Справа № 336/4772/17
Суддя: Марко Я. Р.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/4772/17
Провадження № 2-а/336/455/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Марко Я.Р., при секретарі Палубінській К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, в якому просить суд визнати дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо призупинення виплати йому пенсії протиправною та зобовязати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя відновити йому виплату пенсії з моменту її припинення, тобто з 1 квітня 2017 року, а також допустити негайне стягнення в частині виплати пенсії у межах суми за один місяць.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він, у листопаді 2014 року змушений був залишити своє місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 у результаті та з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту та переміститися до м. Запоріжжя.

У відповідності до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» за № 1706 від 20.10.214 року та Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року за № 509, факт його внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № НОМЕР_1, виданого 27.11.2014 року Управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району.

Як зазначає позивач, ще до переміщення у м. Запоріжжя він здобув право на отримання пенсії, що підтверджується пенсійним посвідченням, яке видано Пенсійним фондом України. У звязку з внутрішнім переміщенням його пенсійна справа була переведена до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя де він продовжував отримувати пенсію.

Проте, з 01 квітня 2017 року відповідач призупинив виплату належної йому пенсії. Позивачу стало відомо про верифікацію та він вважав, що усе стосовно нього буде зясовано та йому продовжать виплату пенсії. Однак час спливав, а пенсію позивачу так і не виплачували.

В усному порядку позивач звертався до відповідача та йому було розяснено, що рішення про відновлення соціальних виплат, у тому числі і пенсій, приймає комісія з питань щодо призначення/відновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за поданням Управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району м. Запоріжжя.

В серпні 2017 року позивач звернувся за допомогою до адвоката, який направив адвокатський запит до відповідача про надання інформації стосовно підстав призупинення позивачу виплати пенсії.

12 серпня 2017 року за вих. № 7979/3 відповідач надав відповідь в якій зазначив, що виплата пенсії позивачу призупинена з 01.04.2017 року до зясування його фактичного місця проживання.

Позивач вважає дії відповідача щодо призупинення виплати йому пенсії протиправними, оскільки йому виповнилось 62 роки, пенсія є єдиним джерелом його існування. Вважає, що відповідач безпідставно, не попередивши його припинив виплату йому пенсії.

У судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав наведених в ньому. В судове засідання призначене на 21.11.2017 року позивач та його представник не зявились. Представник позивача надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, надав суду письмові заперечення та пояснив, що Управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району не було підтверджено факт проживання позивача, у звязку з чим відповідачем прийнято рішення про припинення виплати позивачу пенсії з 01.04.2017 року до зясування фактичного місяця проживання. Крім того зазначив, що заява про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, однак станом на 10.10.2017 року позивач не звертався до відповідача з заявою про поновлення виплати пенсії та не надав будь-яку інформацію стосовно свого фактичного перебування. Просив відмовити в задоволені позовних вимог. В судове засідання призначене на 21.11.2017 року представник відповідача не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи в судовому засіданні надала суду лист та повідомила, що позивач перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі про внутрішньо переміщених осіб відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року та на підставі запиту відповідача було підтверджено факт проживання/перебування позивача за адресою: АДРЕСА_1, про що складено акт обстеження № 4069 від 03.04.2017 року. Інформація щодо підтвердження факту проживання/перебування позивача за вказаною адресою винесено на розгляд рішенням комісії з питань призначення (відновлення), припинення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району. В судове засідання призначене на 21.11.2017 року представник третьої особи не зявилась, надала суду клопотання про розгляд справи без її участі.

Заслухавши пояснення сторін, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої та третьої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі статтею 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого:

1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України;

2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має статус внутрішньо переміщеної особи, був зареєстрований та проживав за адресою:ІНФОРМАЦІЯ_1. Після початку проведення антитерористичної операції на території місця проживання позивача, він зареєструвався за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджено довідкою (без терміну дії) про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції від 27.11.2014 року № НОМЕР_1 (а. с. 7).

З 01.11.2014 року перебуває на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, і до квітня 2017 року отримував пенсію за віком.

Як вбачається з листа Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 11.08.2017 року № 7979/02 (а.с.12) відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядку здійснення контролю за їх проведенням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365, пенсію ОСОБА_1 з 01.04.2017 року було призупинено до зясування його фактичного місця проживання за наявності інформації Держприкордонслужби, щодо осіб які повернулися до місця проживання на тимчасово непідконтрольній Україні території.

