Справа № 461/1637/17
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/8070/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.

суддів Гулида Р.М., Улицького В.З.,

за участю секретаря Богдан А.О.,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби на постанову Галицького районного суду м. Львова від 24.03.2017 року в справі №461/1637/17 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

встановив:

У березні 2017 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся в суд з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби (надалі відповідач, Львівська митниця ДФС) про скасування постанови в справі про порушення митних правил №4149/20909/16 від 23.11.2016.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 24.03.2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Львівська митниця Державної фіскальної служби України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при ухваленні даної постанови було зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального й процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.

Позивач вимоги апеляційної скарги заперечив за їх безпідставністю.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового процесу, проаналізувавши доводи апелянта та вивчивши матеріали справи у їх сукупності, апеляційний суд дійшов переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що 20.09.2016 відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил №4149/20909/16 щодо перевищення ним встановленого ст. 95 МК України строку транзитного перевезення автомобіля марки «RENAULT LAGUNA», VIN-код VF1B56J, реєстраційний номер BY625WH, що перебував під митним контролем більше ніж 10 діб.

Як вбачається зі змісту протоколу про порушення митних правил №4149/20909/16 від 20 вересня 2016 року, в ході митного контролю в АСМО «Інспектор» та єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) ДМС України, було виявлено, що ОСОБА_1 10.11.2015 року ввіз вищевказаний транспортний засіб на митну територію України в режимі «транзит» через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС, без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів на строк, передбачений нормами ст.95 МК України для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб).

За наслідками розгляду вказаного протоколу, заступником начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_3 23.11.2016 року винесено постанову в справі про порушення митних правил №4149/20909/16, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на суму 8500 грн.

Не погоджуючись із зазначеною вище постановою, позивач оскаржив її до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, керувався тим, що факт порушення позивачем митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України, є доведеним, разом з тим, врахував обставини вчиненого правопорушення, наслідки якого не завдали значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб, а також те, що правопорушення вчинене при збігу особистих обставин, зокрема, тривалого лікування позивача, а також те, що були викрадені транзитні номери з зазначеної машини, що підтверджується зверненням позивача до Личаківського відділення поліції ГУ НП України у Львівській області.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими з наступних підстав.

Ст.95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України передбачено ст. 381 МК України.

Ст.470 МК України встановлена відповідальність за порушення строків доставки товарів, транспортних засобів, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів.

Ч.3 ст.470 МК України передбачає, що перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.ст. 95, 192 МК України до строку перебування транзитних товарів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної дії.

Також ч.1 ст.192 МК України передбачає, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених ст.470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

П. 3 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Мінфіну від 31 травня 2012 №657 та зареєстрованого в Мін'юсті 02 жовтня 2012 року за N 1669/21981 встановлено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до п.5 розділу VIII вказаного Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Матеріалами справи підтверджується, що з транспортного засобу марки «RENAULT LAGUNA», VIN-код VF1B56J, реєстраційний номер BY625WH, були викрадені номери, що послужило підставою для звернення позивача до Личаківського відділення поліції ГУ НП України у Львівській області з відповідною заявою. Листом від 20.09.2016 №10796/39-16 позивача повідомлено про те, що заява №П-1127 від 08.09.2016 розглянута та приєднана до матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0002955 від 31.08.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Разом з тим, зазначені докази не свідчать про те, мала місце аварія або дія обставин непереборної сили.

Відповідно до положень ст. 460 Митного кодексу України документи кримінального провадження не відносяться до документів, які підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що викрадення номерів відбулося у вересні 2016 року, тоді як транспортний засіб ввезено 10.11.2015, і строк транзитних перевезень для транспортних засобів, встановлений ст. 95 МК України, закінчився задовго до викрадення транзитних номерів.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова про порушення митних правил прийнята правомірно, відповідач діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень, встановлених чинним законодавством України, факт перевищення позивачем встановленого ст.95 МК України строку доставки транспортного засобу марки «RENAULT LAGUNA», VIN-код VF1B56J, реєстраційний номер BY625WH до митного органу призначення підтверджується матеріалами справи та не спростований позивачем належними доказами.

Відтак, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про неправомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн, оскільки такий спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами, у зв'язку з чим позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є підставними та обґрунтованими і повністю спростовують висновки суду першої інстанції.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв постанову з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим в силу вимог ст.202 КАС України постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 254 КАС України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби задовольнити.

Скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 24.03.2017 року в справі №461/1637/17 та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Постанова набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а у разі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повний текст постанови складено 01.12.2017.