Справа № 808/2841/17
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року 19 год. 00 хв.Справа № 808/2841/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління Державного Агентства рибного господарства у Запорізькій області Державного Агентства рибного господарства України

про визнання протиправним наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1В.) звернувся до суду з позовною заявою до Управління Державного Агентства рибного господарства у Запорізькій області Державного Агентства рибного господарства України (надалі - відповідач, Управління Державного Агентства рибного господарства у Запорізькій області), в якому позивач, з урахуванням уточнення позовних вимог (а.с.179-181), просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати Наказ відповідача №173-К від 23.08.2017 "Про звільнення ОСОБА_1В."; 2) зобов'язати відповідача поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів "Рибоохоронний патруль"; 3) стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24.08.2017 по день поновлення на роботі, розмір якого на день розгляду справи 27.11.2017 складає 30928 грн. 45 коп.; 4) стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток, що пов'язаний з несвоєчасним розрахунком при звільненні у розмірі 1913 грн. 10 коп. за період з 24.08.2017 по 29.08.2017 включно; 5) зарахувати термін що сплив за час вимушеного прогулу пов'язаного з безпідставним та незаконним звільненням, до загального строку, що встановлений наказом №31-К від 03.05.2017.

В адміністративному позові (а.с.3-14) позивачем зазначено, що він 04.05.2017 був призначений на посаду провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області Державного Агентства рибного господарства України (надалі за текстом позову Управління Держрибагентства) як такий, що успішно пройшов конкурс, згідно Наказу №31-К від 03.05.2017. В той же день позивач ознайомлений із зазначеним наказом та склав присягу державного службовця. З 4 травня по 19 травня 2017 року позивач проходив навчання на території адміністративної будівлі Управління Держрибагентства, де він та інші, призначені за результатами конкурсу, державні інспектори займалися самоосвітою без надання будь якого індивідуального плану (завдання) на період проходження випробувального терміну. 22.05.2017 згідно Наказу Управління Держрибагенства №9 від 19.05.2017 «Про закріплення рибоохоронних дільниць за державними інспекторами», позивач був закріплений за рибоохоронними дільницями, котрі не співпадали з місцем проходження служби та його постійного місця проживання, а знаходились у інших районах області. Ця обставина викликала питання щодо порядку організації несення служби поза місцем постійного проживання та відшкодування повязаних з цим додаткових витрат. Адже, відповідно до ч.4 ст.10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» органи рибоохорони є правоохоронними органами, які для виконання їх повноважень держава забезпечує транспортними засобами, приладами спостереження, зброєю, відео- і фототехнікою, спецодягом тощо. Закон України «Про державну службу» закріплює право державного службовця, зокрема, на чітке визначення його посадових обовязків та на створення належних для роботи умови служби та їх матеріально-технічне забезпечення. Відповідно до статті 42 згаданого Закону державний службовець може бути направлений у службове відрядження для виконання своїх посадових обовязків поза межами постійного місця служби, але при цьому закон містить норму про те, що державному службовцю відшкодовуються витрати та надаються інші компенсації у звязку з направленням у відрядження в порядку і розмірах, визначених Кабінетом ОСОБА_4 України. Зважаючи на це позивач був змушений звертатися до керівництва Управління за розясненнями щодо особливостей порядку виконання службових обовязків, за обставин, що склалися, а також щодо відшкодування (компенсації) витрат, що виникають у звязку з їх виконанням за цих умов. Проте розяснень позивачу не надано, а у неформальній відповіді було зазначено, що його, навіть тривале, виконання службових обовязків поза межами постійного місця служби відрядженням не визнаються, транспортні та інші витрати не компенсуються, а питання як діставатися до місця несення служби та перебування там є виключно відповідальністю позивача. Отже, на протязі двох місяців ОСОБА_1 виконував службові обовязки щодо здійснення рибоохоронних заходів поза межами постійного місця служби (патрулювання, складання протоколів) за свій рахунок, не отримуючи компенсацію витрат, що повязані із відрядженням. Ця обставина може бути підтвердженою складеними та зданим відповідачу протоколами, з урахуванням часу й місця їх складення, щоденником державного інспектора, де фіксується щоденний обсяг роботи, а також фінансовою документацією відповідача, яка підтверджуватиме відсутність відшкодування (компенсацій) по відрядженнях. Проте, цілком правомірне звернення викликало несприйняття керівництва відповідача, після чого до ОСОБА_1 почали предявлятись необґрунтовані усні претензії з вимогами надавати на них письмові рапорти. Це стосувалось не лише позивача, а й інших осіб, що були прийняті на державну службу за результатами конкурсу. 07.06.2017 керівником відповідача виданий Наказ №26 «Про затвердження Інструкції з організації діяльності чергової частини Запорізького рибоохоронного патруля». На виконання зазначеного Наказу щомісяця видавались Накази про затвердження графіку чергування державних інспекторів у черговій частині де, з посиланням на ч.4 ст.56 Закону України «Про державну службу», фактично, як правило, було запроваджено цілодобове чергування (з відпочинком на протязі доби після чергування, а іноді одразу після рейду, не маючи часу на відпочинок після закінчення робочого часу одразу залучалися до чергування до чергової частини) окремих інспекторів на телефоні «гаряча лінія» в приміщенні управління рибоохорони. Позивач посилаючись на приписи ч.4 ст.56 Закону України «Про державну службу» вважає, що ця норма є винятком із загального правила і не може застосовуватися на регулярній основі. Призначення на чергування у черговій частині носили не прозорий та не пропорційний характер, відволікає від виконання основних службових обовязків з рибоохоронної роботи, що, безумовно, впливає на службові показники в цілому. Адже лише ОСОБА_1В, виконуючи накази та розпорядження керівництва відповідача витратив на чергування у черговій частині майже місяць робочого часу. Лише 10.07.2017, більш ніж через 2 місяці після призначення позивача на державну службу, відповідач видав Наказ №45 «Про затвердження Переліку завдань для виконання протягом строку випробування для державних інспекторів». Зокрема, зазначеним наказом була затверджена форма Переліку завдань для виконання протягом строку випробування (Додаток №2 до Наказу №45), яка передбачає персоніфікацію, індивідуалізацію та деталізацію завдань для кожного з державних інспекторів, що призначені на посади за результатами конкурсу на умовах проходження випробувального терміну. Адже згадана форма містить графу для зазначення особистих даних особи, що проходить випробування, графи для конкретизації поставлених для неї завдань, термінів їх виконання, відміток про виконання, а також для зазначення даних посадової особи, що здійснює контроль виконання та її підпис. Фактично зазначена форма, була б вона заповнена, являла б собою деталізоване та персоніфіковане для кожної особи, яка проходить випробування, план-завдання виконання якого мало контролюватись посадовими особами керівництва відповідача. Натомість позивача, з поміж інших осіб, що проходили випробування, лише загально ознайомили з Наказом №45 від 10.07.2017 без видачі на руки індивідуального план-завдання. Тим самим відповідач ухилився від визначення персонального завдання на період випробувального терміну та контролю за його виконанням. Користуючись правом державного службовця, закріпленим у п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про державну службу» позивач, разом з іншими державними службовцями державного органу відповідача, взяв участь у зборах ініціативної групи щодо створення первинної профспілкової організації. На зборах, які відбулися 01.07.2017 прийнято рішення про створення первинної профспілкової організації державних службовців Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області. 11.07.2017 первинна профспілкова організація Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області взята на профспілковий облік та фінансове обслуговування до Запорізького обласного комітету профспілки працівників державних установ України. Повідомлення про це (вх.