Справа № 826/5931/16
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5931/16 Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О. Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

30 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Волощук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України, Конкурсної комісії з відбору кандидатів на посади членів Національного агентства з питань запобігання корупції, Голови Конкурсної комісії з відбору кандидатів на посади членів Національного агентства з питань запобігання корупції Севастьянової Наталії Ілларіонівни, Члена Конкурсної комісії з відбору кандидатів на посади членів Національного агентства з питань запобігання корупції Ващенка Костянтина Олександровича, Члена Конкурсної комісії з відбору кандидатів на посади членів Національного агентства з питань запобігання корупції Сущенка Володимира Миколайовича, Члена Конкурсної комісії з відбору кандидатів на посади членів Національного агентства з питань запобігання корупції Марусова Андрія Юрійовича, треті особи: Національне агентство з питань запобігання корупції, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Кабінету Міністрів України, Конкурсної комісії з відбору кандидатів на посади членів Національного агентства з питань запобігання корупції, Голови Конкурсної комісії з відбору кандидатів на посади членів Національного агентства з питань запобігання корупції Севастьянової Наталії Ілларіонівни, Члена Конкурсної комісії з відбору кандидатів на посади членів Національного агентства з питань запобігання корупції Ващенка Костянтина Олександровича, Члена Конкурсної комісії з відбору кандидатів на посади членів Національного агентства з питань запобігання корупції Сущенка Володимира Миколайовича, Члена Конкурсної комісії з відбору кандидатів на посади членів Національного агентства з питань запобігання корупції Марусова Андрія Юрійовича, треті особи: Національне агентство з питань запобігання корупції, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання протиправними та скасування рішень. Свої вимоги обґрунтовує тим, що зазначає про безпідставність недопущення його до подальших етапів конкурсу з відбору кандидатів на посади членів НАЗК з підстав наявності у нього досвіду роботи в органах прокуратури України. Крім того, позивач вказував на порушення порядку розгляду поданих ним документів з огляду на те, що вони не були досліджені всіма членами Комісії у межах відповідного її засідання. Також позивачем вказувалося на протиправність позиції Комісії та її членів щодо відмови у розгляді поданих позивачем після прийняття Комісією рішення про не допуск кандидата ОСОБА_2 до наступних етапів конкурсу скарг та заяв.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 вересня 2017 року у задоволені вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Розглянувши доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено наступне.

29 грудня 2015 року на офіційному веб-сайті Кабінету Міністрів України розміщено оголошення про проведення повторного конкурсу з відбору кандидатів на посади членів Національного агентства з питань запобігання корупції з викладенням інформації щодо вимог до кандидатів на посади членів НАЗК та переліку документів, які необхідно подати для участі у конкурсі з відбору кандидатів на посади членів НАЗК.

Рішенням Комісії, прийнятим на засіданні 30 січня 2016 року, кандидатів, зокрема, ОСОБА_2, ОСОБА_7 і ОСОБА_8, визнано такими, які попередньо пройшли до наступного етапу відбору.

Рішенням Комісії, прийнятим на засіданні 05 лютого 2016 року, кандидата ОСОБА_2 не допущено до наступного етапу конкурсу - співбесіди. Водночас, серед кандидатів, які були допущені до такого етапу конкурсу, були ОСОБА_7 та ОСОБА_8

08 лютого 2016 року позивачем на ім'я Комісії було подано скаргу в якій ставилась вимога про скасування рішення Комісії від 05 лютого 2016 року в частині недопуску ОСОБА_2 до наступного етапу конкурсу - співбесіди.

Водночас, рішенням Комісії, прийнятим на засіданні 14 березня 2016 року, за наслідком розгляду такої скарги позивача було прийнято рішення про відмову в поверненні до розгляду кандидатури ОСОБА_2

14 березня 2016 року позивачем на адресу Комісії було подано заяву про необхідність розблокування роботи конкурсної комісії, яку було відхилено рішенням Комісії, прийнятим на засіданні 15 березня 2016 року.

