Справа № 643/6871/17
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 р.Справа № 643/6871/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Старостіна В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова на постанову Московського районного суду м. Харкова від 29.09.2017р. по справі № 643/6871/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (далі - відповідач), в якому просив суд: визнати протиправними дії УПФУ в Московському районі щодо відмови у застосуванні показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії у 2017 році при переведенні з пенсії за віком, обчисленої згідно Закону України» «Про наукову та науково-технічну діяльність» на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 09.03.2017 року; зобов'язати УПФУ в Московському районі м. Харкова прийняти рішення про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, та яка враховується для обчислення пенсії у 2017 році, з 09.03.2017 року.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 29.09.2017 року, прийнятою в порядку скороченого провадження, вказаний позов задоволено у повному обсязі. Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 14.03.2017 року в застосуванні ОСОБА_1 показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії у 2017 році при переведенні пенсії за віком обчислену згідно Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 09.03.2017року. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують зверненню за призначенням пенсії, та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії у 2017 році, з 09.03.2017 року, без обмеження її максимальним розміром пенсії.

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Московського районного суду м. Харкова від 31.08.2017 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на прийняття оскаржуваної постанови при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, а також на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

У відповідності до приписів ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова з 01.12.2006 року та отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до ст. 24 Закону України від 13.12.1991 р. № 1977-ХІІ «Про наукову і науково-технічну діяльність», що була чинною на час призначення пенсії.

09 березня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення його з наукової пенсії на пенсію за віком з урахуванням показника середньомісячної заробітної плати за 2017 рік.

Протоколом управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про розгляд спірних питань від 14.03.2017 р. в застосуванні показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії у 2017 році при переведенні пенсії за віком обчислену згідно Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 09.03.2017 року ОСОБА_1 відмовлено з тих підстав, що останній перерахунок пенсії за віком проведено 06.01.2011 року згідно Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність (у редакції, що діяла на час призначення пенсії), відповідно до ст. 24 цього Закону, який зазначає, що пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам призначаються в розмірі 80% від сум заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, яка визначається відповідно до ст. 23 цього Закону та ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та на яку нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, та показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому управління повідомило позивача, що підлягає застосуванню показник середньої заробітної плати за 2010 рік, з огляду на положення статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в силу яких при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач набув право на призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2017 рік.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Водночас, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV позивач звернувся вперше.

Таким чином, оскільки позивач звернувся до відповідача за призначенням іншого виду пенсії на підставі іншого закону, а не за переведенням з одного виду пенсії на інший у відповідності до ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", то доводи відповідача з приводу необхідності урахування при обчисленні пенсії показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2010 рік, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 31.03.2015 (справа № 21-612а14) та від 22.12.2015 (справа № 21-4071а15).

При цьому, в силу вимог першої частини статті 244-2 КАС, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. пенсійний орган, як суб'єкт владних повноважень.

Отже, наведений висновок Верховного Суду України є обов'язковим для відповідача, як суб'єкта владних повноважень, який застосовує у своїй діяльності зазначені нормативно-правові акти.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 29.09.2017р. по справі № 643/6871/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Рєзнікова С.С. Старостін В.В.