Справа № 756/9924/17
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 756/9924/17 Головуючий у 1-й інстанції: Андрійчук Т.В. Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

04 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Літвіної Н.М., Шелест С.Б., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 07 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора третьої роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції Репели Йосипа Петровича, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції, про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інспектора третьої роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції Репели Йосипа Петровича, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправними дій інспектора третьої роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Тернополі Репели Й.П. при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення від 11 липня 2017 року серії АР №534204 у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП; скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 11 липня 2017 року серії АР №534204 у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 07 листопада 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для вирішення справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 липня 2017 року інспектором третьої роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції Репелою Й.П. винесено постанову серії АР №534204, якою на ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У постанові відповідачем зазначено, що 11 липня 2017 року о 15 год 55 хв водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на 156-му кілометрі автодороги М-12 Стрий-Знам'янка не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16, зі смуги, що вказує напрямок "праворуч", здійснив рух прямо, порушивши п. 8.4 ґ Правил дорожнього руху.

Так, згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пп. "ґ" п. 8.4 Правил дорожнього руху інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Інформаційно-вказівний дорожній знак 5.16 "Напрямки руху по смугах" показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Цей знак застосовується для позначення кількості смуг та дозволених напрямків руху по кожній з них з метою забезпечення ефективного використання транспортними засобами, які рухаються в різних напрямках, смуг проїзної частини, виділених відповідними лініями дорожньої розмітки.

З матеріалів справи вбачається, що на ділянці автодороги М-12 Стрий-Знам'янка в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області з правої сторони по ходу кілометражу (в напрямку м. Хмельницького) по обох сторонах дороги розміщено інформаційно-вказівний дорожній знак 5.16 "Напрямки руху по смугах", яким зазначено кількість смуг та дозволені напрямки руху кожної з них, а саме: з крайньої лівої смуги дозволяється рух ліворуч, а з крайньої правої - прямо. Встановлення цього дорожнього знаку передбачено схемою організації дорожнього руху на вказаній ділянці дороги та засвідчується фотознімками, які долучені до матеріалів справи.

Інформаційно-вказівний дорожній знак 5.16 "Напрямки руху по смугах" на ділянці автодороги М-12 Стрий-Знам'янка в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області розміщений таким чином, що він є візуально помітним учасникам дорожнього руху.

Згідно з пп. "б" п. 2.3. Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Однак ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 "Напрямки руху по смугах" на ділянці автодороги М-12 Стрий-Знам'янка в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області, здійснивши поворот ліворуч з крайньої правої смуги, що призначена лише для руху прямо. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення зафіксований на відео, запис якого міститься в матеріалах справи.

Водночас, суд не погоджується з доводами позивача, що інформаційно-вказівний дорожній знак 5.16 "Напрямки руху по смугах" на ділянці автодороги М-12 Стрий-Знам'янка в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області не відповідає дорожній розмітці, а отже, він не міг виконати його вимоги, позаяк відповідно до приписів п. 8.2 Правил дорожнього руху дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою, а тому водій першочергово повинен керуватися саме їх вимогами.

Крім цього, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що дорожній знак 5.16 не відповідає схемі організації дорожнього руху на ділянці автодороги М-12 Стрий-Знам'янка в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області.

Як вбачається з листа Служби автомобільних доріг у Тернопільській області №14-22/1405 від 23.11.2017 року, встановлені дорожні знаки та нанесена дорожня розмітка на автомобільній дорозі М-12 Стрий-Знам'янка в с. Смиківці відповідають державним стандартам і нормативним документам.

Колегія суддів звертає увагу, що під час руху водій має виконувати вимоги ПДР, та виконувати вимоги дорожніх знаків, а не оцінювати правомірність встановлення дорожніх знаків.

Надані у судовому засіданні представником позивача фотографії не беруться судом до уваги, адже не зрозуміло коли та за яких обставин ці фотографії були зроблені, а також з огляду на те, що означені фотографії не підтверджують, що дорожні знаки, розміщені на ділянці автодороги М-12 Стрий-Знам'янка в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області не відповідають державним стандартам і нормативним документам.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно зі ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачами були дотримані вимоги КУпАП при розгляді справи, було роз'яснено позивачу його права, повідомлено про вчинене ним порушення, заслухано його пояснення і надано їм оцінку. Дії, які б обмежили права позивача при розгляді справ відповідачем вчинено не було.

Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, що полягає у порушенні вимог інформаційно-вказівного дорожнього знаку 5.16 "Напрямки руху по смугах", засвідчується відеофіксацією правопорушення (а.с. 45).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають, зважаючи на наступне.

Відповідно до положення ст.284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Поряд із цим даний спір, згідно з п.1 ч.1 ст.17 КАС України являється спором фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії) та не є справою про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд не наділений повноваженнями щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних вимог виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Оболонського районного суду м. Києва від 07 листопада 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя Н.М.Літвіна

суддя С.Б.Шелест