Справа № 583/2284/17
Суддя: Плотникова Н. Б.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/2284/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2017 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого - Плотникової Н.Б.,
за участі секретаря - Логвиненко Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області
про визнання протиправними дій (бездіяльності) та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
29 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати бездіяльність (дії) Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром протиправними; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію без обмеження розміру пенсії максимальним розміром з 09.02.2015 р.; здійснити виплату ОСОБА_1 суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 09.02.2015 р.; подати протягом п`ятнадцяти днів з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч.1 ст. 267 КАС України.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що проходив дійсну військову службу в Збройних Силах України та згідно наказу Міністра оборони України від 26.07.2005 року № 453 був звільнений у запас. Перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», як особа звільнена з військової служби. Постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.06.2016 року по справі №583/1452/16-а, зміненою постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2016 року, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області перерахувати розмір раніше призначеної пенсії та виплачувати ОСОБА_1 пенсію, обчисливши розмір пенсії з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні відповідно до довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.02.2016 року за №11/317 та від 09.02.2016 року за № 11/318 з 09.02.2015 року та здійснити виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 09.02.2015 року. На виконання судового рішення головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області 29.12.2016 року здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 09.02.2015 року. Відповідно до зазначеного перерахунку його ( ОСОБА_1 ) пенсія з 09.02.2015 року складає 35871,20 грн. Але відповідач з 09.02.2015 року виплачує позивачу пенсію в розмірі 9490 грн., обмеживши розмір пенсії максимальним розміром 9490 грн. Вважає такі дії відповідача протиправними. Відповідно до положень другого речення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-12 тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, обмежено максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) сумою, що не може перевищувати 10740 грн. Норми-принципи ч. 5 ст. 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто, заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» оскільки Конституція України, як зазначено в ст. 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акту з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Суд безпосередньо застосовує Конституцію у разі коли закон, який був чинним до введення в дію Конституції чи прийнятий після цього, суперечить їй. Вважає, що відповідач не має підстав обмежувати розмір пенсії позивачу максимальним розміром. Крім того вважає, що пенсія, як щомісячна пенсійна виплата здійснюється на постійній основі один раз на місцяь протягом невизначеного періоду, а тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк. Тобто, виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком. В зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Позивач та його представник - Тимченко С.Л. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві та просять їх задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області Басараб В.В. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просить відмовити та надала письмові заперечення, згідно яких відповідач вважає, що вимога позивача зобов`язати головне управління перерахувати та виплачувати його пенсію без обмеження розміру пенсії максимальним розміром з 09.02.2015 року, здійcнити виплату позивачу суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 09.02.2015 р. не відповідає вимогам чинного законодавства. Головне управління не порушує права позивача, оскільки згідно ст. 19 Контитуції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Головне управління на виконання постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.06.2016 року та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2016 року у справі № 583/1452/16-а здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням чинної статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Крім того, вимога позивача зобовязати головне управління Пенсійного фонду перерахувати та виплачувати його пенсію без обмеження розміру пенсії максимальним розміром з 09.02.2015 року, здійснити виплату позивачу суми недоплаченої чстини основного розміру пенсії з 09.02.2015 року, виходить за межі процесуальних строків, встановлених ст. 99 КАС України. Позивач щомісячно отримував пенсію, а тому кожного разу, починаючи з 29.12.2016 року, при отриманні пенсії в неналежному, на його думку, розмірі позивач мав змогу звернутись до суду за захистом на його думку порушеного права. Позивачем не надано жодних доказів поважності пропуску строку звернення до суду. Вимога позивача про зобов`язання головного управління подати звіт про виконання судового рішення протягом 15 днів з дня набрання рішенням законної сили, є передчасною, оскільки суд має встановити необхідність такого судового контролю. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про можливість ухилення головного управління від виконання судового рішення. Виплата пенсії ОСОБА_2 здійснювалася згідно законодавства, яке діяло на дату виплати пенсії. В зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог позивача просить відмовити.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, при цьому виходить з наступного.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого Законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, визначено Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.01.2007 року перебуває на пенсійному обліку у головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пенсія позивачу призначена Сумським обласним військовим комісаріатом з 17.08.2005 року. Станом на 01.11.2017 року розмір пенсійної виплати становить 10740,00 грн.
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2016 року частково скасовано постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.06.2016 року по справі №583/1452/16-а , прийнято в цій частині нову постанову, якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області перерахувати розмір раніше призначеної пенсії та виплачувати ОСОБА_1 пенсію, обчисливши розмір пенсії з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні відповідно до довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.02.2016 року №11/317 та від 09.02.2016 року №11/318 з 09.02.2015 року та здійснити виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 09.02.2015 року.
На виконання постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.06.2016 року та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2016 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області 29 грудня 2016 року проведено перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 з 09 лютого 2015 року на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.02.2016 року № 11/317 та від 09.02.2016 року № 11/318.
Як вбачається з перерахунку пенсії з 09.02.2015 року ОСОБА_1 підсумок пенсії (з надбавками) становить 35817,20 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії визначено ОСОБА_1 пенсію в розмірі 9490,00 грн.
