Справа № 826/3462/16
Суддя: Власенкова О.О.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 грудня 2017 року № 826/3462/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Власенкова О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів

фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного

товариства «Дельта банк»

Кадирова Владислава Володимировича,

треті особи ОСОБА_4,

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання

вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» Кадирова Владислава Володимировича, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича та зобов'язати Кадирова Владислава Володимировича включити ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на суму 116 460,35 грн. відповідно до наступних відступлених договорів та сум:

- Договір банківського вкладу (депозиту) «Лояльний on-line» № 5335 від 24.01.2015 на суму відсотків у розмірі 670,69 грн.;

- Договір банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий on-line» № 5516 від 24.01.2015 на суму відсотків у розмірі 115,62 грн.;

- Договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая on-line» № 0432 від 28.01.2015 на основну суму у розмірі 10 000,00 грн. та на суму відсотків у розмірі 318,09 грн., всього на суму 10 318,09 грн.;

- Договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая on-line» № 1660 від 29.01.2015 на основну суму у розмірі 5 453,00 грн. та на суму відсотків у розмірі 176,44 грн., всього на суму 5 629,44 грн.

- Договір банківського вкладу (депозиту) «Лояльний on-line» № 1194 від 02.03.2015 на суму відсотків у розмірі 102,68 грн.;

- Договір банківського вкладу (депозиту) «8 років разом on-line» № 2429 від 04.05.2014 на основну суму у розмірі 311,48 євро та на суму відсотків у розмірі 4,39 євро, всього на суму 315,87 євро;

- Договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая on-line» № 7847 від 19.01.2015 на основну суму у розмірі 4 245,68 дол. США та на суму відсотків у розмірі 73,04 дол. США, всього на суму 4 318,72 дол. США;

- Договір № 001-28541-060611 на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням платіжної карти від 06.06.2011 на рахунку відсотків 831,53 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича є протиправною та позивача безпідставно не включено в перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму до 200 000 грн. у відповідності до договору "Про відступлення прав вимоги" від 02 березня 2015 та Додаткової угоди № 1 від 29 грудня 2015 про уточнення відступлених (переданих) вимог та сум до Договору про відступлення прав вимоги від 02.03.2015 укладених між ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

Представник Уповноваженої особи Фонду в судове засідання не прибув, надавши заперечення на позов, проти задоволення якого заперечував посилаючись на те, що ОСОБА_4, який є вкладником ПАТ «Дельта Банк» не може здійснювати відступлення третім особам прав за Договором банківського вкладу (депозиту) без отримання попередньої письмової згоди Банку. В свою чергу, Банк не надавав письмової згоди на відступлення прав вимоги за Договорами банківського вкладу (депозиту).

Треті особи ПАТ «Дельта Банк» та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб до суду не прибули.

Згідно з частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 02 березня 2015 між ОСОБА_4 - Первісним кредитором (Вкладником) ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 - Новим кредитором (Новим вкладником) було укладено Договір про відступлення прав вимог.

29 грудня 2015 сторони зазначеного Договору про відступлення прав вимог уклали Додаткову угоду № 1 від 29 грудня 2015 про уточнення відступлених (переданих) вимог та сум до Договору про відступлення прав вимоги від 02.03.2015.

Відповідно до зазначеного вище Договору відступлення прав вимог від 02.03.2015 та Додаткової угоди № 1 від 29.12.2015 про уточнення відступлених (переданих) вимог та сум, Первісний кредитор (Вкладник) відступає (передає) у повному обсязі, а Новий кредитор (Новий вкладник) приймає на себе у повному обсязі прав вимоги, що належать Первісному кредитору (Вкладнику) щодо наступних договорів та сум:

- Договір банківського вкладу (депозиту) «Лояльний on-line» № 5335 від 24.01.2015 на суму відсотків у розмірі 670,69 грн.;

- Договір банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий on-line» № 5516 від 24.01.2015 на суму відсотків у розмірі 115,62 грн.;

- Договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая on-line» № 0432 від 28.01.2015 на основну суму у розмірі 10 000,00 грн. та на суму відсотків у розмірі 318,09 грн., всього на суму 10 318,09 грн.;

- Договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая on-line» № 1660 від 29.01.2015 на основну суму у розмірі 5 453,00 грн. та на суму відсотків у розмірі 176,44 грн., всього на суму 5 629,44 грн.

- Договір банківського вкладу (депозиту) «Лояльний on-line» № 1194 від 02.03.2015 на суму відсотків у розмірі 102,68 грн.;

- Договір банківського вкладу (депозиту) «8 років разом on-line» № 2429 від 04.05.2014 на основну суму у розмірі 311,48 євро та на суму відсотків у розмірі 4,39 євро, всього на суму 315,87 євро;

- Договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая on-line» № 7847 від 19.01.2015 на основну суму у розмірі 4 245,68 дол. США та на суму відсотків у розмірі 73,04 дол. США, всього на суму 4 318,72 дол. США;

- Договір № 001-28541-060611 на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням платіжної карти від 06.06.2011 на рахунку відсотків 831,53 грн.

