Справа № 806/1568/17
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Липа В.А.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА

іменем України

"04" грудня 2017 р. Справа № 806/1568/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області та Державна судова адміністрація України на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "11" вересня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області, Державної судової адміністрації України про визнання відмови незаконною, стягнення 44343,66 грн. компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати ,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просила:

- визнати незаконною відмову Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області від 16.05.2017 №1047/17 - вих.;

- стягнути з рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації на користь ОСОБА_3 44343,66 грн. компенсацію за порушення строків виплати заробітної плати в сумі 37346,00 грн. за період з 05.05.2008 р. по 13.05.2015 р. та в сумі 2202, 23 грн. за період з 16.01.2009 р. по 13.05.2015 р.

В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що постановами Житомирського окружного адміністративного суду від 05.05.2008 р. у справі №2-а-1442/08 та 16.01.2009 р. у справі №2а-27194/08 стягнуто на її користь недораховану заробітну плату та неправильно стягнутий із заробітної плати податок з фізичних осіб. Разом з тим, вказані рішення було виконані лише 13 травня 2015 року. Зазначає, що у зв'язку з порушенням строків виплати належної їй заробітної плати, стягнутої судовими рішеннями, вона зверталася із листом до відповідача-Територіального управління Державної судової адміністрації, для виплати їй компенсації. Однак, їй було відмовлено у такій виплаті. Вважаючи вказану відмову незаконною та позивач просила задовольнити її позов.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 11.09.2017 року позов задоволено частково.

Визнано незаконною відмову Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області від 16.05.2017р. №1047/17 - вих. щодо невиплати компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати ОСОБА_3.

Зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області нарахувати ОСОБА_3 компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати за період з 05.05.2008 по 13.05.2015 та з 16.01.2009 по 13.05.2015.

Зобов'язано Державну судову адміністрацію України виплатити ОСОБА_3 нараховану компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати за період з 05.05.2008 р. по 13.05.2015 р. та з 16.01.2009 р. по 13.05.2015 р.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою, відповідачі подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати постанову та прийняти нову про відмову у задоволені позову.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 195 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Судом встановлено, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.05.2008 у справі №2-а-1442/08 стягнуто на користь ОСОБА_3 з Державної судової адміністрації України недоотриману заробітну плату у розмірі 37346,00 грн. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 16.01.2009 у справі №2-а-27194/08 стягнуто з Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_3 - 2202 грн.23 коп.грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб за 2004 рік

Вказані судові рішення суду були виконані 13.05.2015 року (а.с.6).

05.05.2017 року ОСОБА_3 звернулася до ТУ ДСА в Житомирській області із заявою про виплату компенсації втраченої суми доходів.

16.05.2017р. Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області листом №1077/17-вих. повідомило позивача, ТУ ДСА України в Житомирській області при виконанні судових рішень діяло відповідно до вимог з чинного законодавства України.(а.с.5)

Вважаючи відмову незаконною, позивач звернувся до суду для захисту порушеного права.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції та встановленим судом обставинам справи, колегія суддів, виходить з такого.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовано Законом України №2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів її виплати, прийнятим для реалізації згаданого Закону та затвердженим Кабінетом Міністрів України від 21.02.2001 №159.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Тобто, дія вказаних нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком компенсації, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів.

При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, яку висловлено в постанові Верховного Суду України від 18.11.2014 року у справі №21-518а14 щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції (ухвала від 17.06.2014 року справа №2а-2705/10/2110) ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" при вирішенні питання щодо наявності підстав для відшкодування особі втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати у випадку донарахування та стягнення таких доходів за рішенням суду.

Враховуючи наведені норми чинного законодавства, встановлені судом обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачу у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати, яку стягнуто на її користь судовими рішеннями, повинна була бути виплачена компенсації за втрату частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

Водночас, вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув уваги на дотримання позивачем строків звернення до суду.

Частиною третьою статті 99 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк .

Отже, частина третя статті 99 КАС України є спеціальною нормою у розв'язанні спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби .

Таким чином, колегія суддів звертає увагу на те, що для звернення до суду із позовом щодо стягнення компенсації за втрату частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати встановлено місячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про те, що відповідач, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним.

Сторонами не заперечується, що належну позивачу, на підставі судових рішень, заробітну плату було виплачено 13.05.2013 року.

Тобто, саме з цього часу розпочався перебіг строку для звернення до суду з позовною заявою про стягнення компенсації за втрату частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

З позовом до суду у даній справі позивач звернулася 01.06.2016 року.

На момент отримання позивачем 16.05.2017року відмови відповідача щодо виплати компенсацій, то позивач будучи суддею, починаючи з моменту отримання 13.05.2013 року належної позивачу, на підставі судових рішень, заробітної плати була і могла бути обізнана щодо не виплати їй компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що позивач звернулася до суду поза межами строку, встановленого ч.3 ст. 99 КАС України.

При цьому, жодних доказів щодо поважності пропуску вказаного строку, ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції позивачем не надано.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Із вищенаведеної правової норми є очевидним висновок про те, що залишити позовну заяву без розгляду з цієї підстави суд може лише у разі коли позивачем пропущено строк звернення до суду та не наведено поважних причин його пропуску.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції із залишенням позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області та Державна судова адміністрація України задовольнити частково, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "11" вересня 2017 р. скасувати та позовну заяву ОСОБА_3 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області та Державної судової адміністрації України про визнання відмови незаконної та стягнення компенсації за порушення строків виплати заробітної плати, залишити без розгляду .

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський