Справа № 750/8221/17
Суддя: Логвіна Т. В.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/8221/17
Провадження № 2-а/750/1115/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2017 року
Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
судді – Логвіної Т.В.,
при секретарі – Примак Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Чернігівського об’єднаного управління Пенсійного фонду України до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про визнання дій неправомірними та стягнення коштів,
28.08.2017 року Чернігівське об’єднане управління Пенсійного фонду України звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області щодо списання коштів на суму 5410,53 грн. з рахунків позивача, стягнути з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області на рахунок позивача 5410,53 грн. неправомірно знятих коштів.
Сторони в судове засідання не з’явились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, представник позивача позов підтримує, представник відповідача у своїх запереченнях позов не визнає.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Дані грошові кошти зараховані в рахунок часткового погашення виконавчого збору по наступним виконавчим документам:
виконавчий лист № 2а/750/605/16 від 14.02.2017 року Деснянського районного суду м. Чернігів - 1503,37 грн. виконавчий збір.( АСВП: 53445461).
Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження».
Приписи ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначають, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
За правилами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника –фізичної особи в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Згідно ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.
При цьому, згідно ч. З ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4. 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1. 2, 4, б. 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і. 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Рішення про стягнення виконавчого збору виконується в межах виконавчого провадження і підлягає виділенню в окреме виконавче провадження виключно у зв'язку з поверненням виконавчого документа стягувачу або закінчення виконавчого провадження.
Відповідно до п. 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) (далі - Інструкція) стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження». Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.
Отже, посилання позивача на необхідність оформлення окремою постановою рішення державного виконавця про стягнення виконавчого збору є необґрунтованим.
Приписи ч. 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який набрав чинності з 01.01.2013, визначають, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).
Доводи позивача про те, що стягнення виконавчого збору повинно бути здійснене виключно органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, є безпідставними з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. б Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних Отже, примусове виконання рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ органами казначейства можливо лише за умови, що вказані органи здійснюють казначейське обслуговування коштів боржника, при цьому кошти, на які звертається стягнення, є бюджетними.
Відповідно до п. 7 розділу 9 Інструкції при виконанні рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, у разі якщо боржник самостійно не сплачує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження, основну винагороду приватного виконавця та накладені на нього штрафи, у передбачених Законом випадках, виконавець примусово стягує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження, основну винагороду приватного виконавця та накладені на боржника штрафи одночасно із виконанням такого рішення.
З огляду на те, що: ухвалою суду від 27.03.2017 року Деснянського районного суду м. Чернігів відмовлено у задоволенні позову Чернігівського об'єднання Пенсійного фонду України про скасування п. 3 постанови про відкриття виконавчого провадження № 53445461 від 20.02.2017 року щодо стягнення виконавчого збору; ухвалою суду від 20.03.2017 року Деснянського районного суду відмовлено у задоволенні позову Чернігівського об'єднання Пенсійного фонду України про скасування п. 3 постанови про відкриття виконавчого провадження № 53260562 від 19.01.2017 року щодо стягнення виконавчого збору; постановою суду від 23.05.2017 року Деснянського районного суду відмовлено у задоволенні позову Чернігівського об'єднання Пенсійного фонду України про скасування п. 3 постанови про відкриття виконавчого провадження № 53371452 від 08.02.2017 року щ
одо стягнення виконавчого збору, то посилання позивача на безпідставність списання виконавчого збору у розмірі 5410 грн. 53 коп. є необґрунтованим.
Станом на 29.11.2017 року постанови про відкриття виконавчих проваджень в частині стягнення виконавчого збору не скасовані та є чинними.
Враховуючи викладене вище, позов, за викладеними в ньому підставами, необґрунтований та задоволенню не підлягає.
керуючись ст. ст. 158-163, 186 КАС України,
п о с т а н о в и в :
у задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення в порядку ч. 1 та 2 статті 186 КАС України.