Справа № 607/4516/17
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/10512/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Тернопільській області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, в якому просив визнати незаконними дії інспектора з охорони навколишнього природного середовища про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу за ч. 1 ст. 78 КУпАП; скасувати постанову від 27 березня 2017 року №12 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 78 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 136 грн.; закрити провадження у справі за ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв»язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В доповнення до позовних вимог просив скасувати акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними речовинами ТОВ «Інфотехсервіс», як такий, що не складався під час перевірки, а тому не може мати юридичної сили.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що перевірку відповідачем було проведено, однак в останній день її проведення службовими особами зазначеної інспекції не було складено відповідний акт та не надано його для підпису, що на його думку суперечить Порядку організації та проведення перевірок суб»єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №464 від 10.09.2008 року. 02 березня 2017 року на адресу підприємства надійшов акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, а також протокол №000198 про адміністративне правопорушення. Ознайомившись із складеним актом, позивач не погодився із тими обставинами які у ньому було зазначено, зокрема, щодо отримання ТОВ «Інфотехцентр» дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, а саме газовим котлом та вважав, що такий дозвіл не є необхідний. Крім цього, зазначив, що відповідачем порушено вимоги ч. 2 та ч. 5 ст. 278 КУпАП та не з»ясовано під час розгляду справи, чи правильно складено протокол та інші матеріали про адміністративне правопорушення та чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності..

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено частково; визнанои протиправною та скасовано постанову №12 державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області від 27 березня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 78 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136 грн.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, Державна екологічна інспекція у Тернопільській області оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити, з підстав, викладених у своїй апеляційній скарзі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області із 14 по 20 лютого 2017 року проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища ТОВ «Інфотехцентр» західний регіональний центр інформаційних технологій на підставі наказу Державної екологічної інспекції у Тернопільській області від 19 грудня 2016 року №184, а також направлення на проведення планової перевірки від 14 лютого 2017 року №28.

За результатами проведеної перевірки службовими особами Державної екологічної інспекції у Тернопільській області складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

Як вбачається із зазначеного акту, у ньому зазначено термін її проведення із 20.02. 2017 року 07 год. по 20.02.2017 року 16 год.

20 лютого 2017 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, позивач, як директор ТОВ «Інфотехцентр» західний регіональний центр інформаційних технологій допустив порушення порядку здійснення викиду забруднюючих речовин в атмосферу, а саме викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від газового котла здійснювались за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел, що є порушенням вимог ст.ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

В протоколі зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться о 10 00 год. 17 березня 2017 року.

Другий екземпляр протоколу, яка вбачається із його змісту, надіслано рекомендованою кореспонденцією 03 березня 2017 року за вих. №3-1/644.

Постановою №12 про накладення адміністративного стягнення від 27 березня 2017 року, винесеною державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільській області ОСОБА_2, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 78 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 136 грн.

Копію зазначеної постанови отримано особисто позивачем 27 березня 2017 року.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що не зазначено із чого виходив державний інспектор, що саме зазначеною маркою газового котла позивачем здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов»язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Як встановлено частиною 1 статті 78 КУпАП викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади або недодержання вимог, передбачених наданим дозволом, інші порушення порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря або перевищення технологічних нормативів допустимого викиду забруднюючих речовин та нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел під час експлуатації технологічного устаткування, споруд і об»єктів тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від п»яти до восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до статті 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» підприємства, установи, організації та громадяни - суб»єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов»язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов»язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

Статтею 11 цього Закону передбачено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб»єкту господарювання, об»єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб»єкту господарювання, об»єкт якого належить до першої групи, суб»єкту господарювання, об»єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов»язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Тобто, з наведеного слід дійти висновку, що незалежно від групи суб»єкта господарювання викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі відповідного дозволу.

Перевіркою встановлено, що позивачем здійснюється викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря від газового котла за відсутності відповідного дозволу.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскільки перевіркою встановлено факт викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря суб»єкта господарювання без відповідного дозволу, то у відповідності до норм чинного законодавства його правомірно притягнуто до відповідальності у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 78 КУпАП.

Крім цього, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

У відповідності до пунктами 4.4, 4.5 Порядку організації та проведення перевірок суб»єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10 вересня 2008 року №464 (далі - Порядок) передбачено, що під час проведення перевірки перевіряються наявність та чинність дозвільних документів, які підтверджують право на здійснення господарської діяльності, пов»язаної з використанням природних ресурсів (розміщення відходів, поводження з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами), небезпечними хімічними речовинами, викиди в атмосферне повітря з стаціонарних джерел, спеціальне використання природних ресурсів), транскордонним переміщенням об»єктів рослинного й тваринного світу, та інших документів, необхідних для здійснення перевірки.

Крім цього, перевірка здійснюється на території суб»єкта господарювання - на виробничих майданчиках, у цехах, у місцях розташування обладнання, земельних ділянках, у тому числі територій та об»єктів природно-заповідного фонду, шляхом візуального огляду із застосуванням, у разі необхідності, інструментально-лабораторного, радіаційного та інших методів контролю.

Державні інспектори проводять перевірки об»єкта в присутності керівника суб»єкта господарювання або уповноважених ним осіб. (п. 4.9 Порядку)

У відповідності до п. 4.13 Порядку за результатами проведеної планової або позапланової перевірки, в тому числі спільно з іншими органами державного нагляду (контролю), державним інспектором складається уніфікований акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, що містить перелік питань для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю), залежно від ресурсу, що перевірявся.

Як видно з акта перевірки ТОВ «Інфотехсервіс», така перевірка проводилась державним інспектором в присутності директора підприємства ОСОБА_1, який відмовився від підпису, що підтверджується рапортом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 21.02.2017 року.

Таким чином, помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що позивач не був присутній при складанні протоколу та йому при його складанні не було роз»яснено прав, передбачених ст. 268 КУпАП, не було запропоновано дати пояснення по суті вчиненого правопорушення та подати свої заперечення.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб»єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб»єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У відповідно до п. 1.4 Порядку акт перевірки - документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб»єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

Таким чином, оскаржений акт перевірки встановлює лише виявлення порушення, однак, не породжує будь-яких правових наслідків для позивача, не встановлює його прав і обов»язків позивача, а тому не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб»єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, акт перевірки самостійним предметом оскарження бути не може, оскільки не підпадає під положення ст. 17 КАС України, якою визначено юрисдикцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.

Також, колегія суддів зазначає, що безпідставними є покликання позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення, адже вирішення такого питання, за змістом ст. 247 КУпАП, належить до виключно дискреційних повноважень відповідного суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору помилково встановив фактичні обставини справи та надав їм не належну правову оцінку, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Тернопільській області задовольнити частково, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2017 року у справі №607/4516/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

ОСОБА_4

Повний текст постанови виготовлено та підписано 30.11.2017 року.