Справа № 185/4142/17(2-а/185/283/17)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2017 рокусправа № 185/4142/17(2-а/185/283/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимова Д.В.

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1 дов від 17.05.2017

відповідача-1: - ОСОБА_2 дов від 15.11.2017

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Павлоград Дніпропетровської області

на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2017 року

у справі № 185/4142/17(2-а/185/283/17)

за позовом ОСОБА_3

до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Павлоград Дніпропетровської області, Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Управління соціального захисту населення Павлоградської районної державної адміністрації

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Павлоград Дніпропетровської області, Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Управління соціального захисту населення Павлоградської районної державної адміністрації, в якому просив:

Визнати протиправними дії Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Павлоград Дніпропетровської області щодо припинення соціальних виплат позивача з 01.06.2016.

Зобовязати Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Павлоград Дніпропетровської області здійснити позивача нарахування соціальних виплат з 01.06.2016 та сплатити заборгованість за період з 01.06.2016 по лютий 2017 року.

Визнати безпідставними та скасувати протоколи №3 від 25.08.2016 та №9 від 16.12.2016 засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Павлоградської районної державної адміністрації в частині призупинення та припинення соціальних виплат ОСОБА_3.

Позовні вимоги незаконністю припинення з червня 2016 року виплати щомісячних страхових виплат (регресу) у звязку з відсутністю за місцем проживання. Позивач зазначає, що має право на отримання соціальних виплат, на момент їх припинення довідка про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасової окупованої території України та районів проведення антитерористичні операції, від 06.04.2015 № НОМЕР_1 не була скасована, а тому підстав для припинення страхової виплати немає.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.07.2017 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Павлоград щодо припинення ОСОБА_3 виплати щомісячної страхової виплати;

Визнані незаконними та скасовано рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо-переміщеним особам Павлоградської районної державної адміністрації від 25.08.2016 про призупинення щомісячної страхової виплати та від 16.12.2016 про відмову в призначенні щомісячної страхової виплати ОСОБА_3;

Зобов'язано відповідача-1 поновити ОСОБА_3 щомісячну страхову виплату у зв'язку з втратою працездатності у раніше призначеному розмірі з 1 червня 2016 р. по 28 лютого 2017 р. та виплатити недоотримані страхові виплати.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З приводу встановленого правила, за яким особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, пенсії та інші соціальні виплати виплачуються протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, суд першої інстанції посилається на п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» №8 від 13.06.2007, в якому зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. Суди при визначенні юридичної сили законів та інших нормативно-правових актів щодо їх діяльності повинні керуватися Конституцією України як актом прямої дії.

Також судом не прийнято доводи відповідача-1 про пропуск позивачем строку звернення з вказаним позовом, оскільки про підстави припинення виплат, а також про існування оскаржуваних рішень від 25.08.2016 та від 16.12.2016 позивач дізнався у травні 2017 року, коли отримав відповіді на свої звернення, тому суд дійшов висновку, що строк звернення до суду позивачем не пропущено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Павлоград Дніпропетровської області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за місцем фактичного проживання. 17.08.2016 відповідачем-3 було здійснено перевірку фактичного місця перебування позивача, встановлено відсутність останнього за фактичним місцем перебування та залишено повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з'явитись до структурного підрозділу Управління соціального захисту населення для проходження фізичної ідентифікації, проте позивач не з'явився. При цьому позивач не заперечував факту відсутності за адресою тимчасового перебування, що також підтверджується інформацією з Держприкордонслужби України.

Крім того, відповідач-1 наполягає на тому, що позивач звернувся до адміністративного суду з пропуском шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого ст.99 КАС України.

В судовому засіданні представник відповідача-1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Також управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Дніпропетровській області (правонаступник відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Павлоград Дніпропетровської області) подано додаткові пояснення, в яких зазначає, що з 14.06.2016 набрали чинності Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», відповідно до яких неодноразово приймались постанови про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати позивачу на строк дії довідки про взяття на облік. З огляду на встановлення факту відсутності позивача за зареєстрованим місцем перебування, у відповідності до п.13 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та п.12 Порядку к здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, Комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам правомірно прийнято рішення від 16.12.2016 про відмову в призначенні щомісячної страхової виплати ОСОБА_3

За твердженням відповідача-1 продовження раніше призначеної щомісячної грошової суми в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку, потерпілому ОСОБА_3 здійснювалось у відповідності із законодавством: на підставі рішень структурного підрозділу органу соціального захисту населення.

Представники відповідачів 2, 3 в судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання означені особи повідомлені судом належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечує, просить залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_3, 1937 р. н., є пенсіонером за віком та інвалідом 2 групи (безстроково) через трудове каліцтво, у звязку з чим має право на отримання щомісячних грошових сум у разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілому ОСОБА_3 (страхові виплати).

В хронології розвитку обставини справи свідчать про наступне.

02.12.2014 Управлінням соціального захисту населення Павлоградської районної державної адміністрації видано ОСОБА_3 довідку № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, відповідно до якої ОСОБА_3 взятий на облік в Управлінні соціального захисту населення Павлоградської РДА як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції: 27.11.2014 перемістився з м.Єнакієве Донецької обл. за адресою: Дніпропетровська обл., Павлоградський р-н, с.Межиріч, вул.Зарічна, 8 (а. с.6).

При цьому вказана адреса: Дніпропетровська обл., Павлоградський р-н, с.Межиріч, вул.Зарічна, 8, зареєстрована як місце перебування ОСОБА_3 (а. с.6, див. на зв.).

Термін дії ОСОБА_4 № НОМЕР_2 продовжувався до 01.12.2015, до 01.06.2016 та до 02.12.2016 (а. с.6).

04.06.2015 ОСОБА_3 звернувся до відповідача-1 з заявою про продовження раніше призначеної страхової виплати, до якої додав копію ОСОБА_4 №, термін дії якої продовжено до 01.12.2015.

Постановою Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Павлоград від 04.06.2015 № 0414/20344/20344.1/13 ОСОБА_3 продовжено раніше призначену щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку, і ухвалено проводити виплати по 30.11.2015 включно.

26.11.2015 ОСОБА_3 звернувся до відповідача-1 з заявою про продовження раніше призначеної страхової виплати, до якої додав копію ОСОБА_4 №, термін дії якої продовжено до 01.06.2016.

Постановою відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Павлоград від 26.11.2015 № 0414/20344/20344.1/14 ОСОБА_3 продовжено страхову виплату і постановлено проводити виплати по 31.05.2016 включно.

11.08.2016 ОСОБА_3 звернувся до відповідача-1 із заявою про продовження раніше призначеної страхової виплати, до якої додав копію ОСОБА_4 №, термін дії якої продовжено до 02.12.2016.

17.08.2016 соціальним інспектором Управління соціального захисту населення Павлоградської РДА здійснено перевірку фактичного місця перебування ОСОБА_3 за зареєстрованою адресою (с.Межиріч, вул.Зарічна, 8), за результатами якої складено акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї (а. с.32, 33).

У даному акті зафіксовано, що на момент перевірки за вказаною адресою ОСОБА_3 був відсутній.

25.08.2016 на засіданні Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам прийнято рішення призупинити призначення соціальних виплат ОСОБА_3 внаслідок його відсутності за фактичним місцем перебування до з'ясування обставин (протокол № 3 від 25.08.2016, а. с.17).

07.12.2016 Держприкордонслужбою України на запит Управління соціального захисту населення Павлоградської РДА від 29.08.2016 надано інформацію щодо перетинання держкордону України, з якої вбачається, що ОСОБА_3:

- в'їхав в Україну через Курахове 30.05.2016,

- в'їхав в України через Курахове 10.08.2016,

- виїхав з України 12.08.2016 через Зайцево,

- в'їхав в Україну 19.10.2016 року через Курахове,

- в'їхав в Україну 28.11.2016 через Курахове,

- виїхав з України 02.12.2016 через Курахове (а. с.19).

16.12.2016 на засіданні Комісії, з урахуванням вказаної інформації Держприкордонслужбою України та з огляду на виїзд 02.12.2016 на територію, де органи державної влади тимчасової не здійснюють свої повноваження, прийнято рішення про відмову в призначенні соціальних виплат ОСОБА_3 внаслідок відсутності заявника за фактичним місцем перебування (протокол № 9 від 16.12.2016, а. с.18).

22.12.2016 ОСОБА_3 знято з обліку в Управлінні соціального захисту населення Павлоградської РДА у зв'язку з вибуттям в м.Павлоград (а. с.16).

16.01.2017 ОСОБА_3 звернувся до відповідача-1 з заявою про продовження раніше призначеної страхової виплати, до якої додав копію довідки про взяття на облік особи внутрішньо переміщеної особи від 13.01.2017 № НОМЕР_3 (а. с.7), відповідно до якої фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_3: вул.Войнової, б.7А, к.4, м.Павлоград.

Постановою відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Павлоград від 13.03.2017 № 0414/20344/20344.1/16 ОСОБА_3 продовжено страхову виплату і постановлено проводити виплати з 01.03.2017 безстроково.

ОСОБА_3, вважаючи такими, що порушують його права дії відповідача-1 та рішення Комісії з призупинення (протокол № 3 від 25.08.2016) та відмови в призначенні страхових виплат (протокол № 9 від 16.12.2016) з підстав відсутності заявника за фактичним місцем перебування, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про протиправність оскаржуваних дій, вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

За визначенням у ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII (в редакції на видачі позивачу ОСОБА_4 про взяття на облік № від 02.12.2014) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Обєднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

При цьому за правилами ст.5 вказаного Закону довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Згідно з ч.3 ст.4 Закону № 1706-VII для отримання довідки внутрішньо переміщена особа має звернутися до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення за місцем фактичного проживання із заявою про отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до ч.8 ст.4 Закону № 1706-VII довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі - довідка) видається структурним підрозділом місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення в день подання заяви, підписується та засвідчується уповноваженою посадовою особою цього структурного підрозділу без сплати будь-яких платежів та зборів, включаючи як першу видачу такої довідки, так і в разі повторної її видачі у випадку втрати, пошкодження або з метою продовження її дії.

Термін дії такої довідки становить шість місяців з моменту її видачі.

У випадку продовження дії обставин, що визначені у статті 1 цього Закону, термін дії такої довідки може бути продовжено на наступні шість місяців, для чого внутрішньо переміщена особа має повторно звернутися за фактичним місцем свого проживання до відповідного структурного підрозділу відповідної місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення.

При цьому у частині 11 вказаної статті зазначено, що заявнику може бути відмовлено у видачі довідки, продовженні її дії або скасовано її дію, якщо:

1) відсутні обставини, що спричинили внутрішнє переміщення, визначені у статті 1 цього Закону, або обставини, що раніше існували, істотно змінились;

2) у державних органів наявні відомості про подання завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки;

3) заявник втратив документи, що посвідчують його особу та підтверджують громадянство України, до їх відновлення.

У день подання заяви заявнику видається довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або в той же день видається рішення про підстави відмови за підписом керівника такого органу соціального захисту, що здійснює облік внутрішньо переміщеної особи.

У випадку відмови у продовженні терміну дії такої довідки або скасування її дії заявнику письмово повідомляються підстави такої відмови.

З 13.01.2016 з урахуванням внесених Законом № 921-VIII від 24.12.2015 змін статтею 4 Закону № 1706-VII передбачено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12цього Закону.

Стаття 12 Закону № 1706-VII визначає підстави для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, серед яких, якщо особа: повернулася до покинутого місця постійного проживання (п.3 ч.1) або подала завідомо недостовірні відомості (п.5 ч.1).

Згідно з ч.10 ст.7 Закону № 1706-VII внутрішньо переміщені особи з тимчасово окупованої території мають право на отримання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням у звязку з тимчасовою втратою працездатності і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, безпосередньо у робочих органах Фонду соціального страхування України за фактичним місцем проживання, перебування.

При цьому вказаним Законом № 1706-VII (в тому числі в редакції до 13.01.2016) не встановлено звязку права внутрішньо переміщених осіб на отримання соціальних виплат з терміном дії довідки про взяття на облік.

Порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообовязковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції затверджений Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 11.12.2014 № 20, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12.01.2015 за № 6/26451.

Згідно абз.1-3 п.2 р.І Порядку надання страхових виплат № 20 особи, які тимчасово переміщені, мають право на призначення та/або продовження раніше призначених страхових виплат, страхових витрат на медичну та соціальну допомогу відповідно до Закону № 1105 безпосередньо в робочих органах виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - робочі органи виконавчої дирекції Фонду) за фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, за формою, наведеною в додатку до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 (далі - довідка про взяття на облік), відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

У разі чергової зміни фактичного місця проживання (перебування) особа, яка тимчасово переміщена, зобовязана повідомити протягом 10 календарних днів з дати зміни місця фактичного проживання (перебування) робочий орган виконавчої дирекції Фонду, який здійснює йому страхові виплати, страхові витрати на медичну та соціальну допомогу шляхом подання заяви особисто або надсилання рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви) про припинення йому виплат у звязку зі зміною місця проживання (перебування). Копія такої заяви або підтвердження надсилання рекомендованого листа подається робочому органу виконавчої дирекції Фонду за новим місцем фактичного проживання (перебування).

У разі отримання інформації з Єдиної інформаційної бази даних про взяття на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, про закінчення строку дії довідки про взяття на облік, її скасування або про відмову у продовженні строку дії такої довідки робочий орган виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) особи, яка тимчасово переміщена, припиняє нарахування і фінансування страхових виплат та страхових витрат на медичну і соціальну допомогу.

В свою чергу, розділ ІІІ Порядку надання страхових виплат № 20 встановлює порядок продовження раніше призначених страхових виплат, відповідно до п.п.1, 2 якого:

- особи, які тимчасово переміщені, мають право на продовження раніше призначених та нарахованих страхових виплат у робочому органі виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) на підставі заяви, до якої додаються копії довідки про взяття на облік, паспорта або документа, що посвідчує особу, та реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомили про це відповідні державні органи і мають відмітку у паспорті). Копії засвідчуються працівником відділення при предявленні оригіналів.

- у разі звернення особи, яка тимчасово переміщена, з документами, зазначеними у пункті 1 цього розділу, робочий орган виконавчої дирекції Фонду не пізніше десяти робочих днів приймає рішення про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати, яке оформлює своєю постановою про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати на строк дії довідки про взяття на облік, але не більше строку, на який особа має право на страхові виплати. Копія вказаної постанови направляється робочому органу виконавчої дирекції Фонду, де зберігається справа про страхові виплати, та/або управлінню виконавчої дирекції Фонду, якому підпорядковується цей робочий орган виконавчої дирекції Фонду, що є підставою для припинення ним нарахування щомісячної страхової виплати у звязку з її продовженням за фактичним місцем проживання.

Тобто за положенням вказаного Порядку № 20 припинення нарахування і фінансування страхових виплат може мати місце у разі зміни фактичного місця проживання (перебування) особи, яка тимчасово переміщена, відмови у продовженні строку дії довідки про взяття на облік або скасування такої довідки.

Виходячи з наведених вище приписів Закону № 1706-VII, апеляційний суд вважає, що встановлена цим Порядку № 20 умова проведення відповідних виплат лише на строк дії довідки про взяття на облік, суперечать як Закону № 1706-VII, так і Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», внаслідок чого, враховуючи пріоритетність законів над підзаконними нормативно-правовими актами, вважає, що закінчення терміну дії ОСОБА_4 про взяття на облік не може бути законодавчо визначеною підставою для припинення нарахування і фінансування страхових виплат.

Докази зміни позивачем місця перебування у серпні 2016 року або наявності рішень про скасування ОСОБА_4 № НОМЕР_2 у відповідності до ст.12 Закону № 1706-VII, які відповідно до вказаного Порядку № 20 можуть бути підставою припинення нарахування страхових виплат, матеріали справи не містять, сторонами не подані.

Як встановлено судом, рішенням Комісії від 25.08.2016 призначення страхових виплат ОСОБА_3 через його відсутність за фактичним місцем перебування призупинено до з'ясування обставин, а рішенням Комісії від 16.12.2016 у призначенні цих виплат ОСОБА_3 було остаточно відмовлено.

З цього приводу апеляційний суд зазначає, що стаття 13 Закону № 1706-VII надає право оскарження до суду в порядку, визначеному законом, рішень, дій чи бездіяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб.

Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) рішень суб'єкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 КАС України з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому "На підставі" означає, що суб'єкт владних повноважень: повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобовязаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

"У межах повноважень" означає, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

"У спосіб" означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Зазначені критерії одночасно є вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчинює дії чи допускається бездіяльності.

Отже зясуванню судом підлягає відповідність вказаним критеріям дій відповідача-1 щодо припинення соціальних виплат ОСОБА_3 з 1 червня 2016 року та рішень Комісії від 25.08.2016 щодо призупинення призначення страхових виплат і від 16.12.2016 щодо відмови у призначенні цих виплат ОСОБА_3

Надаючи оцінку оскарженим позивачем діям та рішенням, апеляційний суд приймає до уваги, що з 14.06.2016 набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365, якою затверджено:

- Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат № 365);

- Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування (далі - Порядок здійснення контролю № 365).

Згідно з п.1 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат № 365 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) цей Порядок визначає механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.п.2-5 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат № 365 документом, що підтверджує статус внутрішньо переміщеної особи, є довідка, видана такій особі відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

Реєстрація місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи здійснюється в установленому законодавством порядку.

Соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м.Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення), територіальними органами Пенсійного фонду України, робочими органами Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, центрами зайнятості (далі - органи, що здійснюють соціальні виплати) за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках - її законний представник подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

До заяви додається копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та предявляється оригінал такої довідки.

При цьому п.7 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат № 365 для призначення (відновлення) соціальних виплат структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за власною ініціативою або за зверненням органів, що здійснюють соціальні виплати, протягом 15 робочих днів з дня отримання відповідної заяви внутрішньо переміщеної особи або з дня надходження звернення від органів, що здійснюють соціальні виплати, проводить перевірку достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи.

За результатами проведення перевірки структурним підрозділом з питань соціального захисту населення складається акт обстеження матеріально-побутових умов сімї за формою, встановленою Мінсоцполітики, який підписується всіма повнолітніми внутрішньо переміщеними особами та у визначених законодавством випадках - їх законними представниками, а також представниками структурного підрозділу з питань соціального захисту населення (п.8 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат № 365).

Відповідно до п.п.10-12 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат № 365 структурний підрозділ з питань соціального захисту населення протягом трьох робочих днів з дня отримання електронної справи отримувача соціальної виплати вносить на розгляд комісій з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворених районними, районними у мм.Києві і Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - комісії), подання про призначення (відновлення) або про відмову в призначенні (відновленні) відповідної соціальної виплати, до якого додається акт обстеження матеріально-побутових умов сімї.

Питання щодо призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам можуть також розглядатися комісіями, утвореними районними, районними у мм. Києві і Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», за умови включення до складу таких комісій представників органів, що здійснюють соціальні виплати.

Комісія розглядає подання про призначення (відновлення) або про відмову у призначенні (відновленні) відповідної соціальної виплати протягом пяти робочих днів з дня отримання такого подання.

За результатами розгляду подання з урахуванням акта обстеження матеріально-побутових умов сімї комісія приймає рішення про призначення (відновлення) або відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати з моменту припинення її виплати, в тому числі з урахуванням інформації про стан фінансування та виплати, що оприлюднюється на офіційному веб-сайті Мінсоцполітики або інших органів, що здійснюють соціальні виплати.

