту електронне повідомлення з вимогою надання: 1) висновку експерта-автотоварознавця щодо вартості імпортованого транспортного засобу, із врахуванням технічного стану транспортного засобу, терміну його експлуатації, його комплектації; 2) касових або товарних чеків, ярликів, які містять відомості щодо вартості транспортного засобу які можна ідентифікувати з транспортним засобом, поданим до митного оформлення; 3) документів, щодо вартості страхування та перевезення (фрахту) транспортного засобу. Крім того, декларанта проінформовано, що у відповідності до частини шостої статті 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

29.11.2016 листом за №88 декларантом на електронне повідомлення митниці стосовно необхідності надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів надано: детальний опис автомобіля RENAULT KANGOO VIN код VF1FW18H552574083; товарний чек №5696 від 18.11.2016 з перекладом; поштову оплату від імені третіх осіб (квитанцію) від 18.11.2016 з перекладом; експертизу від 28.10.2016 з перекладом; оголошення про продаж транспортного засобу з мережі Інтернет з перекладом. Також, в листі декларант просив прийняти рішення про визначення митної вартості без врахування термінів, передбачених ст. 53 Митного кодексу України (а.с.17).

29.11.2017 відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №204000009/2016/000049/2, відповідно до якого вартість ввезеного транспортного засобу визначено у розмірі 5275,42 євро (а.с.79-80).

Також, 29.11.2016 відповідачем сформована картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №204000009/2016/00047 (а.с.81-82).

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Статтею 1 Митного кодексу України (далі МК України) визначено, що законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. Якщо міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.

Відносини, повязані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Частиною 1 статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 52 МК України, декларант, який заявляє митну вартість товару, зобов'язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно зі статтею 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. Уразі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів.

Згідно з частиною 1 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Так, документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною 2 статті 53 Митного кодексу України є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Отже, законодавцем регламентовано вичерпний перелік документів, що мають подаватись декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Крім того, за приписами частин 1, 2 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення (стаття 257 МК України).

Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Таким чином, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митного органу при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Отже, аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Така правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 31.03.2015 у справі №21-127а15, від 02.06.2015 №21-498а15.

Судом встановлено, що відповідачем у поданих позивачем для митного оформлення товарів документах виявлено ряд розбіжностей, які мали суттєве значення для правильності визначення митної вартості таких товарів, саме: 1) наявність відомостей щодо іншої вартості подібних товарів (періодичні видання: довідник Schwackeliste 7/2016, сторінка 1252 та довідник Schwackeliste 2016 NFZ-D 4/2016, сторінка 959); 2) не надання декларантом жодних документів, що свідчили б про вартість транспортування товарів, оскільки переміщення представлених до митного оформлення транспортних засобів здійснювалось на автомобілі-евакуаторі.

З огляду на вказане, відповідачем з метою підтвердження інформації щодо числових значень складових митної вартості транспортного засобу 1 був надісланий запит позивачу щодо надання: висновку експерта-автотоварознавця щодо вартості імпортованого транспортного засобу, із врахуванням технічного стану транспортного засобу, терміну його експлуатації, його комплектації; документів, щодо вартості перевезення транспортного засобу.

У відповідь на запит позивач повідомив, що окрім сторінки з сайту DE BELS AUTOHANDEL (www.debels.com) інші додаткові документи надаватись не будуть.

Однак, надана позивачем роздруківка сторінки з сайту фірми DE BELS AUTOHANDEL (www.debels.com) не містить посилань на адресу конкретної інтернет-сторінки (web-адреси), що уможливлює перевірку її дійсності у відкритій мережі Інтернет. Також, із її змісту вбачається, що пропозиція продажу даного транспортного засобу становить 7500 євро, що відрізняється від числового значення ціни продажу, зазначеної у наданому декларантом до митного оформлення рахунку від 30.08.2016 №20161950

При цьому суд зауважує, що попри те, що у вказаній роздруківці зазначені реквізити автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель C220CDI, ідентифікаційний номер (номер кузова) WDD2042021G313868, вона не може бути джерелом інформації про базову комплектацію транспортного засобу 1, оскільки продавець (в даному випадку DE BELS AUTOHANDEL) не є виробником даного транспортного засобу. Продавець може лише вказати про фактичну комплектацію транспортного засобу.

