Справа № 820/2244/17
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 р. № 820/2244/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Кікояна Г.О.,

представника позивача - Солошенко Л.Є.,

представника відповідача - Канівець О.О., Макаренко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Горобина" до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Горобина" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати дії Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС по проведенню камеральної перевірки ТОВ "Горобина" щодо своєчасності сплати до бюджету нарахованої суми податкових зобов'язань з акцизного податку за період з 24.09.2016 по 15.12.2016 - протиправними;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.03.2017 № , що видане Харківським управлінням Офісу великих платників податків ДФС на підставі акту камеральної перевірки від 23.02.2017 № 195/28-10-50-09-08/31162928.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що контролюючим органом проведено камеральну перевірку ТОВ "Горобина" щодо своєчасності сплати до бюджету нарахованої суми податкових зобов'язань акцизного податку за період з 24.09.2016 по 15.12.2016, про що складено акт від 23.02.2017 № 195/28-10-50-09-08/31162928. На підставі висновків зазначеного акту винесене податкове повідомлення-рішення від 30.03.2017 № . Позивач вважає дії відповідача по проведенню камеральної перевірки ТОВ "Горобина" та винесене податкове повідомлення-рішення протиправними.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та надав письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що при проведенні перевірки позивача контролюючий орган діяв у межах та у спосіб встановлений чинним законодавством України, висновки перевірки зафіксовані належним чином, а отже і винесене податкове повідомлення-рішення є законним. Просив у позові відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Харківським управлінням Офісу великих платників податків ДФС проведено камеральну перевірку ТОВ "Горобина" щодо своєчасності сплати до бюджету нарахованої суми податкових зобов'язань акцизного податку за період з 24.09.2016 по 15.12.2016 по декларації з акцизного податку за травень 2016 року № , про що складено акт від 23.02.2017 № 195/28-10-50-09-08/31162928, яким встановлено затримку сплати позивачем узгодженої суми зобов'язань з акцизного податку за період з 24.09.2016 по 15.12.2016, чим порушено пункт 57.1 статті 57, підпункт 222.1.1 пункту 222.1 статті 222 Податкового кодексу України.

На підставі висновків акту перевірки від 23.02.2017 № 195/28-10-50-09-08/31162928 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 30.03.2017 № , яким на підставі статті 126 Податкового кодексу України за затримку більше 30 календарних днів сплати грошового зобов'язання з акцизного податку в сумі 4570978,63 грн, зобов'язано позивача сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 914195,73 грн.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог щодо визнання дій Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС по проведенню камеральної перевірки ТОВ "Горобина" щодо своєчасності сплати до бюджету нарахованої суми податкових зобов'язань з акцизного податку за період з 24.09.2016 по 15.12.2016 - протиправними, суд зазначає наступне.

Так, у період з 24.09.2016 по 15.12.2016, за який відповідачем проводилась камеральна перевірка ТОВ "Горобина" щодо своєчасності сплати до бюджету нарахованої суми податкових зобов'язань акцизного податку були чинними та діяли норми Податкового кодексу України, які передбачали наступне.

Згідно пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Стаття 76 Податкового кодексу України визначала порядок проведення камеральної перевірки.

Так, відповідно до пункту 76.1 статті 76 Податкового кодексу України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Згідно пункту 76.2 статті 76 Податкового кодексу України, порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

01 січня 2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 21.12.2016 №1797-VIII, яким до Податкового кодексу України внесено зміни, зокрема щодо контрольно-перевірочної роботи.

Так, підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, в редакції Закону України № 1797-VIII, викладено, в наступній редакції: предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах".

Також, змінено положення статті 76 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 76.1 статті 76 Податкового кодексу України, в редакції Закону України № 1797-VIII, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Згідно пункту 76.2 статті 76 Податкового кодексу України, в редакції Закону України № 1797-VIII, порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Крім того, Законом України № 1797-VIII добавлено пункт 76.3, яким визначено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Відповідач в обґрунтування права на проведення перевірки посилався саме на пункт 76.3 статті 76 Податкового кодексу України.

Проте, як вже зазначено судом, контролюючим органом проводилась перевірка акцизного податку по декларації за травень 2016 року № від 21.06.2016, а отже в редакції Податкового кодексу України, чинній на час виникнення спірних відносин, камеральна перевірка могла бути проведена по вказаній декларації лише до 21.07.2016, оскільки, дія норми пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України на той час не існувала.

Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційним Судом України у рішенні від 09.02.1999 № 1-рп/99 по справі за конституційним зверненням Національного банку України наголошено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти як таку, що починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події чи факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Дія закону чи іншого нормативно-правового акта поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття ним чинності. Це є однією з найважливіших гарантій правової стабільності, впевненості суб'єктів права в тому, що їх правове становище не погіршиться з прийняттям нового закону чи іншого нормативно-правового акта.

Відповідно до пункту 56.21 статті 56 Податкового кодексу України, у разі, коли норма Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача по проведенню камеральної перевірки ТОВ "Горобина" щодо своєчасності сплати до бюджету нарахованої суми податкових зобов'язань з акцизного податку за період з 24.09.2016 по 15.12.2016, оскільки зазначена камеральна перевірка по декларації за травень 2016 року могла бути проведена лише до 21.07.2016.

Щодо позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 30.03.2017 № , суд зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що 21.06.2016 року позивачем подано декларацію акцизного податку за травень 2016 року за реєстраційним № з терміном сплати 30.06.2016. Сума грошових зобов'язань самостійно визначена платником у даній декларації, складає 7545797,0 грн.

Згідно пп. 222.1.1 п. 222.1 ст.222 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин), суми податку перераховуються до бюджету платниками акцизного податку протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації за місячний податковий період.

Відповідно до п. 223.2. ст. 223 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що платник податку з підакцизних товарів (продукції), вироблених або переобладнаних на митній території України; імпортер алкогольних напоїв та тютюнових виробів; суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, який здійснює реалізацію підакцизних товарів; оптовий постачальник електричної енергії подає щомісяця не пізніше 20 числа наступного періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу.

Згідно п. 126.1. ст. 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Контролюючим органом проведеною перевіркою встановлено затримку більше 30 календарних днів сплати позивачем узгодженої суми зобов'язань з акцизного податку за період з 24.09.2016 по 15.12.2016 в сумі 4570978,63 грн, у зв'язку з чим зобов'язано позивача сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 914195,73 грн.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що станом на 12.09.2016, тобто, станом на день проведення попередньої камеральної перевірки, сума недоїмки по акцизному податку по податковій декларації № від 21.06.2016 у ТОВ "Горобина" складала 4564848,63 грн., що відповідає довідці про заборгованість по акцизному збору, що видана позивачу.

З облікової картки по акцизному податку ТОВ "Горобина" вбачається, що за період з 23.09.2016 по 15.12.2016 включно ТОВ "Горобина" проведено оплату акцизного збору в загальній сумі 4551600,23 грн., тобто, станом на 15.12.2016 такий борг складав 13218,40грн.

Під час розгляду справи судом встановлено, що платіжне доручення № 1098 від 08.11.2016 на суму 19378,40 грн. та платіжне доручення № 1097 від 08.11.2016 на суму 229740,0 грн. позивачем не виписувалось, а вказані суми в загальному розмірі відповідають сумі переплати акцизного податку, яку позивач листом від 30.10.2016 просив відповідача провести зарахування переплати акцизного податку в сумі 249118,43 грн. з рахунку № 9002, сформованого платіжного доручення № 487 від 16.02.2015, що підтверджено таким листом.

Окрім того, сума грошових коштів, що перерахована по платіжному дорученню № 1834 від 15.12.2016 була зарахована відповідачем частково в сумі 454520,92грн., а не 560000,00 грн., як було дійсно перераховано, що підтверджено карткою особового рахунку та платіжним дорученням.

Таким чином, з наведеного вбачається, що станом на 12.09.2016 сума недоїмки, саме по декларації від 21.06.2016, оскільки, камеральна перевірка проводилась саме по цій декларації, складала 4564848,63 грн., у той час як відповідачем в акті перевірки вказано суму 4570978,63 грн.

Судом встановлено, та не заперечувалося відповідачем, що сума 4570978,63 грн., яка визначена відповідачем в акті перевірки, визначена контролюючим органом як загальна сума несвоєчасно сплачених грошових зобов'язань з акцизного податку по деклараціям позивача № від 21.06.2016, № від 20.09.2016 та № від 20.10.2016, у той час як перевірка, на підставі якої складено акт від 23.02.2017 № 195/28-10-50-09-08/31162928, проводилась лише по декларації № від 21.06.2016.

На підставі викладеного, суд зазначає, що включення контролюючим органом до суми недоїмки по сплаті грошових зобов'язань позивачем по акцизному податку сум по деклараціям № від 20.09.2016 та № від 20.10.2016, які не були предметом спірної перевірки, призвело до завищення контролюючим органом загальної суми податкових зобов'язань ТОВ "Горобина", а відтак і невірного застосування суми штрафної санкції.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Горобина" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Горобина" - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС по проведенню камеральної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Горобина" щодо своєчасності сплати до бюджету нарахованої суми податкових зобов'язань з акцизного податку за період з 24.09.2016 по 15.12.2016.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС від 30.03.2017 № .

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Горобина" () за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби () судовий збір у розмірі 15396 (п'ятнадцять тисяч триста дев'яносто шість) грн 94 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 05 грудня 2017 року.

Суддя А.С. Мороко