Загальна сума відступлених вище договорів банківського вкладу та поточного рахунку складає: 17 667,52 грн., 4 318,72 дол. США (що складає 91 340,92 грн. за курсом НБУ 21,15 грн./дол..США) на дату початку процедури ліквідації 02.10.2015 та 315,87 євро (що складає 7 451,37 грн. за курсом НБУ 23,59 грн./євро на дату початку процедури ліквідації 02.10.2015), а разом 116 460,35 грн.

22 лютого 2016 ОСОБА_4 було письмово повідомлено ПАТ «Дельта Банк» про відступлення прав вимоги за зазначеними вище договорами банківського вкладу (депозиту) та договором про відкриття поточного рахунку та зміну кредитора у зобов'язанні.

З метою отримання суми коштів за вкладами на підставі договору про відступлення права вимоги від 02 березня 2015 та додаткової угоди № 1 від 29 грудня 2016 до цього договору, позивач звернувся до ПАТ «Дельта Банк» з заявою в якій просив Банк суму вкладу та нараховані відсотки, які відносяться до зазначених вище договорів банківського вкладу (депозиту) та договору про відкриття поточного рахунку виплатити шляхом перерахування на його поточний рахунок та виплатити гроші через касу, а 24 лютого 2016 року подано заяву до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» про включення до переліку вкладників, яким здійснюється відшкодування гарантованої суми та отримання вкладу на підставі договору про відступлення права вимоги та додаткової угоди до цього договору.

У відповідь на звернення позивача Уповноважена особа повідомила, що відступлення права вимоги за договором банківського вкладу не надає новому кредитору статусу вкладника і клієнтом (Вкладником) не може здійснюватися відступлення третім особам прав за Договором банківського вкладу (депозиту) без отримання попередньої письмової згоди Банку.

Окрему увагу суд звертає на те, що 11 червня 2015, 08 липня 2015 та 23 жовтня 2015 через відділення АБ «Укргазбанк» ОСОБА_4 було виплачено кошти в межах гарантованої суми до 200 000,00 грн. за рахунок цільової позики Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про що зазначено представником відповідача у своїх запереченнях. На залишок коштів ОСОБА_4, відповідно до його заяви було включено до четвертої та сьомої черг задоволення вимог кредиторів, що підтверджується витягом з Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Дельта Банк» в якому міститься інформація щодо номерів рахунків договорів по яким було відступлено право вимоги на користь позивача.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича. Тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено строком на три місяці з 03.03.2015 по 02.06.2015 включно.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 08.04.2015 № 71 про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк». Згідно з даним рішення тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 до 02.09.2015 включно.

Відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.08.2015 № 147 строк дії тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» продовжено до 02.10.2015.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 № 181 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Дельта Банк», визначені статтями 37, 38, 47-51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову Владиславу Володимировичу на два роки з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно.

Надаючи правову оцінку всім обставинам справи та доказам, які подано до суду, суд зазначає наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлено Законом України від 23 лютого2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VІ).

Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VІ встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

За змістом абзацу першого частини першої статті 26 Закону № 4452-VІ Фонд гарантування вкладів фізичних осіб гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Частиною другою статті 26 Закону № 4452-VІ передбачено, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з частинами першою-п'ятою статті 27 Закону № 4452-VІ Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації Фонд, як зазначено у частині першій статті 34 Закону № 4452-VI, розпочинає в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

За змістом частини першої статті 35 та частини першої статті 48 Закону № 4452-VI, тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників), є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду, до повноваження якої, з-поміж іншого, входить складення не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Згідно з пунктом 4 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Фонду Фонд гарантування вкладів фізичних осіб від 9 серпня 2012 року № 14 (далі - Положення № 14) перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення № 14 протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

Згідно з пунктом 6 розділу VI Положення № 14, на підставі рішення виконавчої дирекції за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів (здійснює перерахування гарантованої суми за Загальним Реєстром, передачу Загального Реєстру банку-агенту) не пізніше семи днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру вкладників.

Вкладником, згідно з пунктом 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI, є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Під вкладом, згідно з пунктом 3 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI, слід розуміти кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Отже, передбачені Законом № 4452-VI гарантії за вкладом поширюються на осіб, які мають статус вкладника неплатоспроможного банку. Тобто, право на відшкодування коштів за вкладом у неплатоспроможному банку за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (в межах гарантованої суми відшкодування) мають ті фізичні особи, чиї кошти було залучено банком на підставі договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката.

У справі, що розглядається, встановлено, що свої вимоги до ПАТ «Дельта Банк» як вкладника позивач обґрунтовує наявністю Договору про відступлення прав вимоги від 02 березня 2015 та Додаткової угоди № 1 від 29 грудня 2015 про уточнення відступлених (переданих) вимог та сум до Договору про відступлення прав вимоги від 02.03.2015.

Суд дійшов висновку, що оскільки договори банківського вкладу з ПАТ «Дельта Банк» уклав ОСОБА_4, то саме він і є вкладником цього банку в розумінні статті 2 Закону № 4452-VI, а відтак має право на отримання гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування. Ураховуючи виплату йому коштів в межах гарантованої суми до 200 000,00 грн. 11 червня 2015, 08 липня 2015 та 23 жовтня 2015 через відділення АБ «Укргазбанк», залишок коштів ОСОБА_4 отримає за рахунок включення його до четвертої та сьомої черг задоволення вимог кредиторів.

