Справа № 237/3070/17
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ліпчанський С.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року справа №237/3070/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області на постанову Марїнського районного суду Донецької області від 28 серпня 2017 року у справі № 237/3070/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення про утримання переплаченої суми пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2017 року ОСОБА_2 (далі позивач, заявник) звернулася до Марїнського районного суду Донецької області із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області (далі відповідач, Управління) про визнання протиправним та скасування рішення про утримання переплаченої суми пенсії від 24 січня 2017 року № 29 та зобовязання провести нарахування та виплату неотриманої частки пенсії у розмірі по 30% пенсії за віком за період з лютого 2017 року по день набрання чинності постанови суду (а.с.2-3).

Постановою Марїнського районного суду Донецької області від 28 серпня 2017 року адміністративний позов задоволений, скасоване рішення управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області від 24 січня 2017 року № 29 про утримання переплаченої суми пенсії, зобов'язано управління Пенсійного Фонду України в Мар'їнському районі Донецької області провести нарахування та виплату не отриманої частки пенсії у розмірі 30 % пенсії за віком за період з лютого 2017 року по день набрання рішення постанови суду (а.с.40-42).

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою на прийняте рішення та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про правомірність індексації пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, оскільки позивач є працюючим пенсіонером, про що ним своєчасно не було повідомлено управління, у звязку з чим виникла переплата пенсії, яка підлягає поверненню позивачем до бюджету. Посилається на те, що з урахуванням положень частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо зобовязання відповідача прийняти таке рішення, оскільки суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади (а.с.28-31).

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідач надав клопотання про розгляд справи без участі їх представника.

За нормами статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідним вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, підтверджено наявними матеріалами справи й не оспорюється сторонами наступне.

Позивач, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: 85600, Донецька область, Марїнський район, м. Курахове, провулок Веселий, 13, є пенсіонером, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області з 10 лютого 2007 року та отримує пенсію за віком з 09 вересня 2009 року відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

Відповідач, Управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області є субєктом владних повноважень, який діє на підставі Положення про Управління Пенсійного фонду України та у спірних правовідносинах реалізує повноваження, надані йому Законом.

Після початку проведення антитерористичної операції в Донецькій області позивач, як внутрішньо переміщена особа, переїхала мешкати до м. Курахове, Мар'їнського району.

З 18 листопада 2014 року пенсійна справа була переведена до Управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області, де вона продовжила отримувати пенсію. Але починаючи з лютого 2017 року розмір її пенсії було зменшено на 20%.

Рішенням заступника начальника Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області від 24 січня 2017 року № 29 встановлено, що зайво отримана сума доплати за період з 01 жовтня 2014 року по 31 грудня 2016 року у розмірі 15877,72 грн. підлягає відшкодуванню шляхом утримання 20% пенсії до повного відшкодування.

Суть спірних правовідносин у правомірності прийняття Управлінням спірного рішення, що регулюється нормами Конституції України, Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058), Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (далі Закон № 3723-ХІІ), Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі Закон № 1788), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі Порядок №22-1) та іншими нормативними документами, що регулюють спірні правовідносини.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов'язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

За приписами частини третьої статті 4 Закону № 1058-IV виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону № 1058-IV визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

За змістом статті 22 Закону № 1058-IV відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду, в тому числі, для визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом.

Пунктом 28 Порядку № 22-1 визначено, що за документ, який підтверджує, що особа не працює, приймаються: трудова книжка та довідка органів державної податкової служби довільної форми про те, що особа не перебуває на обліку у даному органі державної податкової служби як фізична особа - підприємець.

За даними пенсійної справи, яка міститься матеріалах справи, в період з 01 жовтня 2014 року по 31 грудня 2016 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 13 червня 2012 року № 526 проведено виплату фіксованої індексації пенсії та згідно Закону України №213-VIII від 02 березня 2013 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, не проводились відрахування податку з доходів фізичних осіб.

При отриманні довідки про працевлаштування з'ясовано, що позивач з 01 вересня 2014 року по 30 листопада 2016 року працювала в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Пожбезпека Донбасу», про що вона своєчасно не повідомила Управління.

В заяві про призначення пенсії від 18 листопада 2014 року позивач поставила свій підпис про те, що вона ознайомлена з вимогою про необхідність негайного повідомлення органів Пенсійного фонду України про працевлаштування.

Наявними матеріалами справи підтверджено, що у зв'язку з неповідомленням про працевлаштування Управління за період з 01 жовтня 2014 року по 31 грудня 2016 року отримала 15 877,72 грн., яка складається з- індексації за жовтень грудень 2014 року, 2015 рік, 2016 рік та з податку з працюючих пенсіонерів за квітень грудень 2015 року, 2015 рік та 2016 рік.

За приписами статті 50 Закону № 1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду. З видів стягнень може бути відраховано не більше 20 відсотків пенсії.

В матеріалах справи міститься довідка від 19 грудня 2016 року відповідно до якої заявник з 01 вересня 2014 року по 30 листопада 2016 року (наказ № 15к від 30 серпня 2014 року) позивач працювала за сумісництвом на посаді інженера з охорони труда у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Пожбезпека Донбасу» та в цей період знаходилась у відпустці без збереження заробітної плати за власним бажанням у зв'язку з вимушеним переміщенням з м. Донецька в м. Мар'їнка, із-за бойових дій в зоні антитерористичної операції. З 01 грудня 2016 року наказом № 197у позивач звільнена з займаної посади за власним бажанням.

Довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Пожбезпека Донбасу» від 07 березня 2017 року № 127/03, позивач, в період з 01 вересня 2014 року по 30 листопада 2015 року не отримувала заробітну плату чи буді-який інший дохід, оскільки знаходилась у відпустці без збереження заробітної плати у зв'язку із вимушеним переселенням у м. Курахове Донецької області.

Отже, наявними матеріалами справи підтверджено, що заявниця з 01 вересня 2014 року по 30 листопада 2016 року працювала в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Пожбезпека Донбасу», проте, про це своєчасно не повідомила управління, внаслідок чого виникла переплата з надмірної виплати пенсії позивачу.

Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку, внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

З системного аналізу наведених норм права та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла до висновку про правомірність рішення Управління від 24 січня 2017 року №29 щодо утримання з позивача переплаченої суми пенсії в розмірі 15 877, 72 грн. та відсутність правових підстав для його скасування.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про неправомірність спірного рішення Управління таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, у звязку з чим постанова Марїнського районного суду Донецької області від 28 серпня 2017 року у справі № 237/3070/17 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки оскаржувану постанову прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 163, 184, 185, 186, 195,197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області на постанову Марїнського районного суду Донецької області від 28 серпня 2017 року у справі № 237/3070/17 - задовольнити.

Постанову Марїнського районного суду Донецької області від 28 серпня 2017 року у справі № 237/3070/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення про утримання переплаченої суми пенсії - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволені позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення про утримання переплаченої суми пенсії відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

ОСОБА_3