Справа № 816/541/16-а
Суддя: Хіневич В. І.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/537/167/2017
Справа № 816/541/16-а
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.11.2017 року Крюківський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Хіневича В. І. при секретарі Головньовій Л. М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування протоколу від 06.11.2015 №51 в частині визначення ОСОБА_1 розміру одноразової грошової допомоги по інвалідності; зобов`язання здійснити перерахунок одноразової грошової допомоги по інвалідності, передбаченої статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у розмірі встановленому Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб" від 28 травня 2005 року № 499 виходячи з щомісячного розміру грошового утримання відповідної категорії військовослужбовців на момент встановлення МСЕК інвалідності 13.08.2013; стягнення моральної шкоди в сумі 10 000 грн.; встановлення судового контролю.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 13.08.2013 є інвалідом 2 групи у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та має право на одноразову грошову допомогу у зв`язку з інвалідністю, що настала після звільнення з військової служби. Зазначав, що 06.11.2015 на виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2015 по справі № 816/5116/14 позивачу нараховано кошти в сумі 10463,40 грн. Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28.05.2008 передбачено, що військовослужбовцям у разі настання інвалідності 2 групи після закінчення трьох місячного строку після звільнення, але внаслідок захворювання, що мало місце в період її проходження, одноразова грошова допомога виплачується у розмірі 30 - місячного грошового забезпечення. Отже, розмір одноразової грошової допомоги по інвалідності має розраховуватися, виходячи з щомісячного розміру грошового утримання відповідної категорії військовослужбовців на момент встановлення МСЕК інвалідності 13.08.2013, а не на момент звільнення з військової служби.

10 травня 2016 року до суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, відповідно до яких останній просив визнати протиправним та скасування протоколу від 06.11.2015 №51 в частині визначення ОСОБА_1 розміру одноразової грошової допомоги по інвалідності; зобов`язати здійснити перерахунок одноразової грошової допомоги по інвалідності, передбаченої статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у розмірі встановленому Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб" від 28 травня 2005 року № 499 виходячи з щомісячного розміру грошового утримання 3799,50 грн.; стягнути на користь позивача моральну шкоду в сумі 10 000 грн.; зобов`язати подати до суду звіт про виконання судового рішення після спливу двох місячного строку з моменту набрання законної сили постановою суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання відповідно до якого просив суд розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання свого представника не направив, надіслав до суду електронною поштою заперечення, при цьому будь-яких інших клопотань до часу виходу суду в нарадчу кімнату відповідачем чи його представником до суду не надходило.
Відповідно до заперечень відповідача, останній позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що розмір одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 обчислено відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 499 надалі - Порядок. Вказаним Порядком встановлено, що грошове забезпечення для обчислення одноразової грошової допомоги визначається для військовослужбовців звільнених зі служби - на день звільнення виходячи з посадового окладу. Вказав, що розмір грошового забезпечення позивача на день звільнення з військової служби становив 348,78 грн., а тому позивачу призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 30-місячного грошового забезпечення в сумі 10463,40 грн.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що з 13.08.2013 року позивач є інвалідом другої групи у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, що підтверджується довідкою МСЕК від 15.08.2013 року.
Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2015 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання незаконним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії. Визнано протиправним і скасовано рішення Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі /смерті/, каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби при Міністерстві оборони України, у частині відмови в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , викладене в пункті 16 Протоколу засідання Комісії від 20.11.2014 № 26. Зобов`язано Комісію з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі /смерті/, каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби при Міністерстві оборони України прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала після звільнення з військової служби внаслідок захворювання, що мало місце під час проходження військової служби, ОСОБА_1 та надіслати його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги.
На виконання вказаної постанови, протоколом комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 06.11.2015 № 51 позивачу призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 30-місячного грошового забезпечення в сумі 10463,40 грн. Приймаючи вказаний протокол, відповідач виходив з того, що розмір грошового забезпечення становить 348,78 грн.
Позивач, не погоджуючись із розміром визначеного відповідачем грошового забезпечення, звернувся до суду із даним позовом.
Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. №499 встановлено, що грошове забезпечення визначається: для військовослужбовців, які перебувають на кадровій військовій службі або проходять військову службу за контрактом, - за останньою посадою, яку вони займали на день втрати працездатності, а для звільнених з військової служби - на день звільнення, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був звільнений з військової служби 21.08.1997, а рішенням медико-соціальної експертної комісії з 13.08.2013 року ОСОБА_1 встановлено 2 групу інвалідності, що пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Таким чином, грошове забезпечення для виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю повинно визначатись за останньою посадою, яку він займав на день звільнення і за якою здійснюється його соціальний захист та пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з п. 2 Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 р. №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) до події, факту застосовується той закон або нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що для визначення конкретного розміру складових грошового забезпечення за останньою посадою, яку позивач займав при звільнені, повинні застосовуватися закони та підзаконні нормативні акти, що діяли станом на день встановлення позивачу групи інвалідності 13.08.2013 року.

