Справа № 805/3933/17-а
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

805/3933/17-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

У Х В А Л А

про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду

05 грудня 2017 р. Справа №805/3933/17-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого – судді Арестової Л.В., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання представника позивача про визнання поважними пропуску строку звернення до суду за позовом Державної служби України з питань праці до Державного підприємства “Мирноградвугілля” про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, -

В С Т А Н О В И В:

Державна служби України з питань праці звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємства “Мирноградвугілля” про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду шляхом зобов’язання повного зупинення ведення гірничних робіт, а саме:

- у експлуатаційній камері цілика південної корінної лави пл. l 7 ПК-9;

- у експлуатаційній камері з південного просіку цілика південної корінної лави пл. l 7 ПК-15;

- з експлуатації стрічкових перевантажувачів № 1 та № 2

на відокремленому підрозділі “Шахта “Родинська” у зв'язку з загрозою здоров’ю та життю людей.

05 грудня 2017 року від позивача через відділ діловодства та документообігу суду надійшло клопотання про визнання поважними пропуску строку звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями ч. 2 ст. 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продуктів, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. Уразі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п’яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення правопорушень, виявлених під час здійснення заходу.

Як вбачається з позову, підставою для звернення до суду з позовною заявою став акт перевірки Головного управління Держпраці у Донецькій області № 06.4-7/101 від 09 серпня 2017 року.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень щодо справ, зазначених у пункті 5 частини першої статті 183-2 цього Кодексу, встановлюється 15-денний строк, який обчислюється з дня виявлення суб'єктом владних повноважень підстав для звернення до адміністративного суду. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Із зазначеною позовною заявою в межах 15-денного строку на виконання своїх повноважень до Донецького окружного адміністративного суду зверталось Головне управління Держпраці у Донецькій області, справа № 805/3050/17-а

Ухвалою суду від 01 вересня 2017 року позовну заяву залишено без руху. 04 жовтня 2017 року позовну заяву Головного управління Держпраці у Донецькій області про застосування заходів реагування повернуто позивачу.

06 листопада 2017 року Державна служба України з питань праці на виконання своїх повноважень звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду шляхом зобов’язання повного зупинення ведення гірничних робіт, а саме: у експлуатаційній камері цілика південної корінної лави пл. l 7 ПК-9; у експлуатаційній камері з південного просіку цілика південної корінної лави пл. l 7 ПК-15; з експлуатації стрічкових перевантажувачів № 1 та № 2 на відокремленому підрозділі “Шахта “Родинська” у зв'язку з загрозою здоров’ю та життю людей для забезпечення конституційних прав працівників ДП «Мирноградвугілля».

Позивач в клопотанні зазначає, що з моменту проведення зазначеного заходу по теперішній час на адресу Державної служби України з питань праці інформація щодо усунення порушень нормативно-правових актів з охорони праці, що створюють загрозу життю та здоров’ю людей , виявлених під час проведення заходу, не надходила. Правових підстав на проведення позапланового заходу з метою перевірки усунення зазначених порушень за відсутності ініціювання зі сторони суб’єкта господарювання у позивача відсутні.

Виходячи з наведеного існують підстави вважати, що зазначені порушення, які створюють загрозу життю та здоров’ю людей по теперішній час не усунуті.

Окрім того, застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) направлено на захист життя та здоров’я людей, захист права на безпечні умови праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

При вирішенні питання щодо поважності/неповажності причин пропуску позивачем строку звернення до суду суд виходить з того, що встановлення у процесуальному законодавстві певного строку звернення до суду має на меті, перш за все, полегшення надання учасниками адміністративного процесу доказів, підвищує їх достовірність і, тим самим, сприяє встановленню судом істини.

Право особи на судовий захист гарантується Конституцією України (ст. 55), а тому має більш пріоритетне значення під час здійснення правосуддя, зокрема, вирішення судом питання надання можливості його реалізації особою, якій воно надано.

Зазначена позиція суду узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, яку у відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Іліан проти Туреччини" зазначено, що правило встановлення обмежень до суду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму. Воно не має абсолютного характеру. Перевіряючи його виконання, судам слід звертати увагу на фактичні обставини справи.

Гарантування особі можливості безперешкодно отримати судовий захист та забезпечення при цьому індивідуального підходу при вирішення питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду з обов'язковим врахуванням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР також висловлена і в інших Рішеннях цього суду. Зокрема, у рішенні по справі "Голдер проти Великої Британії" від 21 лютого 1975 року, рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, в яких суд дійшов висновку, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми щодо позовної давності позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це було визнане Європейським судом з прав людини порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтями 2, 6 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Аналізуючи викладене у сукупності, з метою недопущення обмеження права позивача на судовий захист, виходячи із завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про визнання пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою поважним.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати поважними причини пропуску строку звернення Державної служби України з питань праці до Державного підприємства “Мирноградвугілля” про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Арестова Л.В.