Слід відзначити, що за своєю правовою природою договір про відступлення права вимоги є лише підставою для заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою. Утім укладення такого договору не замінює основного правочину, з якого виникли відносини сторін.

Відтак на підставі договору про відступлення права вимоги від 02 березня 2015 та Додаткової угоди № 1 до даного договору позивач не набуває статусу вкладника ПАТ «Дельта Банк» на тих же умовах, що й ОСОБА_4 за договорами банківського вкладу.

Тобто, маючи документально підтверджені грошові вимоги до банку (боржника) щодо його грошових зобов'язань, позивач стає кредитором цього банку. Водночас кредиторські вимоги позивача, які ґрунтуються на договорах про відступлення прав вимог, не можуть бути задоволені за рахунок коштів Фонду гарантування, які мають інше призначення і спрямування (відшкодування вкладникам коштів за їхніми вкладами).

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 29 березня 2017 у справі №826/19889/15.

Окрім зазначеного суд також приймає до уваги те, що відповідно до договору від 12.09.2014 № 008-28689-120914 на відкриття та обслуговування поточного рахунку ОСОБА_4 підтверджує факт того, що невід'ємною частиною зазначеного договору є Правила банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», які затверджені Рішенням Ради Директорів від 20.03.2013 згідно Протоколу № 14 та які в подальшому діяли зі змінами та доповненнями, затвердженими Рішенням Ради Директорів ПАТ «Дельта Банк» згідно Протоколу № 1 від 14.01.2015.

Так, відповідно до зазначених Правил, на підставі пункту 2.12.19, Клієнт (вкладник) не може здійснювати відступлення третім особам прав за Договором банківського вкладу (депозиту) без отримання попередньої письмової згоди Банку, а пунктом 5.27 зазначено, що відступлення Вкладником прав вимоги за Договором банківського вкладу (депозиту) третім особам можливе лише за умови отримання письмової згоди Банку. Тобто ОСОБА_4 не мав права відступати права вимоги за договорами банківського вкладу позивачу.

Таким чином, враховуючи відсутність підстав для включення позивача до переліку та реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ознаки протиправної бездіяльності відповідача відсутні.

У зв'язку з чим, позовні вимоги про зобов'язання відповідача включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не підлягають задоволенню.

Одночасно, суд вважає за необхідне зазначити стосовно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах від 16.02.2016 у справі № 21-4846а15 та від 15.06.2016 у справі № 826/20410/14, щодо того, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Так, згідно з частиною першою статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частиною першою статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Однак, суд вважає за доцільне та необхідне відступити від правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України виходячи із нижче викладених мотивів.

Висновок Верховного Суду України у зазначених постановах зводиться до того, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на вищевказані спірні правовідносини, які врегульовані нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а тому спори, які виникають на стадії ліквідації банку належить розглядати в порядку ГПК України.

Проте, проаналізувавши положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд приходить до висновку, що ним регулюються відносини щодо відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, які вирішуються в порядку ГПК України.

Однак, суд звертає увагу на те, що в даній адміністративній справі вирішуються спірні відносини в рамках Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вказаний Закон є спеціальним, яким в свою чергу врегульовано правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України (статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Системний аналіз положень вищезазначеного Закону дає підстави суду дійти до висновку, що в даному випадку ліквідаційна процедура, яка застосовується при ліквідації банку в силу відмінного правового регулювання відрізняється від процедури передбаченої Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Зокрема, в силу положень статті 7 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» порядок ліквідації банкрута здійснюється шляхом застосування судових процедур банкрутства.

Тобто, необхідною умовою для застосування до спірних правовідносин в частині задоволення кредиторських вимог в силу Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» є безпосередня наявність порушення справи про банкрутство в Господарському суді.

Натомість, у даному випадку, ліквідація банку, здійснюється на підставі Постанови Правління Національного банку України в рамках Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким в свою чергу не передбачено порушення справи про банкрутство в Господарському суді, а тому в даному випадку застосування Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до спірних правовідносин не підлягає і, як наслідок, відсутні підстави для відмови у відкритті провадження у справі чи закриття провадження у справі з підстав непідсудності.

Суд вважає за необхідне окремо зазначити, що правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду, складаються без участі банка-боржника.

Учасниками цих правовідносин є виключно вкладники та Фонд, і саме в них виникають відповідні права та обов'язки.

Банк, який ліквідується, жодним чином не впливає на той факт, чи буде особу включено до переліку тих, хто має право на відшкодування за рахунок коштів Фонду. Це питання відповідно до норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вирішує виключно Фонд.

Отже, правовідносини між Фондом та вкладниками не породжують прав та обов'язків для банку.

Враховуючи усе вищезазначене, суд приходить до висновку, що за своїм характером спір між Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і вкладниками банку щодо включення відповідних фізичних осіб до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду, є публічно-правовим.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтями 185-187 цього Кодексу.

Суддя О.О. Власенкова