Також, з метою підтвердження інформації щодо числових значень складових митної вартості транспортного засобу 2 відповідачем був надісланий позивачу запит щодо надання: висновку експерта-автотоварознавця щодо вартості імпортованого транспортного засобу, із врахуванням технічного стану транспортного засобу, терміну його експлуатації, його комплектації; касових або товарних чеків, ярликів, які містять відомості щодо вартості транспортного засобу які можливо ідентифікувати з транспортним засобом, поданим до митного оформлення; документів, щодо вартості перевезення транспортного засобу.

У відповідь на запит позивачем були надані: детальний опис автомобіля RENAULT KANGOO VIN код VF1FW18H552574083; товарний чек №5696 від 18.11.2016 з перекладом; поштова оплата від імені третіх осіб (квитанція) від 18.11.2016 з перекладом; експертиза від 28.10.2016 з перекладом; оголошення про продаж транспортного засобу з мережі Інтернет з перекладом.

Однак, надані позивачем касовий чек від 18.11.2016 №5696 та поштова оплата від імені третіх осіб (Квитанція) від 18.11.2016 N6 не можливо ідентифікувати з транспортним засобом, поданим до митного оформлення, а оголошення про продаж з мережі Інтернет від 30.10.2016 б/н не містить посилання на інтернет-сторінку (web адреси), що унеможливлює його перевірку у відкритій мережі Інтернет.

Також, надана позивачем експертиза від 28.10.2016 б/н не відповідає вимогам розділу IV ОСОБА_1 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фондом державного майна України від 24.11.2003 №1074/2092.

Таким чином, у митного органу виникли обґрунтовані сумніви у правильності визначення митної вартості товарів декларантом, а тому митний орган мав достатні правові підстави для витребування в декларанта додаткових документів., які в свою чергу, позивачем надані не були.

Відтак, суд дійшов висновку, що позивачем не були виконані вимоги контролюючого органу про надання додаткових документів. Тому, митний орган мав всі підстави для відмови у застосуванні основного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які ввозились на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту.

З огляду на вказане, відповідачем обґрунтовано відмовлено позивачу в митному оформленні товарів за основним методом визначення митної вартості, тобто за ціною договору (контракту), оскільки декларантом не були надані на вимогу контролюючого органу додаткові документи, а тому прийняття карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є правомірним.

У зв'язку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів відповідачем були послідовно застосовані другорядні методи визначення митної вартості товарів.

Наявність у Митному кодексу України чітких визначень понять ідентичні та подібні (аналогічні) товари, унеможливлює використання при коригуванні вартісного рівня будь-яких товарів бувших у використанні, у тому числі транспортних засобів (враховуючи їх фактичний технічний стан, який може значно різнитись), методів визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних (стаття 59 МК України) та подібних (аналогічних) (стаття 60 МК України) товарів. З цих же причин, та за умов відсутності достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 МК України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 МК України), неприйнятним для визначення митної вартості таких товарів є методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості. У звязку із зазначеним, при коригуванні бази оподаткування транспортних засобів бувших у використанні, застосовується резервний метод.

У разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Застосований відповідачем резервний метод визначення митної вартості (стаття 64 МК України) базується на світовій практиці, згідно якої в рамках цього методу допускається розумна гнучкість в підходах до застосування попередніх методів визначення митної вартості.

Відповідно до статті 33 МК України, митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віданні, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах.

Згідно з інформацією, яка міститься в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості від 06.09.2016 №204000009/2016/000029/2, митну вартість імпортованого транспортного засобу 1 визначено на підставі інформації, щодо ціни аналогічного транспортного засобу, наявної у довіднику Schwackeliste 7/2016, сторінка 1252 (з терміном експлуатації 29 місяців).

Нормативний пробіг для даної категорії транспортного засобу (6.3) з терміном експлуатації 29 місяців становить 62796 км. Заявлений декларантом фактичний пробіг 59514 км, менший за нормативний на 3282 км. Згідно методики Eurotax, та даних довідника Schwackeliste, коригування на пробіг, що менший від нормативного на 5000 км, для даної категорії транспортного засобу, не здійснюється.

Також, враховані фізичні пошкодження транспортного засобу 1, зазначені в Актах про проведення огляду (переогляду) товарів від 06.09.2016 №204050003/2016/013826, від 02.09.2016 № 209100003/2016/01117, та застосовано показник заниження вартості транспортного засобу в розмірі 16%, згідно з таблицями 4.1 та 4.2 Додатку 4 до ОСОБА_1 товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державної майна України від 24.11.2003 №142/5/2092.

Крім того, згідно з вказаними вище актами про проведення огляду (переогляду) товарів транспортний засіб 1 має додаткову комплектацію, що також було враховано при визначенні митної вартості. До базової комплектації імпортованого транспортного засобу не включені: круїз-контроль (157 євро), система допомоги паркування (155 євро), GPS-навігатор (460 євро), панорамний дах (люк) (366 євро).

Розрахунок числового значення митної вартості відповідачем здійснено наступним чином: 16525 євро 16% + 157 євро + 155 євро + 460 євро + 366 євро = 15019 євро або 448822,31 грн. за курсом НБУ на день подання товару до митного оформлення.

Згідно з інформацією, яка міститься в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості від 29.11.2016 №204000009/2016/000049/2, митну вартість імпортованого транспортного засобу 2 було визначено на підставі інформації, щодо ціни аналогічного транспортного засобу, наявної у довіднику Schwackeliste 2016 NFZ-D 4/2016, сторінка 959 (з терміном експлуатації 20 місяців).

Нормативний пробіг для даної категорії транспортного засобу (4.3) з терміном експлуатації 20 місяців становить 33667 км. Заявлений декларантом фактичний пробіг 145658 км, більший за нормативний на 111991 км. Згідно методики Eurotax, та даних довідника Schwackeliste, коригування на пробіг, що більший від нормативного на 111991 км, для даної категорії транспортного засобу, здійснюється у розмірі 20%.

Також, враховані фізичні пошкодження транспортного засобу 2, зазначені в Акті про проведення огляду (переогляду) товарів від 21.11.2016 №209100504/2016/00661, та застосовано показник заниження вартості транспортного засобу в розмірі 14,5%, згідно з таблицями 4.1 та 4.2 Додатку 4 до ОСОБА_1 товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державної майна України від 24.11.2003 №142/5/2092.

Крім того, згідно з вказаним вище актом про огляд (переогляд) товарів транспортний засіб 2 має додаткову комплектацію, що також було враховано при визначенні митної вартості. До базової комплектації імпортованого транспортного засобу не включені: кондиціонер (390 євро), CD/DVD програвач (93 євро).

Розрахунок числового значення митної вартості відповідачем здійснено наступним чином: 7316,67 євро 34,5% + 390 євро + 93 євро = 5275,42 євро або 143324,20 грн. за курсом НБУ на день подання товару до митного оформлення.

Разом з тим, під час судового розгляду справи суд за клопотанням позивача ухвалою від 25.05.2017 призначив автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставив два питання:

- яка вартість імпортованого транспортного засобу марки "Mersedes-Benz" модель "C220CD", ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2 із врахуванням технічного стану транспортного засобу, терміну його експлуатації, його комплектації, відомості щодо яких вказані у Актах про проведення огляду товарів до МД ВІД 06.09.2016 №204050003/2016/013826, від 02.09.2016 №209100003/2016/01117 та технічному паспорті від 09.04.2014 №535736441?

