Справа № 815/1669/17     
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1669/17
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2017 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Тишкової Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання недійсною та скасування постанови про заборону в`їзду в Україну, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить визнати недійсною та скасувати постанову від 03 червня 2016 року про заборону в`їзду в Україну, складену відносно громадянина Лівії - Эльмаяра ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), затверджену начальником військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) підполковником ОСОБА_4 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач - громадянин Лівії - ОСОБА_1 є студентом, який навчається у медичному університеті в Одесі. Провчившись рік він виїхав тимчасово до своєї країни Лівії. 02 червня 2016 року ОСОБА_1 прибув до аеропорту «Одеса» з метою в`їзду на територію України та в момент перетинання кордону з`ясувалось, що термін дії паспортного документу позивача сплив. На підставі ст. 14 Закону України «Про прикордонний контроль» начальником відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонного контролю «Одеса-аеропорт» Козарчук Ю.Ю. було прийнято рішення від 02 червня 2016 року про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю, причини прийняття рішення - відсутній дійсний паспортний документ.

Представник позивача зазначає, що, відмовляючи у перетинанні державного кордону України, позивачу не було вручено або повідомлено про прийняття рішень щодо заборони на в`їзд на територію України. Разом з тим представник позивача вказує, що повернувшись до своєї країни позивач оформив новий паспортний документ та 21 липня 2016 року знову прибув до аеропорту «Одеса». Але, знов щодо нього було оформлено рішення про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю датоване 21 липня 2016 року.

Крім того представник позивача вказує, що ОСОБА_1 отримав рішення про відмову в перетинанні кордону України від 21.07.2016 року, у якому зазначено на українській мові, що щодо нього існує рішення про заборону в`їзду в Україну, при цьому у пункті 7 цього рішення зазначено, що перекладач не залучався, а саме рішення про заборону в`їзду в Україну позивач не отримував, з його текстом не знайомий.

Також представник позивача зазначає, що повернувшись до своєї країни Лівії він звернувся до консульства з метою з`ясування причин відмови в`їзду в Україну та лише наприкінці вересня він отримав усну інформацію з посольства Лівії про те, що йому заборонено в`їзд в Україну.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд в задоволенні позову відмовити. Надав письмові заперечення, в обґрунтування яких зазначив, що 02.06.2016 року громадянин Лівії ОСОБА_5 , який прибув в міжнародний пункт пропуску через державний кордон України для повітряного сполучення «Одеса» з метою перетину державного кордону на виїзд з України. Під час здійснення прикордонного контролю відносно осіб авіарейсу AUI 719 сполученням «Одеса - Стамбул» на паспортний контроль прикордонному наряду «Перевірка документів» громадянин Лівії ОСОБА_5 надав паспорт Лівійської Арабської Джамахірії № НОМЕР_2 , виданий 22.03.2012 року та дійсний до 22.03.2016 року з ознаками підробки, а саме механічної підчистки установочних даних пред`явника.

Також представник відповідача зазначив, що в подальшому уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України були складені відповідні процесуальні документи у відношенні вказаного громадянина з метою притягнення його до адміністративної відповідальності за спробу незаконного перетину державного кордону України, відповідальність якої передбачено ст.204-1 ч.І КУпАП. Громадянину Лівії ОСОБА_6 , 1972 року народження, під час складання процесуальних документів щодо притягнення його до адміністративної відповідальності був доведений зміст вказаних процесуальних документів та саме в чому полягало правопорушення, про що свідчить проставлені ним особисті підписи в місцях, передбачених процесуальними документами із залученням перекладача англійської мови, так як затриманий громадянин виявив бажання надавали пояснення англійською мовою. За результатами складання процесуальних документів заяв, клопотань та зауважень від вказаного громадянина не надходило.

Представник відповідача вказав, що рішення про заборону в`їзду в Україну у відношенні громадянина Лівії ОСОБА_5 1972 року народження, було прийнято начальником Одеського прикордонного загону 03.06.2016 року на підставі абзацу 4 частини 1 статті 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (В`їзд іноземцю та особі без громадянства в Україну не дозволяється, якщо паспортний документ такої особи, віза підроблені, зіпсовані чи не відповідають установленому зразку або належать іншій особі) в порядку пп. б, п. 2.1. Інструкцій про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної, прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.12.2011 року № 946, яка в свою чергу не передбачає надання іноземцю винесеного рішення про заборону в`їзду його на територію України. В подальшому громадянину Лівії ОСОБА_5 , 1972 року народження, було роз`яснено про необхідність звернутися до закордонної установи його держави з метою отримання дійсного проїзного документу для виїзду з території України з метою недопущення порушення вимог Законів України, а саме ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.8 Закону України «Про прикордонний контроль», так як йому було заборонено в`їзджати на територію України, про що був складений відповідний документ.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши та проаналізувавши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

03.06.2016 року старшим інспектором 3-го відділення інспекторів прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » молодшим лейтенантом Гордєєвим В.М., винесено постанову про заборону в`їзду в Україну громадянину Лівійської ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 строком на 3 роки.

