Справа № 333/804/17(2-а/333/82/17)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 листопада 2017 року справа № 333/804/17 2-а/333/82/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Будзик Дар'ї Михайлівни на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 червня 2017 року у справі № 333/804/17 (2-а/333/82/17) за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Будзик Дар'ї Михайлівни про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 червня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 (далі - позивач) задоволено. Судом визнано протиправною та скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 160886 від 05.12.2016 року, складену інспектором роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Будзик Дар'єю Михайлівною (далі - відповідач) відносно позивача за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, відповідач просить скасувати оскаржену постанову та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції про недоведеність факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати, з огляду на наступне.

Постановою серії АР № 160886 від 05.12.2016 року, прийнятою інспектором роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Будзик Д.М., позивача було визнано винним в порушенні вимог ч.2 ст.122 КУпАП та п.8.7.3 «е» Правил дорожнього руху і притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу у розмірі 425 грн. (а.с. 4).

За фабулою постанови, 05.12.2016 о 13 год. 14 хв., позивач керуючи транспортним засобом Mercedes Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_1, на перехресті вулиць Комарова та Парамонова в м. Запоріжжі, почав рух на заборонений сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 «е» ПДР України.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факт скоєння позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.9, ст.10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно із ч.2 ст.122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно із ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншими доказами, перелік яких не вичерпний.

Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, колегія суддів зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі - Правила), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 8.1 Правил регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.7 Правил встановлено, що світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.

Так, відповідно до п. 8.7.3 «е», червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Отже, Правилами (п. 8.7.3 «е») встановлена чітка заборона проїзду транспортного засобу на червоний сигнал світлофору.

З дослідженого відеозапису, зробленого нагрудною відеокамерою патрульного поліції, чітко вбачається, що водій, в даному випадку позивач, керуючи автомобілем Mercedes Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_1, змінюючи напрямок руху транспортного засобу на перехресті вліво, проїхав на червоний сигнал світлофору.

Оскільки факт вчинення позивачем правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, підстави для задоволення позовних вимог та скасування постанови відповідача відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.197, п.3 ч.1 ст.198, ст.ст.202, 205, 207 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Будзик Дар'ї Михайлівни - задовольнити.

Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 червня 2017 року у справі № 333/804/17 (2-а/333/82/17) - скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак