Справа № 461/1282/17
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/8581/17; 876/8884/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Готель «Львів» до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, Міської комісії з безпеки дорожнього руху м. Львова в особі ОСОБА_1 транспорту департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, треті особи: Львівська міська рада, Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, про визнання протиправними дій та скасування рішень за апеляційними скаргами виконавчого комітету Львівської міської ради на постанову Галицького районного суду міста Львова від 19 червня 2017 року, додаткову постанову Галицького районного суду міста Львова від 12 липня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2017 року ТзОВ «Готель «Львів» звернулося до Галицького районного суду міста Львова з адміністративним позовом до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, Міської комісії з безпеки дорожнього руху м. Львова в особі ОСОБА_1 транспорту департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, з участю третіх осіб: Львівської міської ради, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення міської комісії з безпеки дорожнього руху в частині п. 30 протоколу №10 від 10 серпня 2016 року, щодо зміни організації дорожнього руху на проспекті Чорновола (нанесення розмітки та встановлення дорожніх знаків відповідно до схеми, згідно якої визначено місце зупинки громадського транспорту за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 7 перед перехрестям з вул. Ваговою, та обмежено паркувальний майданчик (заїзну кишеню) перед Готелем «Львів»). Також позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №1094 від 28 листопада 2016 року в частині п. 10 додатку до нього щодо доповнення п. 705-1 рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 27 червня 2014 року №487 щодо облаштування зупинки громадського транспорту по непарній стороні пр. В.Чорновола перед перехрестям з вул. Ваговою у м. Львові.

Ухвалою Галицього районного суду міста Львова від 27 квітня 2017 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, було замінено відповідача ОСОБА_1 транспорту та звязку департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради на його правонаступника ОСОБА_1 транспорту департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради.

Постановою Галицього районного суду міста Львова від 19 червня 2017 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення міської комісії з безпеки дорожнього руху в частині п. 30 протоколу №10 від 10 серпня 2016 року, щодо зміни організації дорожнього руху на пр. Чорновола (нанесення розмітки та встановлення дорожніх знаків відповідно до схеми, згідно якої визначено місце зупинки громадського транспорту за адресою: м. Львів, пр. В.Чорновола, 7 перед перехрестям з вул. Ваговою, та обмежено паркувальний майданчик (заїзну кишеню) перед Готелем «Львів»). Визнано протиправним та скасовано рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №1094 від 28 листопада 2016 року в частині п. 10 додатку до нього щодо доповнення п. 705-1 рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 27 червня 2014 року №487 щодо облаштування зупинки громадського транспорту по непарній стороні пр. Чорновола перед перехрестям з вул. Ваговою у м. Львові.

Із таким судовим рішенням не погодився Виконавчий комітет Львівської міської ради та подав апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції не з'ясував всіх обставин справи, порушив норми матеріального права, не дав належної оцінки встановленим фактам. Так суд безпідставно визнав оскаржувані рішення незаконними, в той час як такі були прийняті у відповідності до норм чинного законодавства та в інтересах територіальної громади. ТзОВ «Готель «Львів» не має правових підстав використовувати майданчик для паркування на пр. Чорновола, 7, оскільки договір №161 П/Т від 1 квітня 2011 року «Про використання земельної ділянки спеціально визначеної для забезпечення паркування транспортних засобів» закінчив строк своєї дії і не був продовжений. 24 березня 2014 року ТОВ «Готель «Львів» було повідомлено про те, що термін дії договору продовжено не буде. Дорога, тротуар, парковка перед готелем є у комунальній власності міста, а тому облаштування зупинки не порушує прав позивача. Крім того, суд безпідставно скасував рішення Міської комісії з безпеки дорожнього руху, оскільки таке не є рішенням органу місцевого самоврядування, носить рекомендаційний характер та є підставою для прийняття рішення виконавчим комітетом. Також суд безпідставно при вирішенні спору послався на норми ДБН В.2.3-5-2001, ДБН 360-92, ДБН 2.2-20:2008, Правила розміщення та обладнання зупинок міського та автомобільного транспорту, що затверджені наказом Держкомжитлокомунгоспу України від 15 травня 1995 року №21, Правила пожежної безпеки України, затверджені МНС України №126 від 19 жовтня 2004 року, адже такі поширюються на проектування та будівництво нових, реконструкцію та капітальний ремонт існуючих вулиць і доріг міських і сільських населених пунктів, чого в даному випадку не відбулося. Одночасно апелянт зауважив, що зупинка громадського транспорту на проспекті Чорновола обладнана не у вигляді відкритої «кишені», а тому п. 2.18 та 2.19 Правил на цей обєкт не поширюються. Також дотримано вимоги п. 3.9 Правил. Вважає, що є підстави для відмови в позові.

Додатковою постановою Галицького районного суду міста Львова від 12 липня 2017 року визнано протиправним і скасовано п. 30 рішення міської комісії з безпеки дорожнього руху від 10 серпня 2016 року щодо організації схеми дорожнього руху по пр. В.Чорновола, вул. Вагова, вул. Куліша в частині встановлення дорожнього знаку 5.7.2. «Виїзд на дорогу з одностороннім рухом», перехресті вул. Вагова - вул. Куліша та дорожнього знаку 5.5. «Дорога з одностороннім рухом», на перехресті вул. Зернова - Куліша - Балабана та дозволити таким чином проїзд автотранспортну клієнтів Готелю «Львів» з пр. В.Чорновола, 7 по вул. Ваговій, вул. Куліша в господарський двір готелю.

Виконавчий комітет Львівської міської ради подав апеляційну скаргу на вищевказане судове рішення. Також послався на те, що суд першої інстанції не з'ясував всіх обставин справи, порушив норми матеріального права, не дав належної оцінки встановленим фактам. Апелянт також зауважив, що суд безпідставно скасував частину рішення, в той час як таке є єдиним за своєю спрямованістю комплексом заходів.

ТзОВ «Готель «Львів» подало заперечення на апеляційну скаргу, в яких вказало, що вважає оскаржувану постанову законною й обґрунтованою.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу з підстав, що в ній викладені.

Представник позивача ОСОБА_3 просив суд залишити постанову суду першої інстанції в силі та пояснив, що оскаржувані рішення органу місцевого самоврядування є незаконними, а тому позовні вимоги є обґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 10 серпня 2016 року рішенням міської комісії з безпеки дорожнього руху Львівської міськради, викладеним у пункті 30 протоколу № 10 від 10.08.2016, біля будівлі готелю та паркувального майданчику (заїзної кишені) ТОВ «Готель «Львів» за адресою: м. Львів, пр. В. Чорновола, 7 було зобовязано Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради виконати нанесення розмітки та встановити дорожні знаки відповідно до поданої схеми. Згідно останньої повинно бути:

- ліквідовано частину паркувального майданчика (заїзна кишеня) ТОВ «Готель «Львів»;

- навпроти входу в Готель «Львів» розміщено дорожній знак 5.41.1 «Місце зупинки автобуса»;

- перед перехрестям пр. Чорновола з вул. Ваговою, поряд із закінченням будівлі готелю, повинен бути встановлений дорожній знак 5.41.2 «Кінець зупинки автобуса»;

- перед паркувальним майданчиком (заїзною кишенею) - дорожній знак 3.35 «Стоянка заборонена» (а.с. 10-11).

Також повинні бути встановлені дорожні знаки, що визначають стоянку для інвалідів (Д3 5.38.1) та зону стоянки для легкових автомобілів (Д3 5.39; 5.40) з відповідними табличками до них, що визначають спосіб паркування легкових автомобілів вздовж тротуару, а також розміщені знаки 3.5.11 і нанесено розмітку на дорожнє полотно, згідно яких права смуга руху відводиться для руху громадського транспорту.

Отже, було прийнято рішення про облаштування зупинки громадського транспорту.

Листом від 06.10.2016 Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міськради повідомив позивача, що питання перенесення зупинки громадського транспорту неодноразово розглядалось на засіданнях міської комісії з безпеки дорожнього руху. В звязку з тим, що перед перехрестям з вул. Ваговою є великий пішохідно- транспортний вузол і його перенесення викличе великі обурення мешканців, з врахуванням чого комісією знайдено найоптимальніший варіант розміщення зупинки біля готелю (а.с. 12).

Зазначена комісія діє згідно Положення про міську комісію з безпеки дорожнього руху, затвердженого розпорядженням Львівського міського голови № 326 від 02.06.2003 і має право приймати протокольні рішення, щодо організації утримання автомобільних доріг, вулиць, дорожнього руху згідно з комплексними транспортними схемами організації руху, вимогами чинного законодавства.

Також встановлено, що Виконавчий комітет Львівської міської ради 28 листопада 2016 року прийняв рішення № 1094, яким вніс зміни до рішення виконавчого комітету № 487 від 27.06.2014 «Про затвердження переліку зупинок громадського транспорту загального користування» (а.с. 14-16). Згідно пункту 9 цього рішення було вилучено п. 705, яким визначалася зупинка громадського транспорту по пр. В. Чорновола, 7, рішення про влаштування якої було скасоване рішеннями судів. Пунктом 10 було доповнено п. 705-1, згідно якого визначено зупинку громадського транспорту на пр. Чорновола (непарна сторона), перед перехрестям з вул. Ваговою.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про незаконність цих рішень з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про автомобільні дороги» одними з основних обовязків органів місцевого самоврядування в частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями та дорогами міст, а також організація утримання вулиць і доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами.

Згідно ст. 21 цього ж Закону органи місцевого самоврядування відповідають за стан вулиць і доріг міста, відповідно до діючих норм, якість їх утримання, розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, за відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст, що виникли через їх незадовільний стан.

Згідно статті 6 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції міських рад та їх виконавчих органів, районних рад та районних державних адміністрацій у сфері дорожнього руху належить, зокрема організація дорожнього руху на території міста і району згідно з відповідними генеральними планами, проектами детального планування та забудови населених пунктів, автоматизованих систем керування дорожнім рухом, комплексних транспортних схем і схем організації дорожнього руху та з екологічно безпечними умовами; прийняття рішень про розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування транспортних засобів та стоянок таксі на вулицях і дорогах населених пунктів, здійснення контролю за дотриманням визначених правилами паркування транспортних засобів вимог щодо розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування.

Органи, визначені частиною першою цієї статті, мають право розглядати і вирішувати інші питання, які відповідно до чинного законодавства належать до їх відання.

Відповідно до пункту «а» частини 4 статті 83 Земельного кодексу України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиця автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів.

Згідно матеріалів справи, ТзОВ «Готель «Львів» розташований за адресою: місто Львів, вул. Чорновола, 7.

Проспект Чорновола є вулицею загального користування, що є у комунальній власності міста Львова.

Дорога, тротуар, а також паркувальний майданчик також є комунальною власності міста Львова.

11 квітня 2011 року між Департаментом житлового господарства та інфрастуркути Львівської міської ради та ТзОВ «Готель «Львів» було укладено договір №161 П/Т «Про використання земельної ділянки спеціально визначеної для забезпечення паркування транспортних засобів».

Згідно пункту 2.1.1 Департамент надав ТзОВ «Готель «Львів» у користування спеціально визначену ділянку для обслуговування майданчика для паркування на проспекті Чорновола площею 57.5 кв.м на 5 паркомісць.

Згідно пункту 5.1 термін дії договору встановлено до 31 грудня 2011 року. Пунктом 5.2. договору встановлено, що при згоді сторін та дотриманні умов термін дії цього договору може бути продовжений на наступний термін. Ця норма може застосовуватися необмежену кількість разів.

Отже ця земельна ділянка перебуває у комунальній власності і Львівська міська рада у 2011 році надала її позивачу для забезпечення паркування автомобілів.

Однак, листом №2503-84 від 24 березня 2014 року Департамент повідомив ТзОВ «Готель «Львів» про те, що термін дії договору продовжено не буде.

Жодних доказів на підтвердження існування згоди Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради щодо пролонгації дії договору на 2016 рік суду не надано.

Отже, оскільки відсутня згода власника земельної ділянки на пролонгацію договору, а тому у позивача відсутні підстави користуватися цим обєктом.

Враховуючи викладене, оскільки оскаржуваними рішеннями було облаштовано зупинку транспорту загального користування на території, що перебуває у власності територіальної громади міста Львова, права позивача як підприємства не порушено.

Висновки суду першої інстанції про те, що рішеннями відповідачів щодо визначення місця зупинки створюють перешкоди для господарської діяльності ТОВ «Готель «Львів», оскільки її функціонування утруднює підїзд до готелю в звязку із скороченням довжини і ширини заїзної кишені і відсутності перехідної ділянки на виїзд є безпідставними, адже відповідний паркувальний майданчик належить місту і позивач користувався ним на умовах договору, який припинив свою дію.

Доводи ТзОВ «Готель «Львів» про порушення прав мешканців готелю встановленням зупинки громадського транспорту поряд з приміщенням є безпідставними і не ґрунтуються на доказах.

А тому, оскільки оскаржуваними рішеннями відповідачів права позивача не порушено, підстав для задоволення позову немає.

Також слід зауважити, що жодних доказів порушення п. 2.38 ДБН В.2.3-5-2001 суду не подано.

Також відповідно до ст.ст. 2, 11 Закону України «Про будівельні норми», застосування будівельних норм або їх окремих положень є обовязковим для всіх субєктів господарювання, які проводять будівельну, містобудівельну, архітектурну діяльність.

Норми ДБН В.2.3-5-2001, ДБН 360-92, ДБН В.2.2-20: 2008 застосовуються у випадках нового будівництва, реконструкції та капітального ремонту, а зупинка на проспекті Чорновола розміщена вже на існуючій вулиці, а тому до спірних правовідносин вищевказані вимоги не можна застосовувати.

Також безпідставними є твердження суду першої інстанції про порушення пп. 4.3.1 п. 4.3 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МНС України № 126 від 19.10.2004, адже жодних доказів перекриття зупинкою евакуаційних шляхів та виходів з готелю не надано. Згідно ж схеми, що міститься в матеріалах справи, зупинка розташована на достатній відстані від входу приміщення (т. 1 а.с. 90) .

Також слід зазначити, що зміна схеми організації дорожнього руху на проспекті Чорновола, вулиці Куліша, площі Торгова була погоджена відділом НДС та ІТІ управління превентивної діяльності ГУНП у Львівській області і затверджена рішенням виконавчого комітету, як це встановлено пунктом 1.5 Правил розміщення та обладнання зупинок міського електро- та автомобільного транспорту, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 21 від 15 травня 1995 року (далі - Правила).

При цьому пункти 2.18 та 2.19 Правил поширюються на зупинки у кишенях, а дана зупинка такою не являється.

Твердження суду першої інстанції про те, що прийнятими рішеннями було поставлено позивача в нерівні умови також не ґрунтуються на належних доказах.

Також безпідставними є посилання суду першої інстанції на судові рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 червня 2015 року та Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року у справі №461/6818/14-а, адже вищевказані судові рішення стосувалися іншого предмету доказування, оскільки попереднім (скасованим) рішенням виконавчого комітету №752 від 3 жовтня 2014 року було встановлено зупинку в іншому місці, а тому підстав вважати встановленим факт порушення прав позивача оскаржуваними у даній справі рішеннями згідно ст. 72 КАС України немає.

Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 159 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 1 та 4 ч. 1 ст. 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та приймає нову, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, апеляційну скаргу слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову, прийнявши нову про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ч. 3 ст. 160, 195, 196, 198, 202, ст. 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги Виконавчого комітету Львівської міської ради задовольнити.

Скасувати постанову Галицького районного суду міста Львова від 19 червня 2017 року та додаткову постанову Галицького районного суду міста Львова від 12 липня 2017 року у справі № 461/1282/17.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Готель «Львів» відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

ОСОБА_4

Повний текст виготовлено 01 грудня 2017 року.