Правові основи здійснення прикордонного контролю, порядок його здійснення, умови перетинання державного кордону України визначені Законом України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 № 1710-VI.

Відповідно до ч. 1- 3 ст. 14 цього Закону іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в`їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для в`їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт. Форма рішення про відмову у перетинанні державного кордону встановлюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у справах охорони державного кордону. Особа, якій відмовлено у перетинанні державного кордону, має право оскаржити відповідне рішення згідно із Законом України "Про звернення громадян" або до суду. Оскарження зазначеного рішення не зупиняє його дії. Оскаржене рішення може бути скасовано чи змінено начальником органу охорони державного кордону або скасовано та визнано нечинним судом.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначений Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 13 цього Закону в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється якщо паспортний документ такої особи, віза підроблені, зіпсовані чи не відповідають установленому зразку або належать іншій особі.

Згідно з ч. 3 ст. 13 Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення про заборону в`їзду в Україну приймається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону.

Порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства встановлений Інструкцією про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянств, яка затверджена наказом Адміністрації Державної прикордонної служби від 05.11.2011 року №946.

Відповідно до п. 2.3 розділу ІІ Інструкції рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцю органом охорони державного кордону приймається відповідно до Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" на строк 3 роки.

Згідно з п. 3.6 розділу ІІІ Інструкції уповноважена посадова особа зобов`язана протягом трьох годин після доповіді розглянути отримані матеріали та: а) за наявності підстав прийняти шляхом затвердження обох примірників постанови рішення про заборону іноземцю в`їзду в Україну. Затверджені примірники постанови передаються начальнику зміни; б) за відсутності достатніх підстав утриматися від прийняття рішення, наклавши на постанові відповідну резолюцію. Незатверджені примірники постанови передаються начальнику зміни. Про прийняте рішення начальник зміни невідкладно із застосуванням засобів телефонного зв`язку інформує старшого зміни.

Пунктами 3.7 3.9 розділу ІІІ Інструкції встановлено, що строк заборони в`їзду в Україну особі обчислюється з дати затвердження постанови. Перший примірник постанови із зазначеним на ній рішенням та довідка зберігаються в органі охорони державного кордону, який затвердив постанову. Другий примірник постанови, завірений гербовою печаткою, штабом органу охорони державного кордону (головним відділом) надсилається в підрозділ охорони державного кордону, яким ініційовано питання про заборону в`їзду в Україну іноземцю. Після отримання в установленому порядку від начальника зміни інформації про прийняте уповноваженою посадовою особою рішення старший зміни: оголошує рішення органу охорони державного кордону, мовою якою володіє іноземець; проставляє у паспортному документі іноземця відмітку "Заборонено в`їзд в Україну терміном на..." (додаток 3), засвідчує її підписом та печаткою (додаток 4); записує рішення про заборону в`їзду в Україну до журналу обліку іноземців, яким заборонено в`їзд в Україну (додаток 5).

02.06.2016 року, начальником другого відділення інспекторів прикордонної служби впс «Одеса-аеропорт» старшим лейтенантом ОСОБА_8 було прийнято рішення про відмову в перетинанні державного кордону на виїзд громадянину Лівії Walid Husain Amіrajed, у зв`язку з тим що відсутній дійсний паспортний документ, а також складений протокол про вилучення паспортного документу. Рішення оголошено в присутності перекладача з англійської мови ОСОБА_9 . Від підпису про отримання рішення громадянин Лівії ОСОБА_10 відмовився (а.с. 8-9).

Також 02.06.2016 року відносно громадянина Лівії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 інспектором прикордонної служби 2-ої категорії впс «Одеса-аеропорт» прапорщиком ОСОБА_11 складені протоколи про адміністративне затримання та адміністративне правопорушення, у зв`язку з вчиненням правопорушення передбаченого частиною 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зі змісту яких вбачається, що 02.06.2016 року під час перевірки паспортного документу громадянина Лівії ОСОБА_12 серії НОМЕР_2 в Міжнародному пункті пропуску для повітряного сполучення «Одеса», було встановлено, що даний паспортний документ є частково підроблений, а саме на інформаційній сторінці власника документу частково підроблено «механічна підчистка» в графі ім`я. В зазначених документах вказано, що гр. ОСОБА_13 потребує перекладача та бажає надавати пояснення англійською мовою, у зв`язку з чим був залучений перекладач ОСОБА_14 . Громадянин Лівії ОСОБА_13 пояснив що не знає яким чином були внесені зміни в його паспорт. Пояснення йому переведено в голос та йому зрозумілі. (а.с. 53-54).

