Справа № 806/1484/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА
іменем України

"28" листопада 2017 р. Справа № 806/1484/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Шведюк М.М.,

апелянта, представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "27" вересня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Житомирський прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування наказу ,

ВСТАНОВИВ:

27.05.2017р. ОСОБА_1 надіслав до суду позовну заяву, в якій просив скасувати наказ начальника Північного регіонального управління від 06.04.2017р. №248-АГ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. При цьому, позивач подав клопотання (а.с.9) про поновлення йому строку звернення до суду з позовом, оскільки з оскаржуваним наказом він не був ознайомлений, не розписувався за нього, а стало відомо про цей наказ, коли звернувся адвокат із запитом до військової частини НОМЕР_1 про отримання витягу з наказу №82-ос від 14.04.2017р., який був надісланий 12.05.2017р.; із матеріалами службового розслідування також не був ознайомлений.

20.09.2017р. ОСОБА_1 до суду була надіслана уточнююча позовна заява (а.с.62-66), в якій позивач стверджує, що з оскаржуваним наказом він був ознайомлений тільки в судовому засіданні 13.06.2017р. по справі № 806/1292/17.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.09.2017р. позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу суду та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що з наказом начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 06.04.2017р. №248-АГ про притягнення до дисциплінарної відповідальності, був ознайомлений в судовому засіданні 13.06.2017р. в Житомирському окружному адміністративному суду по справі №806/1292/17.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до аркушу бесіди (а.с.99), 29.03.2017р. ОСОБА_1 начальником Житомирського прикордонного загону під розпис було доведено висновки службового розслідування та те, що на ім`я начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України буде подано клопотання про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

06.04.2017р. наказом начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України №248-АГ (а.с.102-103), прийнятим за результатами службового розслідування, на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення "звільнення з військової служби за службовою невідповідністю".

Згідно протоколу №25 засідання атестаційної комісії Житомирського прикордонного загону від 14.04.2017р. (а.с.101), ОСОБА_1 доведено наказ начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України №248-АГ від 06.04.2017р.

Як вбачається з довідки від 14.04.2017р. (а.с.103 звор.), підписаної членами атестаційної комісії Житомирського прикордонного загону, під час доведення оскаржуваного наказу, ОСОБА_1 відмовився проставити підпис про ознайомлення з даним наказом.

Відповідно до подання до звільнення від 14.04.2017р. (а.с.104-105), ОСОБА_1 від підпису в ньому про ознайомлення відмовився, йому доведено наказ начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України №248-АГ від 06.04.2017р..

ОСОБА_1 не заперечив те, що йому 14.04.2017р. на засіданні атестаційної комісії Житомирського прикордонного загону йому доводився спірний наказ.

З наказу начальника Житомирського прикордонного загону від 14.04.2017р. № 82-ОС (а.с.73), яким ОСОБА_1 звільнено в запас через службову невідповідність в порядку реалізації дисциплінарного стягнення, видно, що підставою для його видання слугували подання до звільнення, наказ начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 248-АГ від 06.04.2017р..

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що спірний наказ доведений позивачу 14.04.2017р., а з позовною заявою він звернувся до суду 27.05.2017р., тобто з пропуском встановленого місячного строку. Посилання позивача та його представника на те, що строк звернення до суду пропущений у зв`язку із тим, що зі спірним наказом вони були ознайомлені лише 13.06.2017р. є безпідставними, оскільки позов про скасування цього наказу був надісланий суду 27.05.2017р.. Той факт, що наказ не був отриманий позивачем під розпис не свідчить, що він не був доведений і особа не знала або не повинна була знати про порушення своїх прав, свобод та інтересів цим наказом.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (частини 1 статті 99 КАС України).

Частина 3 статті 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Дотримання строків звернення до суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду є наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов"язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до частини 1 статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З наведеної норми процесуального права вбачається, що адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду лише в тому разі, коли суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Поважними за змістом вказаної норми визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

З матеріалів справи вбачається, що у заявленому адміністративному позові позивач просить скасувати наказ начальника Північного регіонального управління від 06.04.2017р. № 248-АГ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Заявляючи клопотання про поновлення пропущеного строку, позивач вказував на те, що зі змістом оскаржуваного наказу він не був ознайомлений, не розписувався за нього, а стало відомо про цей наказ, коли звернувся адвокат із запитом до військової частини НОМЕР_1 про отримання витягу з наказу №82-ос від 14.04.2017р., який був надісланий 12.05.2017р.; із матеріалами службового розслідування також не був ознайомлений.

Як встановлено судами, докази одержання позивачем копії наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності відсутні.

При розгляді справи судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач дійсно не був ознайомлений зі змістом наказу начальника Північного регіонального управління від 06.04.2017р. №248-АГ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Тому, лише доведеність позивачу інформації про наявність зазначеного наказу, без його вручення, не може свідчити про початок перебігу строку для позивача для оскарження такого наказу.

Аналізуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строків звернення до суду є помилковим.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.97 №475/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Як вбачається з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, оцінюючи обставини справи, що перешкоджали своєчасному здійсненню позивачем процесуального права на оскарження спірних наказів та з метою недопущення ситуації позбавлення особи права допуску до правосуддя, колегія суддів дійшла висновку, що вищевказані обставини певним чином вплинули на своєчасність звернення позивача до суду, що є підставою для задоволення апеляційної скарги та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 204, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "27" вересня 2017 р. скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "30" листопада 2017 р.