Рішення комісії про відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати може бути оскаржене до суду (п.16 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат №365).

При цьому у пункті 13 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат № 365 комісія, крім підстав відмови у призначенні (відновленні) соціальної виплати, передбачених законодавством, може відмовити заявникові у призначенні (відновленні) такої виплати в разі його відсутності за фактичним місцем проживання/перебування, зазначеним у заяві про призначення (відновлення) соціальної виплати.

Тобто з 14.06.2016 у разі встановлення факту відсутності заявника за зареєстрованим місцем перебування комісія з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, має право відмови у призначенні соціальної виплати такому заявнику.

При цьому у відповідності до визначень, наведених у статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-IV (в редакції на момент виникнення спірних відносин):

місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік;

місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово;

реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

В свою чергу у п.2 Порядку здійснення контролю № 365 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) контроль за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам здійснюють структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м.Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) шляхом відвідування не рідше ніж один раз на шість місяців фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, про що складається акт обстеження матеріально-побутових умов сімї за формою, встановленою Мінсоцполітики.

За відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування представник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення або робочої групи робить відповідний запис в акті обстеження матеріально-побутових умов сімї і залишає внутрішньо переміщеній особі повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів зявитися до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення для проходження фізичної ідентифікації (абз.1 п.6 Порядку здійснення контролю № 365).

Тобто документом, який підтверджує відсутність внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем перебування є саме акт обстеження матеріально-побутових умов сімї, складений органом соціального захисту населення.

Згідно з абз.1 п.7 Порядку здійснення контролю № 365 у разі коли внутрішньо переміщена особа протягом трьох робочих днів не зявилася до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, такий підрозділ надсилає їй рекомендованим листом повторне повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів зявитися для проходження фізичної ідентифікації.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Разом з тим, відповідач-3, зазначаючи, що за результатами відвідування (перевірки) 17.08.2016 зареєстрованого місця перебування ОСОБА_3, останньому було залишено повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів зявитися до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, не надав суду доказів дотримання абз.1 п.7 Порядку здійснення контролю № 365 в частині надсилання ОСОБА_3 у звязку з його неявкою рекомендованим листом повторного повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів зявитися до вказаного органу.

Наведене свідчить про необізнаність позивача щодо необхідності проходження фізичної ідентифікації в органі соціального захисту населення.

Також в абз.2 п.7 Порядку здійснення контролю № 365 визначено, що водночас структурний підрозділ з питань соціального захисту населення робить запит до Держприкордонслужби щодо виїзду внутрішньо переміщеної особи за кордон, на тимчасово окуповану територію України або до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

В свою чергу у п.8 Порядку здійснення контролю № 365 передбачено, що Держприкордонслужба протягом пяти робочих днів безоплатно подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення на його запит інформацію про виїзд внутрішньо переміщеної особи за кордон, на тимчасово окуповану територію України або до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, із зазначенням кількості днів такої відсутності протягом 90 днів, які передують даті подання відповідного запиту.

Тобто після встановлення відсутності внутрішньо переміщеної особи за зареєстрованим місцем перебування орган соціального захисту населення має одночасно зробити запит до Держприкордонслужби щодо виїзду такої особи.

З наведених вище обставин вбачається, що відповідачем-3 здійснено запит до Держприкордонслужби 29.08.2016, на який Держприкордонслужбою України було надано відповідь лише 07.12.2016.

При цьому ще 25.08.2016 Комісією прийнято рішення призупинити призначення соціальних виплат ОСОБА_3 внаслідок його відсутності за фактичним місцем перебування до з'ясування обставин (а. с.17).

Втім жодною нормою законодавства, що регулює спірні правовідносини, в тому числі, Порядком призначення (відновлення) соціальних виплат № 365 та Порядком здійснення контролю № 365, прийняття таких видів рішень як призупинення (зупинення) призначення соціальних виплат не передбачено.

Отже, оцінюючи рішення Комісії про призупинення ОСОБА_5 призначення соціальних виплат від 25.08.2016 на відповідність критеріям, зазначеним у ч.3 ст.2 КАС України, апеляційний суд дійшов висновку, що приймаючи його, Комісія діяла не на підставі та не у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а тому це рішення є незаконним.

Відповідно до п.5 Порядку здійснення контролю № 365 структурний підрозділ з питань соціального захисту населення протягом десяти робочих днів з дня прийняття рішення його керівником про проведення перевірки фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи або з дня отримання інформації від органів, зазначених у підпунктах 1-4 пункту 4 цього Порядку, проводить таку перевірку із складенням акта обстеження матеріально-побутових умов сімї з урахуванням положень пунктів 8 і 9 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 р. № 365. За результатами такої перевірки структурний підрозділ з питань соціального захисту населення готує подання про призначення (відновлення) або відмову у призначенні (відновленні) соціальних виплат до комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утвореної районними, районними у мм. Києві і Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - комісія).

При цьому у п.3 Порядку здійснення контролю № 365 структурні підрозділи з питань соціального захисту населення та/або робочі групи, що утворюються з представників територіальних підрозділів МВС, ДМС, СБУ, Національної поліції, Держфінінспекції, Держаудитслужби та Пенсійного фонду України за рішенням районних, районних у м.Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - робоча група) також можуть проводити додаткові перевірки фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи із складенням акта обстеження матеріально-побутових умов сімї.

Відповідно п.4 Порядку здійснення контролю № 365 додаткова перевірка проводиться у разі:

1) наявності інформації про можливу зміну внутрішньо переміщеною особою фактичного місця проживання/перебування без повідомлення у десятиденний строк про це структурного підрозділу з питань соціального захисту населення за новим фактичним місцем проживання/перебування або отримання такої інформації від територіальних органів Пенсійного фонду України, робочих органів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, центрів зайнятості (далі - органи, що здійснюють соціальні виплати);

2) наявності інформації про повернення внутрішньо переміщеної особи на тимчасово окуповану територію України, до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, чи її виїзду за кордон, або отримання такої інформації від МВС, СБУ, Держприкордонслужби, Національної поліції, ДМС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, громадських обєднань, волонтерських, благодійних організацій, інших юридичних і фізичних осіб, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам;

3) отримання повідомлення від ПАТ Державний ощадний банк України про зупинення видаткових операцій за поточним рахунком внаслідок відсутності проходження фізичної ідентифікації внутрішньо переміщеною особою;

4) отримання рекомендацій Мінфіну за результатами проведення верифікації соціальних виплат із зазначенням конкретних причин для припинення відповідних виплат.

Тобто після отримання інформації від Держприкордонслужби про повернення внутрішньо переміщеної особи до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, орган соціального захисту населення має провести додаткову перевірку фактичного місця перебування внутрішньо переміщеної особи із складенням акта обстеження матеріально-побутових умов сімї.

При цьому з вищенаведеного п.12 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат № 365 вбачається, що підставою для прийняття Комісією рішення про відмову у призначенні соціальної виплати є:

- акт обстеження матеріально-побутових умов сімї;

- подання органу соцзахисту населення про відмову у призначенні соціальних виплат, поданого до комісії.

Проте, матеріали справи не містять доказів проведення відповідачем-3 додаткової перевірки після отримання інформації від Держприкордонслужби, складання акту обстеження матеріально-побутових умов сімї за результатами такої додаткової перевірки, та складання органом органу соціального захисту населення складання та направлення до Комісії подання про відмову у призначенні соціальних виплат ОСОБА_3

Крім того, колегія суддів приймає до уваги, що спірне рішення Комісії від 16.12.2016 про відмову в призначенні соціальних виплат позивачу внаслідок його відсутності за фактичним місцем перебування прийнято не на підставі відповідного подання та акту обстеження матеріально-побутових умов сімї.