03.06.2016 року старшим інспектором 3-го відділення інспекторів прикордонної служби ВПС «Одеса-Аеропорт» молодшим лейтенантом Гордєєвим В.М., винесено постанову про заборону в`їзду в Україну громадянину Лівійської ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 строком на 3 роки. (а.с. 31).

Також, 21.07.2016 року позивач знов намагався перетнути державний кордон на в`їзд в Україну, проте старшим офіцером технічних засобів прикордонного контролю відділу прикордонного контролю ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_15 , прийнято рішення про відмову у перетинанні державного кордону на в`їзд в Україну позивачу, з причин того, що є рішення уповноваженого державного органу України про заборону в`їзду в Україну. Також в паспортному документі позивача на стор. 47 проставлено штамп «Заборонено в`їзд в Україну строком на 3 роки до 03.06.2019 року». (а.с. 11-12, 140)

Так, за обставин викладених у вищезазначених документах, складених уповноваженими особами підрозділу охорони державного кордону, суд дійшов до висновку, що останні діяли правомірно, оскільки під час спроби позивачем перетину державного кордону уповноваженими особами підрозділу охорони державного кордону були виявлені підстави для відмови в перетині державного кордону України та для застосування заборони в`їзду на територію України, передбачені ст. 13 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ст. 14 Закону України «Про прикордонний контроль».

При цьому, доводи представника позивача, що ОСОБА_1 мав намір перетнути кордон на в`їзд до України після відвідування Лівії, а не на виїзд, спростовуються зібраними по справі доказами.

Суд вважає необґрунтованими доводи представника позивача щодо того, що рішенням від 03.06.2016 роки позивачу було заборонено в`їзд в України строком на 3 місяці, а відмітка в паспортному документі позивача 21.07.2016 року проставлена про заборону в`їзду на три року, оскільки в оригіналі постанови від 03.06.2016 року, яке було надано представником відповідача для огляду в судовому засіданні, підкреслено слово «роки», що відповідає п.2.3 Інструкції про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянств, яка затверджена наказом Адміністрації Державної прикордонної служби від 05.11.2011 року №946.

Разом з тим, необґрунтованими є і доводи представника позивача, щодо того що позивачу не було вручено копію постанови про заборону в`їзду в Україну від 03.06.2016 року, оскільки Інструкцією визначений чіткий порядок ознайомлення іноземця з таким рішенням шляхом його оголошення та проставлення відмітки в паспортному документі та не передбачає вручення іноземцю копії такої постанови.

Також доводи представника позивача щодо того, що ОСОБА_1 не міг прочитати та зрозуміти написи, зроблені в його паспорті щодо заборони в`їзду в України, оскільки рідною мовою є арабська, що він не розуміє української мови та не вміє читати, а перекладач при оголошенні рішення 21.07.2017 року не залучався, суд вважає необґрунтованими, оскільки під час затримання позивача ще 02.06.2016 року ним виявлено бажання надавати пояснення саме англійською мовою, що підтверджується зібраними по справі доказами. Разом з тим, ОСОБА_15 , яка була присутня 02.06.2017 року під час складання протоколів про адміністративне правопорушення та приймала рішення 21.07.2016 року про відмову позивачу в перетинанні кордону, вільно володіє англійською мовою, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами (диплом про отримання вищої освіти за спеціальністю «Переклад» МВ №20005314, екзаменаційний лист №480/15, витяг із наказу від 17.01.2017 року №17-ос). (а.с. 155-158).

Крім того, при зверненні до суду, представником позивача до адміністративного позову доданий договір про надання адвокатських послуг №10/01/17, складений двома мовами російською та англійською, який підписаний позивачем, що свідчить про те, що зміст договору йому відомий та зрозумілий.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов до висновку, що доводи представника позивача, викладені в адміністративному позові є необґрунтованими та спростовуються зібраними по справі доказами.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159 - 163, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання недійсною та скасування постанови від 03 червня 2016 року про заборону в`їзду в Україну, складену відносно громадянина Лівії - Эльмаяра ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), затверджену начальником військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) підполковником ОСОБА_4 .

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд у строки та в порядку встановлені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 КАС України.

Повний текст постанови складений та підписаний 04 грудня 2017 року.

Суддя О.А. Левчук

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання недійсною та скасування постанови від 03 червня 2016 року про заборону в`їзду в Україну, складену відносно громадянина Лівії - Эльмаяра ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), затверджену начальником військової частини НОМЕР_1 (Одеського прикордонного загону) підполковником С. Лаврентьєвим.

04 грудня 2017 року.