Згідно п. п. 2 п. 1 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб встановлено, що одноразова грошова допомога виплачується: військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, - у розмірі: 30-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи.

На підставі викладеного, розрахунок грошового забезпечення при встановленні виплат одноразової грошової допомоги здійснюється на момент виникнення випадків, передбачених законом, зокрема, настання інвалідності військовослужбовців звільнених з військової служби у разі настання інвалідності після закінчення трьох місяців з часу звільнення зі служби, але внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням службових обов`язків.

Розмір одноразової грошової допомоги у випадках настання інвалідності безпосередньо залежить від ступеня втрати працездатності, визначеного МСЕК при встановленні інвалідності, що дає підстави вважати, що при виплаті вказаної допомоги слід виходити з розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців на момент встановлення втрати працездатності.

Право позивача на призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності 2-ї групи встановлено постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2015 по справі №816/5116/14 та в силу приписів частини першої статті 72 КАС України не підлягають доказуванню.

Таким чином, суд дійшов висновку, що розмір одноразової грошової допомоги, на яку позивач має право у зв`язку з настанням інвалідності другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби повинен обчислюватись з розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців на момент встановлення позивачу інвалідності.

Як вбачається з довідки Полтавського обласного військового комісаріату від 22.04.2016 №10/298/6567, розмір грошового забезпечення позивача станом на дату встановлення йому інвалідності складає 3799,50 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що розрахунок розміру одноразової грошової допомоги в зв`язку із встановленням позивачу другої групи інвалідності має здійснюватись виходячи з розміру грошового забезпечення у розмірі 3799,50 грн., а тому відповідачем було неправомірно застосовано при нарахуванні позивачу одноразової грошової допомоги розмір грошового забезпечення у сумі 348,78 грн.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування протоколу комісії Міністерства оборони України від 06.11.2015 № 51 в частині визначення ОСОБА_1 розміру одноразової грошової допомоги по інвалідності та зобов`язання Міністерства оборони України здійснити ОСОБА_1 перерахунок одноразової грошової допомоги по інвалідності передбаченої статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у розмірі встановленому Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб" від 28.05.2008 № 499, виходячи з щомісячного розміру грошового утримання 3799,50 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1174 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

З системного аналізу вказаної норми, суд приходить до висновку, що для відшкодування шкоди, завданої фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи не є кваліфікуючою ознакою наявність вини цієї особи, але право на відшкодування шкоди законодавством пов`язується з підставами виникнення шкоди, завданої незаконними діями, та умовами виникнення права на його відшкодування.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права

При з`ясуванні фактів, з якими Закон пов`язує відшкодування моральної шкоди, слід виходити з вимог ст. ст. 1167, 1187 ЦК України, які визначає підстави покладання обов`язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95 № 4, моральна шкода це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Частиною 2 статті 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Позивач не довів в судовому засіданні факту завдання йому моральної шкоди, не надав суду належних доказів того, що виплата позивачу грошової допомоги по інвалідності у розмірі, що є значно меншим від передбаченого чинним законодавством, призвела до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагає від позивача додаткових зусиль для організації його життя.

Тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Частиною першою статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Виходячи з приписів вказаної статті суд вважає за необхідне зобов`язати Міністерство оборони України подати до суду звіт про виконання судового рішення після спливу двох місячного строку з моменту набрання законної сили постановою суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати протокол комісії Міністерства оборони України від 06.11.2015 № 51 в частині визначення ОСОБА_1 розміру одноразової грошової допомоги по інвалідності.
Зобов`язати Міністерство оборони України здійснити ОСОБА_1 перерахунок одноразової грошової допомоги по інвалідності передбаченої статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у розмірі встановленому Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб" від 28 травня 2008 року № 499 виходячи з щомісячного розміру грошового утримання 3799,50 грн.

Зобов`язати Міністерство оборони України подати до суду звіт про виконання судового рішення після спливу двох місячного строку з моменту набрання законної сили постановою суду.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до адміністративного суду апеляційної інстанції через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутніми під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: В. І. Хіневич

Повний текст постанови виготовлено 04.12.2017 року