- яка вартість імпортованого транспортного засобу марки "RENAULT" модель "KANGOO", ідентифікаційний номер кузова VF1FW18Н552574083, номер двигуна К9К(маркування) із врахуванням технічного стану транспортного засобу, терміну його експлуатації, його комплектації?

Згідно з Висновком №8784-8785 судової автотоварознавчої експертизи за матеріалами адміністративної справи №817/77/17, складеним 08 вересня 2017 року, вартість імпортованого транспортного засобу марки «Мегсеdes-Benz», модель «С220СD», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2 із врахуванням технічного стану транспортного засобу, терміну його експлуатації, його комплектації, відомості щодо яких зазначені в матеріалах справи та технічному паспорті від 09.04.2014 №535736441, при умові, що технічний стан досліджуваного автомобіля на фотознімках, відповідає технічному стану вищевказаного автомобіля на момент перетину кордону, складає 13842,59 euro (Тринадцять тисяч вісімсот сорок два euro), що згідно курсу валют НБУ на момент розмитнення 1:29,883635, складає 413666,91 грн. (Чотириста тринадцять тисяч шістсот шістдесят шість грн. 91 коп.). Вартість імпортованого транспортного засобу марки «RENAULT» модель «KANGOO», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3, номер двигуна К9К (маркування) із врахуванням технічного стану транспортного засобу, терміну його експлуатації, його комплектації, при умові, що технічний стан досліджуваного автомобіля на фотознімках, відповідає технічному стану вищевказаного автомобіля на момент перетину кордону, складає 3376,77 euro (Три тисячі триста сімдесят шість euro), що згідно курсу валют НБУ на момент розмитнення, 1:27,168301, складає 91741,10 грн. (Дев'яносто одна тисяча сімсот сорок одна грн. 10 коп.).

Тобто, за наслідками проведення судовим експертом автотоварознавчої експертизи митна вартість транспортних засобів 1, 2 була визначена в меншому розмірі, а ніж та, що визначена відповідачем за наслідками коригування на момент прийняття оскаржуваних рішень.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно застосовано резервний метод для визначення митної вартості транспортних засобі 1, 2, однак, з огляду на наявний в матеріалах справи висновок судової автотоварознавчої експертизи, при його застосуванні відповідачем було невірно визначено митну вартість вказаних транспортних засобів.

Таким чином, суд прийшов до висновку про протиправність оскаржуваних рішень про коригування митної вартості від 06.09.2016 №204000009/2016/00029/2 та від 29.11.2016 №204000009/2016/000049/2 в частині коригування вартості транспортних засобів 1, 2 на суму, яка дорівнює різниці між митною вартістю визначеною відповідачем та митною вартістю визначеною за наслідками проведення судової експертизи, позаяк, у цій частині оскаржувані рішення належать до скасування.

Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, суд дійшов до висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Одночасно, суд звертає увагу, що за подання до суду даного адміністративного позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 640грн., тобто позивачем був сплачений судовий збір за вимогу немайнового характеру, а саме: визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Враховуючи, що суд відмовляє позивачу в задоволенні вказаної вимоги підстави для розподілу судових витрат у відповідності до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці Державної фіскальної служби України про коригування митної вартості товарів від 06.09.2016 №204000009/2016/000029/2 в частині коригування вартості транспортного засобу на суму 1176,41 євро.

В задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Рівненської митниці Державної фіскальної служби України про коригування митної вартості товарів від 06.09.2016 №204000009/2016/000029/2 в частині коригування вартості транспортного засобу на суму 13842,59 євро відмовити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці Державної фіскальної служби України про коригування митної вартості товарів від 29.11.2016 №204000009/2016/000049/2 в частині коригування вартості транспортного засобу на суму 1898,65 євро.

В задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Рівненської митниці Державної фіскальної служби України про коригування митної вартості товарів від 29.11.2016 №204000009/2016/000049/2 в частині коригування вартості транспортного засобу на суму 3376,77 євро відмовити.

В задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 07.09.2017 №204000009/2016/00027 та від 30.11.2016 №204000009/2016/00047 відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Комшелюк Т.О.