Також, 15 березня 2016 року ОСОБА_2 на адресу Комісії було подано заяву про відвід члена Комісії Ващенка К.О., яка Комісією розглянута не була.

Рішенням Комісії від 16 березня 2016 року членами НАЗК обрано кандидатів ОСОБА_7 і ОСОБА_8

В цей же день головою Комісії Севастьяновою Н.І. направлено на адресу Прем'єр-міністра України пропозицію про внесення на розгляд Кабінету Міністрів України подання про призначення на посади членів НАЗК ОСОБА_7 і ОСОБА_8

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 159-р та № 160-р членами НАЗК призначено ОСОБА_7 і ОСОБА_8 відповідно.

Вважаючи такі дії, бездіяльність та рішення відповідачів протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є неправомірними та необгрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство є колегіальним органом, до складу якого входить п'ять членів.

Члени Національного агентства призначаються на посаду Кабінетом Міністрів України строком на чотири роки за результатами конкурсу. Одна і та сама особа не може обіймати цю посаду понад два строки підряд.

Прем'єр-міністр України вносить для призначення Кабінетом Міністрів України на посади членів Національного агентства кандидатів, відібраних конкурсною комісією, склад якої затверджує Кабінет Міністрів України та яка здійснює організацію та проведення конкурсу.

Рішення конкурсної комісії вважається прийнятим, якщо за нього на засіданні конкурсної комісії проголосували не менше шести членів конкурсної комісії.

Положення про конкурс та Регламент роботи конкурсної комісії затверджуються Кабінетом Міністрів України. Роботу конкурсної комісії забезпечує Секретаріат Кабінету Міністрів України.

Конкурсна комісія:

1) розглядає документи, подані кандидатами на посади членів Національного агентства, відбирає із загального числа кандидатів, які, згідно з обґрунтованим рішенням конкурсної комісії, мають найкращі професійний досвід, знання і якості для виконання службових обов'язків членів Національного агентства;

2) оприлюднює на офіційному веб-сайті Кабінету Міністрів України інформацію про кандидатів, які подали заяву на участь у конкурсі, а також інформацію про кандидатів, які були відібрані для проходження співбесіди з конкурсною комісією, та про кандидата, відібраного конкурсною комісією для призначення на посаду члена Національного агентства;

3) проводить на своєму засіданні співбесіду з відібраними кандидатами, відбирає шляхом відкритого голосування з числа кандидатів, які пройшли співбесіду, на кожну вакантну посаду одного кандидата, що відповідає вимогам, які ставляться до члена Національного агентства, та, згідно з обґрунтованим рішенням конкурсної комісії, має найкращі професійний досвід, знання і якості для виконання службових обов'язків члена Національного агентства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 170 «Деякі питання відбору кандидатів на посади членів Національного агентства з питань запобігання корупції» були затверджені Положення про проведення конкурсу з відбору кандидатів на посади членів Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Положення) та Регламент роботи конкурсної комісії з відбору кандидатів на посади членів Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Регламент).

Так, відповідно до п. 21 Положення, конкурсна комісія на своїх засіданнях:

1) затверджує критерії оцінювання кандидатів на посади членів Національного агентства відповідно до їх професійного досвіду, знань і якостей, які використовуються під час обґрунтування рішень конкурсної комісії щодо відбору кандидатів;

2) розглядає документи, подані кандидатами на посади членів Національного агентства, відбирає із загального числа кандидатів, які згідно з обґрунтованим рішенням конкурсної комісії мають найкращі професійний досвід, знання і якості для виконання службових обов'язків членів Національного агентства;

3) проводить співбесіду з відібраними кандидатами, відбирає шляхом відкритого голосування з числа кандидатів, які пройшли співбесіду, на кожну вакантну посаду одного кандидата, що відповідає вимогам, які висуваються до члена Національного агентства, та згідно з обґрунтованим рішенням конкурсної комісії має найкращі професійний досвід, знання і якості для виконання службових обов'язків члена Національного агентства.

Щодо твердження позивача про те, що рішенням Комісії він був протиправно недопущений до наступного етапу конкурсу з огляду на наявний у нього багаторічний досвід роботи в органах прокуратури, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 9 статті 5 Закону України «Про запобігання корупції», не може бути призначена на посаду члена Національного агентства особа, яка:

1) за рішенням суду визнана недієздатною або дієздатність якої обмежена;

2) має судимість за вчинення злочину, якщо така судимість не погашена або не знята в установленому законом порядку (крім реабілітованої особи);

3) притягалася на підставі обвинувального вироку, який набрав законної сили, до кримінальної відповідальності за вчинення корупційного правопорушення або правопорушення, пов'язаного з корупцією;

4) яка не є громадянином України або набула громадянство чи підданство іншої держави;

5) не пройшла спеціальну перевірку або не надала згоди на її проведення;

6) не подала відповідно до цього Закону декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік;

7) впродовж одного року до подання заяви на участь у конкурсі на заміщення цієї посади, незалежно від тривалості, входила до складу керівних органів політичної партії.

Як вбачається з наведеного положення, попередній досвід роботи кандидата на посаду члена НАЗК в органах прокуратури не є підставою, з якою Закон пов'язує неможливість такої особи бути обраною до складу НАЗК.

Так, у відповідності до наведених правових норм, які, зокрема, уповноважують Комісію затверджувати критерії оцінювання кандидатів на посади членів НАЗК, на засіданні Комісії 30 січня 2016 року розглядалось питання недопуску до участі у конкурсі кандидатів, які останні 5 і більше років працювали, в тому числі, в органах прокуратури на будь-яких керівних посадах. Водночас, вказаний критерій оцінювання не набрав достатньої кількості голосів, а отже не був прийнятий Комісією, що підтверджується долученим Кабінетом Міністрів України до матеріалів справи протоколом засідання Комісії від 30 січня 2016 року.

При цьому, доказів, які б вказували на прийняття Комісією на засіданні 05 лютого 2016 року рішення, яким кандидата ОСОБА_2 не допущено до наступного етапу конкурсу - співбесіди, на підставі критерію саме наявності у позивача досвіду роботи в органах прокуратури, ОСОБА_2 суду надано не було.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги наведене, з огляду на наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість доводів позивача щодо врахування Комісією при вирішенні питання про його допуск до наступних етапів конкурсу критерію, не передбаченого вимогами діючого законодавства, а саме: наявності у позивача досвіду роботи в органах прокуратури. Водночас, Кабінетом Міністрів України до матеріалів справи були надані допустимі та належні докази, які вказують про неврахування Комісією такого критерію.

Відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції», Положення та Регламенту, питання визначення найкращого професійного досвіду і знань з метою здійснення добору осіб на посади членів НАЗК належить виключних повноважень Комісії та здійснюється нею шляхом співставлення всіх отриманих у визначеному законом порядку від кандидатів документів та вчиненням інших, передбачених нормативними актами дій.

Відповідно, такі повноваження є дискреційними повноваженнями Комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе її функції при вирішенні даної справи та визначати наявність окремих переваг або недоліків в одних кандидатів на зайняття посади члена НАЗК перед іншими кандидатами, на чому, зокрема, ґрунтуються доводи адміністративного позову ОСОБА_2

Згідно з п. 1 ч. 6 статті 5 Закону України «Про запобігання корупції», конкурсна комісія розглядає документи, подані кандидатами на посади членів Національного агентства, відбирає із загального числа кандидатів, які, згідно з обґрунтованим рішенням конкурсної комісії, мають найкращі професійний досвід, знання і якості для виконання службових обов'язків членів Національного агентства.

Як вже зазначалось вище, відповідно до пп. 2 п. 21 Положення, конкурсна комісія на своїх засіданнях розглядає документи, подані кандидатами на посади членів Національного агентства, відбирає із загального числа кандидатів, які згідно з обґрунтованим рішенням конкурсної комісії мають найкращі професійний досвід, знання і якості для виконання службових обов'язків членів Національного агентства.

Позивач зазначає, що в порушення наведених вимог, члени Комісії належним чином на засіданні 05 лютого 2016 року не дослідили та не вивчили подані ним документи, що стало підставою необґрунтованого прийняття рішення про недопуск ОСОБА_2 до подальших етапів конкурсу.

Разом з тим, судом першої інстанції з розміщеного для вільного доступу в мережі Інтернет запису відеотрансляції засідання Комісії від 05 лютого 2016 року (ІНФОРМАЦІЯ_1) було встановлено, що подані ОСОБА_2 до Комісії документи були розглянуті останньою, за наслідком чого і було прийняте рішення про недопуск позивача до наступних етапів конкурсу.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність доводів голови Комісії Севастьянової Н.І., наведені, в тому числі, під час розгляду скарги позивача від 08 лютого 2016 року на засіданні комісії 14 березня 2016 року (ІНФОРМАЦІЯ_2), про те, що подані кандидатами документи, з огляду на їх значний об'єм, Комісією вивчаються також і в період між засіданнями Комісії. Наведене лише додатково підтверджує обґрунтованість прийнятих нею рішень.

Щодо поданих позивачем після прийняття Комісією рішення про його недопущення до наступних етапів конкурсу скарг та заяв від 08 лютого 2016 року, від 14 березня 2016 року та від 15 березня 2016 року, колегія суддів зазначає наступне.

Ані Закон України «Про запобігання корупції», ані Положення або Регламент не передбачають можливість оскарження особами, кандидатури яких не були відібрані для проходження наступних етапів конкурсу на зайняття посад членів НАЗК, рішень Комісії шляхом подання до неї відповідних скарг та заяв.

Отже, звернення щодо таких рішень можуть бути розглянуті Комісією в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян» (так, на засіданні Комісії 15 березня 2016 року було прийнято рішення про розгляд поданої ОСОБА_2 заяви від 14 березня 2016 року в такому порядку), або ж відповідні рішення Комісії можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про необґрунтованість доводів позивача щодо безпідставного відхилення або нерозгляду поданих ним на адресу Комісії скарг та заяв.

Крім того, колегія суддів враховує, що відповідно до приписів п. 13 Регламенту, відвід члену Комісії може бути заявлений, в тому числі, кандидатами на посаду члена Національного агентства.

Разом з тим, оскільки позивача рішенням від 05 лютого 2016 року не було допущено до наступних етапів конкурсу, подані ним в подальшому заяви та скарги в частині вимог про здійснення відводу окремих членів Комісії не можуть вважатись такими, що подані у передбачений законом спосіб, оскільки він втратив статус кандидата на посаду члена НАЗК, а тому такі заяви не можуть бути підставою для здійснення такого відводу.

За вказаних обставин колегія суддів вважає правильним виснвоок суду першої інстанції щодо необгрунтованості доводів ОСОБА_2 в цій частині.

Згідно з п. 13 Регламенту, рішення про відвід (самовідвід) члена конкурсної комісії приймається конкурсною комісією та фіксується в протоколі засідання комісії.

Водночас, оскільки рішень щодо відводу (самовідводу) членів Комісії Ващенка К.О., Марусова А.Ю. та голови Комісії Севастьянової Н.І. на засіданні Комісії прийнято не було, у суду відсутні підстави вважати порушеним порядок її діяльності при здійснені процедури відбору членів НАЗК, а тому доводи ОСОБА_2 в цій частині також є необґрунтованими.

Разом з тим, судом першої інстанції було встановлено, що член комісії Сущенко В.М. вже після прийняття 05 лютого 2016 року рішення Комісії про недопущення позивача до наступних етапів конкурсу, неодноразово заявляв самовідводи від розгляду Комісією окремих питань. Такі самовідводи Сущенка В.М. були підтримані рішеннями Комісії, прийнятими на засіданні 14 березня 2016 року.

Так, відповідно до п. 13 Регламенту, член конкурсної комісії не може брати участь у проведенні конкурсу з відбору кандидатів на посади членів Національного агентства і підлягає відводу:

1) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований у результаті конкурсу;

2) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем кандидата на посаду члена Національного агентства;

3) за наявності інших обставин, які впливають або можуть вплинути на його неупередженість.

За наявності підстав, зазначених у підпунктах 1 - 3 цього пункту, член конкурсної комісії зобов'язаний заявити самовідвід.

А відповідно до п. 15 Положення, у разі відмови члена конкурсної комісії або особи, визначеної (запропонованої) для включення до її складу, від здійснення своїх повноважень або неможливості здійснення повноважень, в тому числі у зв'язку з відводом (самовідводом), до складу конкурсної комісії включається інша особа, визначена (запропонована) за процедурою, передбаченою цим Положенням.

Член Комісії, щодо якого Комісією прийнято рішення про відвід (самовідвід), не може брати участь у проведенні конкурсу з відбору кандидатів на посади членів НАЗК, а не лише щодо окремих питань, з приводу розгляду яких йому заявлено відвід (самовідвід).

Отже, член Комісії Сущенко В.М. був позбавлений права приймати участь у вирішенні Комісією 16 березня 2016 року питання обрання ОСОБА_7 і ОСОБА_8 членами НАЗК.

Разом з тим, відповідно до п. 17 Положення, Комісія має функціонувати у складі не менше 7 осіб.

Так, станом на 16 березня 2016 року склад Комісії, без урахування Сущенка В.М., налічував 7 членів. Тобто та обставина, що Сущенко В.М. не міг брати участь у проведенні конкурсу не вплинула на спроможність Комісії приймати рішення.

Відповідно до ч. 5 статті 5 Закону України «Про запобігання корупції», рішення конкурсної комісії вважається прийнятим, якщо за нього на засіданні конкурсної комісії проголосували не менше шести членів конкурсної комісії.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до протоколу засідання Комісії від 16 березня 2016 року за рішення про обрання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 членами НАЗК проголосувало по 7 членів Комісії, проти - по одному члену Комісії.

При цьому, відповідно до запису відеотрансляції такого засідання (https://www.youtube.com/watch?v=ju82u3OrVvM&t=909s), Сущенко В.М. голосував за кандидатуру ОСОБА_8 та проти кандидатури ОСОБА_7

Беручи до уваги наведене, навіть за вирахуванням голосу Сущенка В.М., обидва кандидати, і ОСОБА_7 і ОСОБА_8, є такими, що набрали визначену Законом України «Про запобігання корупції» кількість голосів членів Комісії при вирішенні питання про їх обрання членами НАЗК.

Отже, судом першої інстанції було встановлено, що під час проведення Комісією конкурсного добору на зайняття посад членів НАЗК мали місце окремі порушення визначеного законом порядку його проведення, зокрема в частині подальшої участі у проведенні конкурсу члена Комісії Сущенка В.М., клопотання про самовідвід якого були підтримані рішеннями Комісії від 14 березня 2016 року. Разом з тим, наведені порушення не вплинули вцілому на правомірність оскаржуваних позивачем рішень Комісії від 16 березня 2016 року щодо обрання кандидатами на посади членів НАЗК ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а тому колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсуьність правових підстав для скасування зазначених рішень Комісії.

Відповідно, відсутні підстави і для визнання протиправними та скасування розпоряджень Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 № 159-р «Про призначення ОСОБА_7 членом Національного агентства з питань запобігання корупції» та № 160-р «Про призначення ОСОБА_8 членом Національного агентства з питань запобігання корупції», прийняття яких було наслідком включно ухвалення Комісією відповідних рішень на засіданні 16 березня 2016 року.

Виходячи з зазначеного, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються вищевикладеним, а тому вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 05.12.2017 року.