Таким чинои, встановлено, що 29.12.2016 року відповідач здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 , обмеживши максимальний розмір пенсії.
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України 9 квітня 1992 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Обмеження граничного розміру пенсії військовослужбовців розміром 10740 грн. було введено відповідно до Закону України від 24 грудня 2015 року №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №911-VIII).
Цим Законом були внесені зміни до Закону України від 8 липня 2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI), відповідно до яких максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не може перевищувати 10740 гривень.
Законом України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №1774-VIII) були внесені зміни до Закону України від 8 липня 2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI), відповідно до яких у другому реченні частини першої статті 2 Закону слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".
Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону №911-VIII дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року.
В регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).
За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується тойзакон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.01.2007 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Пенсія призначена позивачу Сумським обласним військовим комісаріатом з 17.08.2005 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI.
Враховуючи те, що пенсія позивачу була призначена ще у 2005 році, а Закон №3668-VI набрав чинності з 01.10.2011 року, то до спірних правовідносин застосовується лише той закон, який врегульовує спірні правовідносини, тим більш, що дія закону «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» прямо прописана в цьому законі.
Відповідно до ч. 1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Доводи представника відповідача, що Головним управлінням на виконання постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.06.2016 року та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2016 року у справі № 583/1452/16-а було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням чинної статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів» № 1774-VІІІ від 06.12.2016 , не заслуговують на увагу з наступних підстав.
Згідно ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції Закону № 3668-VI від 08.07.2011; із змінами, внесеними згідно із Законами № 911-VIII від 24.12.2015, № 1774-VIII від 06.12.2016 р. - максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Суд вважає, що при вирішенні спору не може бути застосовано Закон України від 6 грудня 2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», оскільки дані зміни стосуються статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка врегульовує призначення, а не перерахунок пенсій.
Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.
Конституційний Суд України у своєму рішенні 11 жовтня 2005 року N 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зазначив, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.
Право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист. Згідно зі статтею 46 Конституції України це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру, в разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім`ї цих виплат у визначених законом випадках.
Встановивши в законі правові підстави призначення пенсій, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначати як загальні умови їх призначення, так і особливості набуття права на пенсію, включаючи для окремих категорій громадян пільгові умови призначення пенсії залежно від ряду об`єктивно значущих обставин, що характеризують трудову діяльність (особливості умов праці, професія, виконувані функції, кваліфікаційні вимоги, обмеження, ступінь відповідальності тощо). Законодавець повинен робити це з дотриманням вимог Конституції України, в тому числі принципів рівності та справедливості.
Із судової практики вбачається, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у Збройних Силах України. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року N 8-рп/99 , від 20 березня 2002 року N 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року N 7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року N 20-рп/2004, від 11.10.2005 р. N 8-рп/2005).
Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників Збройних Сил України, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.
Також, Конституційний суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов`язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.
Рішенням Конституційного суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень. Положення частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Таким чином, при здійсненні перерахунку пенсії позивачу за рішенням суду у відповідача були відсутні підстави для обмеження розміру його пенсії максимальним розміром згідно ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі зімнами, внесеними Законом України № 1774-VІІІ від 06.12.2016 р., оскільки дане обмеження стосується порядку призначення пенсії у разі реалізації такого права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.
Посилання представника відповідача на те, що позивач пропустив строк для звернення до суду з вказаним позовом, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до вимог ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45, у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку, а якщо такий перерахунок не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, перерахунок пенсії провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Отже, спеціальним Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено право позивача, в даному випадку, на невідкладний перерахунок пенсії і цим законом не обмежуються строки звернення до суду, оскільки перерахунок пенсії позивачу не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався до суду за захистом своїх прав в межах строку, передбаченого КАС України, що підтверджується постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13.05.2017 року по справі № 583/1452/16-а та ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2017 року по даній справі, і навіть, якщо про порушення своїх прав позивач дізнався 29.12.2016 року після проведення перерахунку пенсії, як зазначає представник відповідача, то позивач не пропустив шестимісячний строк звернення до суду з даним позовом, оскільки ОСОБА_1 вживав заходів щодо захисту порушеного права.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром підлягають задоволенню, головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області слід зобовязати перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію без обмеження розміру пенсії максимальним розміром з 09.02.2015 року, та зобов`язати здійснити виплату ОСОБА_1 суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 09.02.2015 року.
Щодо вимог ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача подати протягом п`ятнадцяти днів з дня набрання постановою законної сили звіту про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
З аналізу вказаної норми вбачається, що питання про надання звіту про виконання постанови вирішує суд, який прийняв судове рішення по суті спору не на користь суб`єкта владних повноважень.
Покладення на відповідача обов`язку надати звіт є можливим, але не є обов`язковим.
Враховуючи те, що позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про можливість ухилення відповідача від виконання даного судового рішення, суд не вбачає підстав для застосування положень ч. 1 ст. 267 КАС України.
На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. ст. 2, 6, 17, 11, 71, 86, 158-163 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію без обмеження розміру пенсії максимальним розміром з 09.02.2015 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити виплату ОСОБА_1 суму недоплаченої частини основного розміру пенсії з 09.02.2015 року.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області Н. Б. Плотникова