Дане рішення прийнято лише з огляду на інформацію Держприкордонслужби України про виїзд позивача 02.12.2016 на територію, де органи державної влади тимчасової не здійснюють свої повноваження,

Разом з тим, з положень вищенаведеного пункту 13 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат № 365 (на який посилається відповідач в обґрунтування правомірності прийняття рішення від 16.12.2016) вбачається, що підставою для відмови комісії у призначенні соціальної виплати, може бути його відсутність за фактичним місцем перебування, підтвердженням чого, в свою чергу, слугує акт обстеження матеріально-побутових умов сімї.

В даному випадку фактичні обставини свідчать, що виїзд позивача мав місце 02.12.2016, інформація Держприкордонслужби України датована 07.12.2016, а рішення про відмову в призначенні соціальних виплат ОСОБА_3 через відсутність за місцем перебування прийнято 16.12.2016, при цьому акт обстеження матеріально-побутових умов сімї, який за приписами Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат № 365 є належним доказом відсутності внутрішньо переміщеної особи за місцем перебування, на дату прийняття рішення 16.12.2016, не складався.

Відтак, прийняття спірного рішення від 16.12.2016 про відмову в призначенні соціальних виплат ОСОБА_3 лише на підставі інформації Держприкордонслужби України суперечить п.13 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат №365.

При цьому колегія суддів зауважує, що на момент прийняття Комісією спірного рішення від 16.12.2016 з наявної інформації від Держприкордонслужби України вбачалось, що ОСОБА_3 неодноразово з 30.05.2016 вїжджав на територію України і виїжджав на територію, де органи державної влади тимчасової не здійснюють свої повноваження, у т. ч. у період 12.08.2016 по 02.12.2016, тобто тимчасово виїжджав на територію, де органи державної влади тимчасової не здійснюють свої повноваження, з подальшим поверненням з неї. І за наявності такої інформації здійснення Комісією висновку про те, що ОСОБА_3 відсутній за зареєстрованим місцем перебування з огляду на черговий виїзд з України 02.12.2016, є необґрунтованим.

Отже, приймаючи рішення від 16.12.2016 про відмову в призначенні соціальних виплат ОСОБА_3, Комісія діяла не на підставі та не у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а тому це рішення є незаконним.

Доводи відповідача-1, що позивачем не спростовується зафіксована в акті від 17.08.2016 відсутність його за зареєстрованим місцем перебування, апеляційний суд не приймає, оскільки в даному випадку ця обставина на впливає на питання щодо правомірності оскаржуваного рішення.

Також не приймаються і доводи про пропуск позивачем строку звернення з вказаним позовом, оскільки, як вірно зазначено судом першої інстанції, про підстави припинення виплат, а також про існування оскаржуваних рішень від 25.08.2016 та від 16.12.2016 позивач дізнався у травні 2017 року, коли отримав відповіді на свої звернення (а. с.22), тому строк для звернення до суду позивачем не пропущено.

З огляду вищевикладене, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про визнання незаконними та скасування рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо-переміщеним особам Павлоградської РДА від 25.08.2016 про призупинення щомісячної страхової виплати та від 16.12.2016 про відмову в призначенні щомісячної страхової виплати ОСОБА_3

За приписами п.1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05.11.2014 № 637 (в редакції на момент прийняття спірних рішень) поновлення або припинення соціальних виплат здійснюється публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утвореної районними, районними у мм.Києві і Севастополі державними адміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад згідно з Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 р. № 365.

Отже, з огляду на викладене і враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо термінів припинення соціальних виплат позивачу, колегія судів дійшла висновку про обґрунтованість задоволення судом першої інстанції позовної вимоги про визнання протиправними дій відповідача-1 щодо припинення соціальних виплат ОСОБА_3 з 1 червня 2016 р., і відповідно, про зобов'язання відповідача-1 поновити виплату ОСОБА_3 щомісячну страхову виплату у зв'язку з втратою працездатності у раніше призначеному розмірі з 1 червня 2016 р. по 28 лютого 2017 р. та виплатити недоотримані страхові виплати, як способу відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції під час розгляду справи по суті правильно вирішив справу, ухваливши законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Павлоград Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2017 року у справі 185/4142/17(2-а/185/283/17) залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко