Справа № 289/1275/17
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 листопада 2017 року м.Київ К/800/38254/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Голяшкін О.В., перевіривши касаційну скаргу Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 10 серпня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду в Житомирській області, в якому просила визнати неправомірними дії щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу періодів навчання з 01 вересня 1986 року по 27 січня 1989 року, з 01 лютого 1990 року по 30 червня 1992 року у Житомирському Державному педагогічному університеті ім.Івана Франка, а також періоду роботи з 31 серпня 1993 року по 15 серпня 1994 року в Радомишльській районній станції юних натуралістів Житомирської області.

Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 10 серпня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2017 року, позов задоволено частково; визнано неправомірними дії Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду в Житомирській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії по ІІ групі інвалідності з 14 червня 2017 року; зобов'язано відповідача призначити позивачу пенсію по інвалідності з дня звернення із заявою про призначення їй пенсії по інвалідності - з 07 квітня 2017 року з врахуванням стажу роботи за період з 31 серпня 1993 року по 15 серпня 1994 року в Радомишльській районній станції юних натуралістів Житомирської області; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Коростишівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення в частині задоволення позовних вимог, прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до п.5 ч.5 ст.214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно положень вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Зі змісту оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи загального захворювання з 20 грудня 2016 року.

07 квітня 2017 року позивач звернулась до Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з заявою про призначення пенсії по інвалідності.

Листом від 18 квітня 2017 року №2820/02-3 Коростишівське об'єднане управління Пенсійного фонду в Житомирській області повідомило позивача про відмову у призначенні пенсії по другій групі інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з підстав відсутності необхідного страхового стажу. При цьому, відповідачем не було зараховано до страхового стажу позивача періоди навчання з 01 вересня 1986 року по 27 січня 1989 року, з 01 лютого 1990 року по 30 червня 1992 року у Житомирському Державному педагогічному університеті ім.Івана Франка через невідповідність прізвища у довідці з паспортом, а також період роботи з 31 серпня 1993 року по 15 серпня 1994 року в Радомишльській районній станції юних натуралістів Житомирської області, оскільки запис про звільнення засвідчений печаткою УРСР.

В подальшому, на підставі рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 14 березня 2017 року відповідачем враховано до страхового стражу періоди навчання. Однак, стаж роботи в Радомишльській районній станції юних натуралістів Житомирської області не враховано з підстав скріплення печаткою УРСР запису про звільнення. Пенсію по інвалідності призначено з 14 червня 2017 року.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Згідно ст.32 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи, визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією для інвалідів ІІ та ІІІ групи від 46 років до досягнення особою 48 року включно - 11 років.

Статтею 62 Закону «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 31 серпня 1993 року прийнята на посаду керівника гуртків станції юних натуралістів та 15 серпня 1994 року звільнена з посади за переведенням на посаду вчителя початкових класів в СШ №5. Запис про звільнення засвідчений підписом керівника та печаткою установи.

Довідкою Станції юних натуралістів відділу освіти Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області від 30 січня 2017 року №5 підтверджується, що ОСОБА_1 дійсно працювала в Радомишльській Станції юних натуралістів з 31 серпня 1993 року по 15 серпня 1994 року, печатка установи була змінена у 1995 році.

Пунктом 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, ьМіністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58, яка була чинна на момент звільнення позивача з Станції юних натуралістів, встановлено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Та обставина, що підприємство не змінило свою печатку новою після припинення СРСР, не робить документи, які засвідчені нею, неправдивими.

Таким чином, суди дійшли вірного висновку, що робота позивача в Радомишльській Станції юних натуралістів з 31 серпня 1993 року по 15 серпня 1994 року підтверджується належними записами, наявними у трудовій книжці, що свідчить про необґрунтованість відмови у включенні вказаного періоду роботи до страхового стажу.

Обставини, зазначені скаржником у касаційній скарзі, досліджувалися та перевірялися судами попередніх інстанцій з наданням їм належної правової оцінки. Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.211, 213, п.5 ч.5 ст.214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 10 серпня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Голяшкін