№790/01-17 від 24.07.2017) надано керівництву відповідача та викликало несприйняття і вкрай негативну реакцію, що виражалася у намаганнях терміново встановити поіменний склад членів профспілкової організації та зауваженнях про диференціацію засобів матеріального заохочення державних службовців в залежності від цієї обставини. Як представник профспілкової організації позивач просив для ознайомлення «Положення про преміювання», але отримав відмову, чим був порушений п.5 ст.52 Закону України «Про державну службу» щодо погодження зазначеного Положення з виборним органом первинної профспілкової організації. Зважаючи на це, за рішенням профспілкової організації, позивач звернувся зі скаргою до Державного агентства рибного господарства України. Зазначена скарга була відправлена адресату рекомендованим листом 02.08.2017, проте відповіді досі так і не отримано. З метою налагодження конструктивної співпраці з питань створення належних умов служби державних інспекторів відділу охорони біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області та їх матеріально-технічне забезпечення позивач та інші члени профспілкової організації державних службовців відповідача 14.08.2017 звернулись до керівництва Управління із службовою запискою, але жодної реакції на неї не отримали. Натомість 16.08.2017 ОСОБА_1 отримав Повідомлення про звільнення в якому йшлося про те, що позивача 23.08.2017 буде звільнено у звязку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування в звязку із неякісним та неналежним чином виконанням своїх посадових обовязків у сфері державного нагляду (контролю) в галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, про що свідчить Доповідна записка заступника начальника відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства України у Запорізькій області ОСОБА_5 від 16.08.2017. З Доповідною запискою, яка лягла в основу для прийняття рішення про звільнення, позивача ознайомили умовно: дали візуально переглянути, на швидку руку, в можливості отримання копії відмовили, пояснень не відібрали. Зважаючи на це та маючи на меті висловити свої аргументи та заперечення 17.08.2017 позивачем подано відповідачу ОСОБА_6 (вх.№02-46/1112 від 17.08.2017) щодо допуску його до безперешкодного ознайомлення з документами про проходження ним державної служби, у тому числі з висновками щодо результатів оцінювання службової діяльності позивача та надання необхідної інформації з питань, що належать до його повноважень, стосовно неякісного та неналежного виконання ним посадових обовязків, які стали підставою для прийняття рішення щодо звільнення. Жодної реакції відповідача ОСОБА_1 не отримав, як не отримав формальної відповіді на його заяву. Тим самим, на думку позивача, відповідачем порушені його права, як державного службовця, передбачені п.13 ч.1 ст.7 Закону України «Про державну службу». Адже внаслідок дій відповідача, що полягали в обмежені доступу ОСОБА_1 до Доповідної записки, останній не мав можливості активного захисту своїх прав, зокрема, надавати зауваження, заперечення, висновки, аргументи щодо обставин, які викладені у Доповідній записці та які стали підставою для висновку відповідача про невідповідність позивача займаній посаді та про не проходження ним випробувального терміну. 17.08.2017 ОСОБА_1 звернувся до Управління із Скаргою (вх.№02-46/1111 від 17.08.2017) щодо порушення прав державного службовця з вимогою проведення службового розслідування, яке має на меті зняття безпідставних, на його думку, звинувачень, що викладені у Доповідній записці. Відповідь позивач отримав лише у день звільнення 23.08.2017, ця відповідь була беззмістовною і, фактично, є безпідставною відмовою у проведенні службового розслідування. 23.08.2017 позивача ознайомили з Наказом про звільнення (Наказ №173-К від 23.08.2017 «Про звільнення»), виданий на підставі п.11 ст.40 Кодексу законів про працю України та п.6 ст.35 Закону України «Про державну службу» з формулюванням «у звязку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом випробувального строку». 23.08.2017 позивач отримав лише трудову книжку, а остаточний розрахунок він отримав лише 29.08.2017 про що свідчать виписки з банку. Тобто, відповідач затримав розрахунок при звільненні ОСОБА_1 з роботи та повинен, на думку позивача, сплатити на його користь середній заробіток за весь період розрахунку, а саме: з 24.08.2017 по 29.08.2017 включно (6 календарних днів).

У судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили позов задовольнити.

Відповідачем подано до суду письмові заперечення (а.с.88-90), в яких зазначено, що 22.09.2017 до суду ОСОБА_1 направлено адміністративний позов. Позивач дізнався про можливе порушення своїх прав на державну службу 16.08.2017, так як саме в цей день його ознайомлено під особистий підпис з Наказом відповідача №173-К від 16.08.2017 "Про звільнення ОСОБА_1В.". В той же день (16.08.2017) позивачу вручено під особистий підпис повідомлення про його звільнення від 16.08.2017 за вих.№02-47/1325. Позивач у позовній заяві зазначає той факт, що 16.08.2017 його повідомлено про звільнення з 23.08.2017. Відповідно до ст.253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. У зв'язку з цим, місячний строк для звернення до адміністративного суду у позивача розпочався з 17.08.2017, а закінчився - 16.09.2017. Проте, як вбачається із позовної заяви та штампу поштового відділення на опису документів, позов ОСОБА_1 направлений до адміністративного суду 22.09.2017. Таким чином, відповідач вважає, що позивач звернувся з даним позовом до суду з пропуском встановленого законом строку звернення до суду.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши думку позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясував наступне.

У Наказі начальника Управління Державного Агентства рибного господарства у Запорізькій області №173-К від 16.08.2017 "Про звільнення ОСОБА_1В." зазначено наступне: "… Відповідно до п.11 ст.40 Кодексу законів про працю України … та п.6 ст.35 Закону України "Про державну службу" …, НАКАЗУЮ: 1.Звільнити ОСОБА_1 23.08.2017 з посади провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів "Рибоохоронний патруль" Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області, у зв'язку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування. 2.Сектору бухгалтерського обліку та звітності провести остаточний розрахунок з ОСОБА_1 та виплатити компенсацію за 10 днів невикористаної щорічної відпустки за період роботи з 04.05.2017 по 23.08.2017. Підстава: копія доповідної записки заступника начальника відділу охорони водних біоресурсів "Рибоохоронний патруль" від 16.08.2017 …" (а.с.73, 101).

На звороті вказаного Наказу №173-К від 16.08.2017 міститься відмітка про ознайомлення ОСОБА_1 з даним Наказом - 16.08.2017.

Судом досліджено Доповідну записку заступника начальника відділу охорони водних біоресурсів "Рибоохоронний патруль" від 16.08.2017 на адресу начальника Управління Державного Агентства рибного господарства у Запорізькій області, в якій, зокрема, зазначено: "… Довожу до Вашого відома, що 15.08.2017 рейдова група в складі: провідних державних інспекторів Лучкевича С.В. (старший групи), ОСОБА_7 та головного державного інспектора Жало Д.Г. були відсутні на закріпленій за ними території (згідно план-наказу №00095). Також повідомляю, що на місці несення служби вищезазначених держінспекторів, в період їх відсутності, складом групи оперативного реагування (наказ №61 від 14.08.2017) було виявлено 2 порушення за ч.3 ст.85 КУпАП, про що складено 2 протоколи №000563, №000564. За результатами перевірки виконання переліку завдань на період строку випробування для державних інспекторів, а саме п.1.1 "ОСОБА_3 електронного журналу та електронного щоденника інспекторським складом" встановлено: - ОСОБА_1 до електронного реєстру не внесені протоколи: №0000426, 000070, 000218, 000427. Результати рейдової діяльності за 45 робочих днів (на які виписано план-наказ) не внесено до електронного щоденника; … Враховуючи вищевикладене державні інспектори Лучкевич С.В., Фисун О.В. та Жало Д.Г. не справляються з виконанням посадових обов'язків з охорони водних біоресурсів. Додатково повідомляю, що за період з 26.06.2017 по 14.08.2017 судами було повернуто на доопрацювання адміністративні матеріали щодо виявлених правопорушень інспекторами Запорізького рибоохоронного патруля: … - ОСОБА_1 (№0000570); … Прошу: Враховуючи, що вищезазначені державні інспектори знаходяться на випробувальному терміні та у зв'язку з неякісним і неналежним виконанням ними своїх посадових обов'язків розглянути відповідність їх займаним посадам …" (а.с.102).

Судом з'ясовано, що протоколи №0000426, 000070, 000218, 000427 внесені до електронного реєстру, що підтверджується витягом з нього (а.с.163-166), а номер повернутого судом протоколу про адміністративне правопорушення не 0000570 (як зазначено у Доповідній записці), а - 000061.

