Справа № 817/1240/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Комшелюк Т.О.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"28" листопада 2017 р. Справа № 817/1240/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Шведюк М.М.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "13" вересня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області щодо відмови в дозволі на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,9 умовних кадастрових гектари, розташованої на території Плосківської сільської ради Дубенського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності. Зобов'язання Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області повторно розглянути заяви ОСОБА_5, подані 12.05.2014р. та 14.07.2017р. від імені та в інтересах ОСОБА_3 і за результатами їх розгляду прийняти рішення, яким надати ОСОБА_3 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,9 умовних кадастрових гектари, розташованої на території Плосківської сільської ради Дубенського районі Рівненської області для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 13.092017р. в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серія НОМЕР_1 від 19.11.2001р. (а.с.11-12) стверджується, що ОСОБА_6, який проживає у с.Дитиничі Дубенського району Рівненської області на підставі рішення Дубенської районної державної адміністрації від 09.11.2001р. №605 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності із земель запасу Плосківської сільської ради розміром 2.90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Окрім цього, в сертифікат внесені зміни у зв'язку з передачею права на земельну частку (пай), що засвідчує передачу права на земельну частку (пай) ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №683 від 10.03.2016р. (а.с.14), розміром 2,90 в умовних кадастрових гектарах.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №43205686 від 10.03.2016р. (а.с.15) за ОСОБА_3 закріплено право на земельну часту (пай), з земель запасу Плосківської сільської ради Дубенського району.

Згідно з довіреністю від 26.08.2016р. НВА 153415 (а.с.18) ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_5 бути його представником з усіма необхідними повноваженнями з питань, пов'язаних з передачею у приватну власність (приватизацію), розмежуванням, щодо встановлення меж земельної ділянки (земельних ділянок) в натурі (на місцевості), виготовленням та отриманням кадастрових номерів, права власності на земельну ділянку (земельні ділянки), отриманням документів про право власності на земельні ділянки, реєстрацією у відповідних органах в тому числі в Державному реєстрі речових прав на отриманням Інформації в паперовій та електронній формі з Державних реєстрів.

Плосківською сільською радою Дубенського району Рівненської області надані викопіювання про місце розташування земельних ділянок (а.с.16-17), які пропонуються для відведення у власність гр. ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства взамін сертифіката на земельну частку (пай) на території Плосківської сільської ради.

На звернення ОСОБА_5 від 10.02.2017р. щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою гр. ОСОБА_3 на встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства взамін успадкованого сертифіката серії НОМЕР_1, Дубенська районна державна адміністрація надала лист-відповідь від 30.03.2017р. №776/02-18/17 (а.с.19-20), в якій зазначила, що в межах населених пунктів Плосківської сільської ради вільних земельних ділянок немає, тому, з метою забезпечення права гр. ОСОБА_6 на земельну частку (пай), Плосківською сільською радою йому було рекомендовано отримати земельну ділянку за межами населених пунктів Плосківської сільської ради. Також повідомлено, що по питанню виділення земельної ділянки сільськогосподарського призначення взамін успадкованого сертифіката рекомендовано звернутись до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області.

12.05.2017р. ОСОБА_5, відповідно до ст.118 ЗК України, звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області в інтересах ОСОБА_3 із заявою (а.с.21) для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,9 ум. к. га, яка розташована на території Плосківської сільської ради Дубенського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Листом від 13.06.2017р. за №В-2098/0-4922/0/6-17 (а.с.22) ОСОБА_5 повідомлено про необхідність долучення зазначених у листі документів для надання дозволу на розробку документації із землеустрою та відмовлено в його задоволенні.

На заяву ОСОБА_5 від 14.07.2017р. (а.с.24) Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області надало лист-відповідь від 11.08.2017р. №В-3444/0-6406/0/6-17, в якій вказало, що Головне управління згідно положень Земельного кодексу України не наділене повноваженнями щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі на місцевості. Тобто, Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області фактично відмовило ОСОБА_5, яка діяла в інтересах ОСОБА_3, в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,9 умовних кадастрових гектара, розташованої на території Плосківської сільської ради Дубенського районі Рівненської області для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Таким чином, спірними правовідносинами по даній справі є наявність або ж відсутність у відповідача повноважень щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,9 умовних кадастрових гектара розташованої на території Плосківської сільської ради Дубенського районі Рівненської області для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що до повноважень відповідача не віднесено прийняття рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що пропонувалася позивачу Плосківською сільською радою Дубенського району Рівненської області для відведення у його власність, оскільки докази матеріалів справи свідчать про те, що земельна ділянка знаходиться на території Плосківської сільської ради.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким відмовлено в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2 ст 19 Конституції України).

Відповідно до п.9 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадяни власники земельних часток (паїв) можуть виділяти земельні ділянки в натурі (на місцевості) єдиним масивом.

У відповідності до п.16 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам власникам земельних часток паїв за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Частиною 5 статті 25 Земельного кодексу України передбачено, що особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

З метою реалізації права, передбаченого вищенаведеними нормами на відведення у власність земельної ділянки, позивач звернувся з заявою до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, в якій просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,9 умовних кадастрових гектара, яка розташована на території Плосківської сільської ради Дубенського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок для всіх потреб, передбачені ст.122 Земельного Кодексу України, зокрема за приписами ч. 4 вказаної норми, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, зазначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

При цьому, до компетенції районних державних адміністрацій, у відповідності до приписів ч. 3 ст. 122 Земельного Кодексу України, належить повноваження з передачі земельних ділянок державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:

а) ведення водного господарства;

б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті;

в) індивідуального дачного будівництва

Отже, зі змісту вказаної норми випливає, що до повноважень Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, належить розпорядження земельними ділянками державної власності сільськогосподарського призначення.

Вище наведена редакція статті 122 Земельного Кодексу України, була запроваджена Законом України від 06.09.2012 р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», який набув чинності 01.01.2013 р..

Відповідно до ч.4, розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», у державній власності залишаються усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів.

Згідно з ч.6, розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», у разі якщо відомості про земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу не внесені до Державного реєстру земель, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для державної реєстрації таких земельних ділянок, а також її затвердження здійснюються у межах населених пунктів - сільськими, селищними, міськими радами. За межами населених пунктів - органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють розпорядження такими земельними ділянками.

За приписами п.11 ст.25 Земельного кодексу України, резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням.

Таким чином, зі змісту вищенаведених законів випливає, що до повноважень Відповідача належить питання розпорядження земельними ділянками, державної власності сільськогосподарського призначення що розташовані за межами населеного пункту в тому числі і земельним ділянкам резервного фонду сільськогосподарського призначення, що перебувають у державній власності.

Земельних ділянок власниками земельних часток (паїв) » сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районі державні адміністрації за межами населених пунктів ( ч.2 ст. 5 Закону України « Про порядок виділення в натурі ( на місцевості)).

Частиною 4 статті 122 Земельного Кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Отже, в зазначених нормах законів по різному визначається повноваження органів виконавчої влади щодо розпоряджень землями державної власності сільськогосподарського призначення.

При цьому колегія суддів визначає, що закони є актами єдиного органу законодавчої влади - Верховної ради України.

Конституція не встановлює пріоритету в застосуванні того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає такого закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Конституційний суд України в п. 3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997р. по справі за №4-зп ( справа про набуття чинності Конституцією України) зазначив: « Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована одно предметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме затвердження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.»

Отже, колегія суддів звертає увагу, що виходячи з висновків Конституційного Суду України наведених у рішення від 03.10.1997р. по справі за №4-зп (справа про набуття чинності Конституцією України) до даних правовідносин підлягає застосуванню ст.122 Земельного Кодексу України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", який був прийнятий пізніше Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

З огляду на викладене, відмова відповідача у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, відповідно до ст.118 ЗК України, суперечить вимогам норм чинного законодавства України, а отже Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області діяло не у спосіб що передбачений Конституцією та Законами України, а тому позов підлягає задоволенню лише в частині визнання протиправними дій Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області щодо відмови в дозволі на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,9 умовних кадастрових гектари, розташованої на території Плосківської сільської ради Дубенського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області повторно розглянути заяви ОСОБА_5, подані 12.05.2014р. та 14.07.2017р. від імені та в інтересах ОСОБА_3 щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,9 умовних кадастрових гектари, розташованої на території Плосківської сільської ради Дубенського районі Рівненської області для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував обставин, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають цим обставинам, що є підставою для скасування постанови суду з ухваленням нового рішення відповідно до ст.202 КАС України.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "13" вересня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області щодо відмови в дозволі на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,9 умовних кадастрових гектари, розташованої на території Плосківської сільської ради Дубенського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області повторно розглянути заяви ОСОБА_5, подані 12.05.2014р. та 14.07.2017р. від імені та в інтересах ОСОБА_3 щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,9 умовних кадастрових гектари, розташованої на території Плосківської сільської ради Дубенського районі Рівненської області для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "30" листопада 2017 р.