В судовому засіданні представник відповідача посилався на те, що позивачу було припинено виплату пенсії на підставі акту Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району щодо не підтвердження факту проживання позивача на території Шевченківського району м. Запоріжжя, а саме за адресою: АДРЕСА_3, у звязку з чим відповідачем прийнято рішення про призупинення виплати пенсії до зясування фактичного місця проживання позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення щодо призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 відповідачем не приймалось.

Доказів протилежного суду не надано.

Згідно з статтею 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у звязку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Перереєстрація безробітних, яких у подальшому було зареєстровано як внутрішньо переміщені особи, здійснюється державною службою зайнятості за місцем перебування фактичного проживання особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розвязання проблем, повязаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: подала заяву про відмову від довідки; скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; повернулася до покинутого місця постійного проживання; виїхала на постійне місце проживання за кордон; подала завідомо недостовірні відомості.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (в редакції на час призупинення пенсії позивачу) встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України. Такі виплати можуть проводитися публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України за письмовими заявами осіб з інвалідністю I групи та осіб, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги, безоплатно з доставкою додому за фактичним місцем проживання/перебування таких осіб з одночасною їх фізичною ідентифікацією для отримання соціальних виплат.

Таким чином, умовами продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є: знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку місця перебування, що підтверджується довідкою; наявність рахунку в установі ПАТ «Державний ощадний банк» або з доставкою додому на весь час дії такої довідки.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року на час її прийняття строку дії довідки внутрішньо переміщеної особи встановлено не було.

26.08.2015 року Постановою Кабінету Міністрів № 636 внесено зміни до Постанови № 509, якими, зокрема встановлено строк дії такої довідки у шість місяців з дати її видачі.

Постановою Кабінету Міністрів від 08.06.2016 року № 352 було також внесено зміни до Постанови № 509, згідно яких встановлено, що довідка діє безстроково; довідка, видана до 20 червня 2016 року, яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України

Відповідно до частини 1 статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною 2 статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» або інший закон з питань пенсійного забезпечення не передбачає будь-яких підстав призупинення виплати пенсій, є тільки підстави припинення виплати відповідно до статті 49 цього Закону, але жоден з таких випадків управлінням не застосований та не доведений.

Як вбачається з матеріалів справи, довідка від 27.11.2014 року про взяття позивача на облік як особу, переміщеної з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, є дійсною, оскільки жодних рішень про її скасування у встановлений Порядком № 509 спосіб уповноважені особи не приймали.

Крім того відповідачем суду не надано жодного доказу на підтвердження наявності підстав для припинення позивачеві виплати пенсії, а тому суд вважає, що відповідачем безпідставно та необґрунтовано призупинено виплату пенсії.

Як вбачається з листа наданогоУправлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району від 17.11.2017 року № 7303/05-06 ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 б, кв. 10, з 27.11.2014 року перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі про внутрішньо переміщених осіб відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року. На підставі запиту Управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя (правонаступником якого є відповідач по справі) № 3718/06 від 21.03.2017 року, за рішенням комісії з питань призначення (відновлення), припинення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району (Протокол № 8 від 13.03.2017 року) представника робочої групи, було підтверджено факт проживання/перебування гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, про що складено акт обстеження № 4069 від 03.04.2017 року. Інформація щодо підтвердження факту проживання/перебування позивача за вказаною адресою винесено на розгляд рішенням комісії з питань призначення (відновлення), припинення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що діями відповідача щодо призупинення виплати пенсії позивачу порушені права останнього на отримання пенсії, оскільки відповідач не мав законодавчих підстав для зупинення виплати пенсії.

Крім того, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні у справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, в якому Суд зазначив, що право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення). У пункті 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про: присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо призупинення виплати йому пенсії, а відтак і про задоволення позовних вимог.

Як передбачено частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9-11, 69-71, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо призупинення виплати пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, протиправними.

Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя відновити виплату пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, з моменту її припинення, тобто з 1 квітня 2017 року.

Допустити негайне стягнення в частині виплати пенсії у межах суми за один місяць.

Стягнути з Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судовий збір у розмірі 640,00 (шістсот сорок) грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо постанову було прийнято без виклику особи, яка її оскаржує, або у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Я.Р.Марко