У повідомленні "Про звільнення" (вих.№02-47/1325 від 16.08.2017), адресованому відповідачем ОСОБА_1, зазначено: "… ОСОБА_3 було прийнято на посаду головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів "Рибоохоронний патруль" Управління Державного агентства рибного господарства (далі - Управління) 04 травня 2017 року з встановленим випробуванням строком шість місяців. Під час випробування Ви неякісно та неналежним чином виконували свої посадові обов'язки у сфері державного нагляду (контролю) в галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, про що свідчить доповідна записка заступника начальника відділу охорони водних біоресурсів "Рибоохоронний патруль" Управління від 16.08.2017. Враховуючи вищезазначене ОСОБА_3 буде звільнено 23.08.2017 у зв'язку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування …" (а.с.103).

Судом досліджено відповіді відповідача на звернення ОСОБА_1 щодо компенсаційних виплат за користування громадським транспортом (вих.№02-47/1705 від 14.09.2017) та щодо скарги ОСОБА_1 щодо проведення службового розслідування фактів порушення його прав та перешкод у їх реалізації (вих.№02-47/1384 від 23.08.2017) (а.с.72, 107).

Судом взято до уваги, що факти викладені ОСОБА_1 з приводу несення ним служби у скарзі та Службовій записці не повязані з фактами, викладеними у Доповідній записці заступника начальника відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» від 16.08.2017 (яка стала безпосередньою підставою для звільнення позивача).

У наданих позивачу відповідях відсутні образливі вирази або вислови, які б принижували його честь і гідність. Доказів дискримінаційного ставлення відповідача до позивача під час несення ним служби ОСОБА_1 до суду не надав.

У Доповідній записці головного спеціаліста відділу іхтіології та регулювання рибальства ОСОБА_8 поданої 16.08.2017 на адресу начальника Управління Державного Агентства рибного господарства у Запорізькій області зазначено наступне: «… Повідомляю Вам, що з метою перевірки переліку завдань для виконання протягом строку випробування для державних інспекторів, а саме п.1.1 ведення електронного журналу та електронного щоденника інспекторським складом в Управлінні Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області був проведений облік внесених протоколів до електронного реєстру та заповнення інспекторським складом електронних щоденників. За результатами перевірки було встановлено: ОСОБА_9 до електронного реєстру не внесені протоколи: №0000426, 000070, 000218, 000427. Результати рейдової діяльності за 45 робочих днів (на які виписано план-наказ) не внесено до електронного щоденника …» (а.с.109).

Судом досліджено: письмові пояснення ОСОБА_10, ОСОБА_11, затриманих 15.09.2017 за лов риби з пірсу греблі Дніпровської ГЕС; Рапорт головного державного інспектора Шевченко О.С. про відсутність провідних державних інспекторів Лучкевича С.В. (старший групи), ОСОБА_7 та головного державного інспектора Жало Д.Г. на закріпленій за ними території (згідно план-наказу №000095) (а.с.110-112).

Відповідачем надано до суду План-наказ на проведення рибоохоронного рейду №000095 від 14.08.2017 о/об 15:55 год. згідно з яким провідний державний інспектор Лучкевич С.В. (старший групи), провідний державний інспектор Фисун О.В. та головний державний інспектор Жало Д.Г. з 05:00 год. 15.08.2017 до 13:00 год. 15.08.2017 повинні провести рибоохоронний рейд на Запорізькому водосховищі на пірсі Дніпровської ГЕС (а.с.128).

Наказом відповідача №61 від 14.08.2017 «Про проведення перевірки рибоохоронної роботи державних інспекторів» утворено оперативну робочу групу у складі працівників відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль»: ОСОБА_12, головний державний інспектор - старший групи; ОСОБА_13, головний державний інспектор; ОСОБА_14, провідний державний інспектор. Зазначеній оперативній робочий групі в термін з 14.08.2017 по 21.08.2017 наказано провести перевірку рибоохоронної роботи державних інспекторів відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» в межах районів діяльності Запорізького рибоохоронного патруля (а.с.129).

Саме вказаною оперативною робочою групою (ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14П.) і затримано 15.09.2017 на місці, де повинні були провести рибоохоронний рейд на Запорізькому водосховищі на пірсі Дніпровської ГЕС ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_15, правопорушників ОСОБА_10, ОСОБА_11 за лов риби, про що свідчать складені Протоколи про адміністративне правопорушення №000563, №000564 (а.с.130-131).

Судом досліджено: Постанову Ленінського районного суду Запорізької області від 06.07.2017 по справі №334/4099/17 (Провадження №3/334/1408/2017) про повернення протоколу №000061 від 26.05.2017 для усунення недоліків; Журнал реєстрації адміністративних матеріалів переданих до Ленінського, Орджонікіджевського та Жовтневого судів м.Запоріжжя у 2017 році (а.с.132-135).

Відповідно до вказаних документів ОСОБА_1 складено Протокол про адміністративне правопорушення №000061 від 26.05.2017 який не відповідає вимогам КУпАП, відомості про особу викладені не в повному обсязі, не вказано адреси реєстрації або проживання.

Відповідачем у підтвердження неякісного та неналежного виконання ОСОБА_1 своїх посадових обовязків у сфері державного нагляду (контролю) в галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів надано до суду Плани-накази на проведення рибоохоронного рейду за участю позивача (а.с.186-198).

В обґрунтування позиції по справі щодо не внесення позивачем до електронного щоденника результатів роботи за 45 робочих дня (на які виписано план-наказ) відповідачем надано до суду Відомості з електронного щоденника ОСОБА_1 про внесені результати роботи (а.с.199).

Також, судом досліджено: Перелік завдань для виконання протягом строку випробування ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області; Щоденник головного державного інспектора Лучкевича С.В.; Наказ №45 від 10.07.2017 «Про затвердження Переліку завдань для виконання протягом строку випробування для державних інспекторів» (а.с.54-59, 136-138, 18-45).

У наданому до суду Наказі начальника Управління Державного Агентства рибного господарства у Запорізькій області №31-К від 03.05.2017 «Про призначення ОСОБА_1В.» зазначена наступне: «… Відповідно до статей 21, 35, 46 Закону України «Про державну службу» НАКАЗУЮ: 1.Призначити ОСОБА_1 з 04 травня 2017 року на посаду провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області, як такого, що успішно пройшов конкурс. 2.Встановити ОСОБА_1 випробування строком шість місяців. 3.Встановити ОСОБА_1 посадовий оклад згідно зі штатним розписом …» (а.с.15).

Судом зясовано, що робота чергової частини Запорізького рибоохоронного патруля не стосується підстав для звільнення ОСОБА_1 (а.с.46-53).

Судом досліджено документи щодо розрахунку з позивачем при його звільненні та Довідку про доходи позивача за червень, липень 2017 року (а.с.75-81, 106).

Позов не підлягає задоволенню враховуючи викладене вище та через наступне.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: встановлення невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі протягом строку випробування.

Як передбачено п.2 ч.2 ст.33 Закону України №889-VIII від 10.12.2015 «Про державну службу», акт про призначення на посаду може містити також такі умови та зобов'язання: строк випробування (у разі призначення з випробувальним строком).

В акті про призначення на посаду суб'єкт призначення може встановити випробування з метою перевірки відповідності державного службовця займаній посаді із зазначенням його строку (ч.1 ст.35 Закону України №889-VIII від 10.12.2015 «Про державну службу»).

При призначенні особи на посаду державної служби вперше встановлення випробування є обов'язковим (ч.2 ст.35 Закону України №889-VIII від 10.12.2015 «Про державну службу»).

Відповідно до ч.6 ст.35 Закону України №889-VIII від 10.12.2015 «Про державну службу» суб'єкт призначення має право звільнити державного службовця з посади до закінчення строку випробування у разі встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді на підставі пункту 2 частини першої статті 87 цього Закону. Суб'єкт призначення попереджає державного службовця про звільнення у письмовій формі не пізніш як за сім календарних днів із зазначенням підстав невідповідності займаній посаді.

Як зазначено у п.2 ч.1 ст.87 Закону України №889-VIII від 10.12.2015 «Про державну службу», підставами для припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення є: встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування.

Повідомленням «Про звільнення» (вих.№02-47/1325 від 16.08.2017), адресованому ОСОБА_1, зазначено причини не проходження ним випробування, а також попереджено про звільнення 23.08.2017 у звязку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування (а.с.69, 103).

Позивачем, представником позивача документально не доведено порушення відповідачем порядку чи процедури звільнення ОСОБА_1

Доводи позивача щодо дискримінаційного поводження керівництва Управління Державного Агентства рибного господарства у Запорізькій області документально нічим не підтверджені. Викладені позивачем у Скарзі, Службовій записці (а.с.70-71, 67-68) факти за своїм змістом не повязані з конкретними обставинами (фактами), викладеними у Доповідній записці заступника начальника відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» від 16.08.2017 (а.с.102).

Документальних доказів у спростування цих порушень позивачем, його представником до суду не надано.

У п.4.11 «Порядку проведення рибоохоронних рейдів і дій інспекторів органів рибоохорони при виявленні порушень правил рибальства», затвердженого 09.12.2004 Наказом Міністерства аграрної політики України №158 (надалі «Порядок проведення рибоохоронних рейдів і дій інспекторів органів рибоохорони при виявленні порушень правил рибальства») (а.с.147-153), у разі відмови порушника предявити документ, який засвідчує його особу, або при відсутності у нього документів, інспектор зясовує особу порушника особистим упізнаванням або шляхом розпізнавання іншими особами, іншими дозволеними законодавством способами.

При цьому, згідно з п.4.12 «Порядку проведення рибоохоронних рейдів і дій інспекторів органів рибоохорони при виявленні порушень правил рибальства» у випадку неможливості на місці скоєння порушення встановити особу порушника. Інспектор доставляє порушника для зясування його особи у найближчі місцеві органи виконавчої влади, органи внутрішніх справ, інспекцію рибоохорони тощо.

Відповідно до п.4.13 «Порядку проведення рибоохоронних рейдів і дій інспекторів органів рибоохорони при виявленні порушень правил рибальства» доставка затриманого порушника в установи, зазначені в п.4.12 Порядку, здійснюється, як правило, на транспортних засобах органів рибоохорони або на транспорті інших організацій чи окремих громадян, які беруть участь у рибоохоронних рейдах, в залежності від обставин, що складаються.

Як зазначено у ч.3 ст.259 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при вчиненні лісопорушень, порушень правил полювання, правил рибальства і охорони рибних запасів та інших порушень законодавства про охорону і використання тваринного світу, якщо особу порушника не може бути встановлено на місці порушення, працівники державної лісової охорони, а в лісах колективних сільськогосподарських підприємств - працівники лісової охорони зазначених підприємств, уповноважені на те посадові особи органів, які здійснюють державний нагляд за додержанням правил полювання, органів рибоохорони, посадові особи інших органів, які здійснюють державний контроль за охороною і використанням тваринного світу, працівники служб охорони територій та обєктів природно-заповідного фонду, а також поліцейські можуть доставляти осіб, які вчинили ці правопорушення, у поліцію чи в приміщення виконавчого органу сільської, селищної ради. Доставлення порушника може провадитись також членами громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону, громадськими інспекторами охорони природи, громадськими мисливськими інспекторами, громадськими інспекторами органів рибоохорони та громадськими лісовими інспекторами.

Пояснення позивача, надані у судовому засіданні, про доставляння правопорушника до місця його проживання для встановлення його особи без будь-якого документального підтвердження та взагалі суд до уваги не бере через необґрунтованість, враховуючи зазначені вище норми права.

У ч.1 ст.71 Закону України №889-VIII від 10.12.2015 «Про державну службу» зазначено, що з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування. У разі невиконання або неналежного виконання посадових обовязків державним службовцем, перевищення повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду фізичній чи юридичній особі, державі або територіальній громаді, службове розслідування проводиться обовязково.

Позивачем, представником позивача не надано до суду доказів для обовязкового проведення відповідачем службового розслідування.

Таким чином, відповідач мав право як провести службове розслідування, так і не проводити його. Дане питання відносилось до дискреційних повноважень відповідача.

Згідно з ч.8 ст.71 Закону України №889-VIII від 10.12.2015 «Про державну службу» державний службовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються; 2) порушувати клопотання про одержання і залучення до матеріалів нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, які причетні до справи; 3) бути присутнім під час виконання відповідних заходів; 4) подавати в установленому порядку скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування.

Відтак, доводи позивача про порушення його прав державного службовця на надання пояснень, порушення клопотань тощо суд не бере до уваги через вище наведене.

Вказане звільнення позивача не застосовувалось як дисциплінарне стягнення, передбачене ч.5 ст.66 Закону України №889-VIII від 10.12.2015 «Про державну службу».

Звідси, гарантії, передбачені ст.74 Закону України №889-VIII від 10.12.2015 «Про державну службу», у такому разі не застосовуються.

Як зазначено у ч.4 ст.252 Кодексу законів про працю України, звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу працівників, які обиралися до складу профспілкових органів підприємства, установи, організації, не допускається протягом року після закінчення строку, на який обирався цей склад (крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі у зв'язку із станом здоров'я, що перешкоджає продовженню даної роботи, або вчинення працівником дій, за які законом передбачена можливість звільнення з роботи чи служби). Така гарантія не надається працівникам у разі дострокового припинення повноважень у цих органах у зв'язку з неналежним виконанням своїх обов'язків або за власним бажанням, за винятком випадків, якщо це пов'язано із станом здоров'я.

Аналогічні приписи містить і ч.4 ст.41 Закону України №1045-XIV від 15.09.1999 «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

З урахуванням невідповідності позивача займаній посаді на нього не поширюються гарантії, передбачені ч.4 ст.252 Кодексу законів про працю України, ч.4 ст.41 Закону України №1045-XIV від 15.09.1999 «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Стосовно відповідності або не відповідності займаній посаді особи, яка прийнята на державну службу, суд зазначає, що вказаний критерій є оціночним і застосовується субєктом призначення у межах наданих йому дискреційних повноважень.

Компетенція контролюючого органу, як і будь-якого іншого органу це обсяг прав та обовязків, які визначено законодавством, на вчинення тих чи інших дій (прийняття рішень), направлених на виконання цим органом функцій та завдань, які на нього покладено.

Термін «дискреційне повноваження» відповідно до Рекомендації Комітету ОСОБА_4 Європи №R(80)2, прийнятої 11.03.1980 на 316-му засіданні заступників міністрів означає повноваження, яке надає певний адміністративному органу ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 14.03.2017 по справі №21-3063а16 висловило правову позицію про те, що: «… суд не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) відповідача поза межами перевірки за критеріями відповідності прийняття ним рішень (вчинення дій), передбаченими частиною третьою статті 2 КАС …».

У суду відсутні зауваження щодо виконання начальником Управління Державного Агентства рибного господарства у Запорізькій області власних дискреційних функцій з кадрового забезпечення територіального органу державної влади, звільнення позивача.

Згідно з ч.1 ст.116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч.1 ст.117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У ч.5 ст.24 Закону України «Про оплату праці» зазначено, що за особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов'язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Як зазначено у п.8.1 ст.8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів.

Судом зясовано, що: 24.08.2017 є святковим днем ОСОБА_15 незалежності України (ст.73 Кодексу законів про працю України); 25.08.2017-27.08.2017 були вихідні дні.

Кошти на рахунок позивача у філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» надійшли 29.08.2017.

Досліджені судом обставини справи, платіжні документи не свідчать про порушення відповідачем порядку розрахунку з ОСОБА_1 при його звільненні.

Звідси, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку, що пов'язаний з несвоєчасним розрахунком при звільненні, задоволенню не підлягає.

Оскільки Наказ №173-К від 16.08.2017 «Про звільнення ОСОБА_1В.» винесено відповідачем обґрунтовано та правомірно, то позовні вимоги про: зобовязання відповідача поновити позивача на посаді головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль»; стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу; зарахування терміну що сплив за час вимушеного прогулу повязаного з безпідставним та незаконним звільненням, до загального строку, що встановлений Наказом відповідача №31-К від 03.05.2017 задоволенню не підлягають.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги є не обґрунтованими і не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою (ч.1 ст.98 КАС України).

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1 ст.87 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Суддя О.О. Прасов