Справа № 405/7631/16-а (2-а/405/225/16)
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2017 р. м.Київ К/800/15672/17

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Мороз В.Ф.,

Швед Е.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Кіровограді Кіровоградської області, третя особа - Казенне підприємство «Кіровгеологія» Геологорозвідувальна експедиція №37, про визнання відмови в перерахунку пенсії протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Кіровограді, в якому просив: визнати протиправними дії щодо позбавлення права на отримання пенсії відповідно до ст.8 Закону України «Про престижність шахтарської праці» у розмірі 80 % середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії починаючи з 13 жовтня 2013 року у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, провести відповідні виплати та в подальшому з урахуванням проведених раніше виплат.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він працював повний робочий день на підземних роботах на шахтобудівному підприємстві, яке безпосередньо займається пошуком та розвідуванням уранових руд, а тому має право на отримання пенсії у відповідності до ст.8 Закону України «Про престижність шахтарської праці».

Постановою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 16 лютого 2017 року позов задоволено; визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Кіровограді щодо позбавлення ОСОБА_2 права на отримання пенсії відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність; зобов'язано відповідача здійснити перерахунок позивачу пенсії за період з 13 жовтня 2013 року у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати і в подальшому, з урахуванням проведених раніше виплат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості позовних вимог, оскільки з огляду на специфіку діяльності Казенного підприємства «Кіровгеологія», яке відноситься до шахтарських підприємств, та наявний у позивача стаж роботи на підземних роботах, на останнього розповсюджуються норми Закону України «Про престижність шахтарської праці» та наявні підстави для призначення пенсії у розмірі 80% середнього заробітку шахтаря.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року задоволено апеляційну скаргу Кропивницького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області; скасовано постанову Ленінського районного суду м.Кіровограда від 16 лютого 2017 року; ухвалено нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що довільне звернення позивача 13 жовтня 2016 року із заявою щодо призначення пенсії відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», як і надання своєчасної відповіді на таке звернення із висновком про відсутність права на пенсію, не свідчать про бездіяльність відповідача щодо не розгляду заяви, як не свідчить і про прийняття відповідачем рішення про відмову у призначенні (перерахунку) пенсії.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанцій, ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року та залишити в силі постанову Ленінського районного суду м.Кіровограда від 16 лютого 2017 року.

У касаційній скарзі позивач зазначає про необґрунтованість висновків апеляційного суду щодо невідповідності форми заяви Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженому постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, та відсутності необхідності подачі ним додатків до неї, оскільки всі відповідні документи щодо стажу роботи наявні в матеріалах пенсійної справи.

Кропивницьке об'єднане Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області у поданих запереченнях просить у задоволенні касаційної скарги відмовити, постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року залишити без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Кропивницькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області, з вересня 2011 року отримує пенсію за віком за Списком №1 зі скороченням пенсійного віку.

13 жовтня 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м.Кіровограді із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії за період з 13 жовтня 2013 року у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, провести відповідні виплати з 13 жовтня 2013 року та в подальшому, з урахуванням проведених раніше виплат.

Листом від 21 жовтня 2016 року №44/П-11 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії у відповідності до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки загальний стаж його роботи на підземних роботах становить 4 роки 12 днів. Періоди з 01 листопада 1979 року по 05 травня 1980 року та з 22 липня 1982 року по 01 грудня 1995 року роботи в КАзеному підприємстві «КІровгеологія» до стажу роботи , який дає право на пільги відповідно до Закону України «Про престижність шахтарської праці», не зараховано.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» його дія поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Пунктом «а» підрозділу 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, геологорозвідці, на дренажних шахтах на будівництві шахт, рудників, копалень» розділу 1 «Гірничі роботи» (далі - розділ 1) списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», передбачена зайнятість повний робочий день на підземних роботах.

Як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_1, позивач в період з 01 листопада 1979 року по 05 травня 1980 року працював в Геологорозвідувальній експедиції (ГРЕ) № 37 Кіровського ПГО замірником першого розряду з повним робочим днем в підземних умовах, з 22 липня 1982 року по 01 грудня 1995 року - на посадах гірничоробочого на маркшейдерських роботах, учня прохідника, прохідника 4-го та 5-го розрядів в підземних умовах праці.

Відповідно до ліцензії серії АВ №047443 Казенне підприємство «Кіровгеологія» здійснює гірничі роботи, в тому числі дослідно-промислову розробку. З 1947 року у відповідності до Статуту, є єдиною спеціалізованою геологічною організацією в Україні, яка здійснює гірничо-бурову розвідку місцезнаходження радіоактивних матеріалів.

Згідно довідки Казенного підприємства «Кіровгеологія» від 20 травня 2013 року №3/329 відкриття Підприємством місцезнаходжень проводиться системою підземних гірничих виробіток із розвідувально-експлуатаційних стволів. В процесі гірничої розвідки в обов'язковому порядку виконуються дослідно-промислова експлуатація рудних запасів. Вся добута руда по всім урановим місцезнаходженням в процесі розвідувальних робіт в установленому порядку передана для подальшої переробки Східному гірничо-збагачувальному комбінату, про що маються відповідні акти в архівах обох підприємств,.

Згідно довідки від 04 грудня 2012 року №501 для виконання особливо важливих робіт (пошук та розвідка родовищ урану) на території України наказом Міністерства геології СРСР від 03 листопада 1947 року №166 створено Територіальну експедицію (Кіровську) з підпорядкуванням Українському геологічному управлінню, в подальшому перейменовану в Державне геологічне підприємство «Кіровгеологія». Одним з таких структурних підрозділів підприємства є Геологорозвідувальна експедиція №37, що проводить геологорозвідувальні роботи на території Кіровоградської області. У складі зазначеної експедиції №37 знаходився гірничий цех, який здійснював підземні гірничі роботи на розвідувально-експлуатаційних шахтах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 1992 року №709-3 «Про питання, пов'язані з геологорозвідувальними роботами на уран, іншу стратегічну сировину та радіоекологічними дослідженнями» передбачалося поширення на працівників ДГП «Кіровгеологія», зайнятих на пошуках та розвідуванні родовищ радіоактивних руд, установлені чинним законодавством пільги для працівників уранових гірничодобувних підприємств.

Статтею 1 Закону України «Про видобування і переробку уранових руд» встановлено, що видобуток уранових руд - це вилучення уранових руд з родовищ усіма можливими способами. Гірничодобувні та переробні уранові об'єкти - сукупність основних промислових виробництв та допоміжних об'єктів, які забезпечують технологічний цикл видобування і переробки уранових руд: шахти, рудники, кар'єри, геологорозвідувальні підземні виробки, комплекси підземного вилуження, гідрометалургійні заводи, збагачувальні фабрики, хвостові господарства, транспортні підприємства.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про доведеність факту зайнятості позивача у спірний період протягом повного робочого дня на підземних роботах на шахтобудівному підприємстві, яке безпосередньо займалося пошуком, розвідуванням та видобуванням уранових руд.

При цьому, колегія суддів вважає помилковими висновки апеляційного суду щодо відсутності підстав для перерахунку пенсії у зв'язку з подачею позивачем до пенсійного органу заяви довільної форми.

Пунктом 37 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, встановлено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, відстрочку часу її призначення, перерахунок та відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 4).

В матеріалах справи міститься копія заяви позивача від 13 жовтня 2016 року, подана до органу Пенсійного фонду, яка за своїм змістом відповідає формі заяви, визначеною вказаним Порядком №22-1, в якій позивач просив здійснити саме перерахунок пенсії.

Крім того, помилковими є висновки суду апеляційної інстанції щодо неможливості здійснити перерахунок пенсії у зв'язку з неподанням позивачем до заяви додаткових документів, оскільки ОСОБА_2 пенсія за віком за Списком №1 була призначена з вересня 2011 року. Тобто, у органу Пенсійного фонду є матеріали його пенсійної справи.

Крім того, Порядком №22-1 передбачено надання документів до заяви про призначення пенсії, а не про її перерахунок.

Отже, суд першої інстанції прийняв вірне рішення про наявність підстав для перерахунку позивачу пенсії за період у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Висновки суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позову є невірними.

Відповідно до ст..226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 226, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року скасувати.

Постанову Ленінського районного суду м.Кіровограда від 16 лютого 2017 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді