Справа № 344/5688/17
Суддя: Пастернак І. А.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/5688/17
Провадження № 2-а/344/851/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій щодо відмови у перерахунку пенсії з врахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення протиправними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії з врахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні з 28.10.2016 року без обмеження строком, стягнення 640,00 грн. витрат по оплаті судового збору,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій щодо відмови у перерахунку пенсії з врахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення протиправними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії з врахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні з 30.09.2016 року без обмеження строком, стягнення 640,00 грн. витрат по оплаті судового збору. Позовні вимоги мотивував тим, що в заробітну плату для обчислення пенсії відповідачем не включено: матеріальну допомогу на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових потреб, індексації та одноразову грошову допомогу при звільненні, на які нараховувався та сплачувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування, внаслідок чого пенсія виплачується в меншому розмірі, ніж повинна бути. Позивач 11.04.2017 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, на які нараховувався та сплачувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування, проте в такому перерахунку йому було відмовлено.

Ухвалою суду від 27.11.2017 року залишено без розгляду позовні вимоги про зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії з врахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні в період з 30.09.2016 року по 27.10.2016 року у зв'язку з пропуском строку звернення до суду із розглядуваним позовом.

Позивач в судове засідання не зявився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, просив задоволити та проводити розгляд справи без його участі (а.с. 31).

Представник відповідача проти задоволення позову заперечила з підстав, викладених у письмовому запереченні (а.с. 18-22), просила в позові відмовити в повному обсязі (а.с. 33).

Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено, що публічно-правовий спір між сторонами виник з приводу того, що відповідач при розрахунку пенсії до складу заробітної плати позивача не включив сум допомоги на оздоровлення, соціально-побутові потреби, індексації та грошової допомоги (10 посадових окладів при виході на пенсію), на які нараховувався та сплачувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Так, позивач з вересня 2016 року є пенсіонером. По виходу на пенсію йому було призначено пенсію за вислугою років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, ця обставина сторонами не оспорюється, тому з урахуванням положення ч. 3 ст. 72 КАС України не потребує доказування в судовому засіданні.

11.04.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії з врахуванням виплачених сум індексації грошового забезпечення, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні (а.с. 10). Проте, в такому перерахунку листом від 14.04.2017 року № 277/П-15 йому було відмовлено (а.с. 11).

Як вбачається із копії довідки Тисменицького РВ УМВС України в Івано-Франківській області, яка була подана ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області для перерахунку пенсії, за період служби в Тисменицькому РВ УМВС з 01.09.2014 року по 26.11.2014 року виплачено індексацію (ЄСВ не нараховується) та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових витань (а.с. 12).

Згідно копії довідки Галицького РВ УМВС України в Івано-Франківській області №1897/108/48/02-2017 від 14.03.2017 року, яка була подана ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області для перерахунку пенсії, за період з 27.11.2014 року по 07.11.2015 року виплачено індексацію (ЄСВ не нараховується), матеріальну допомогу (а.с. 13).

Відповідно до копії довідки ГУНП в Івано-Франківській області №124/108/29-2017 від 15.03.2017 року, яка була подана ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області для перерахунку пенсії, за період з 01.08.2016 року по 29.09.2016 року виплачено матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань (ЄСВ нараховано і сплачено) та одноразову допомогу при звільненні зі служби в поліції (ЄСВ не нараховано) (а.с. 14).

Враховуючи те, що у вищезазначених довідках не містилось достатньої інформації щодо виплати позивачу видів матеріальної допомоги, нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, на вимогу суду було надано довідку УМВС України в Івано-Франківській області №П-184/108/01/29-2017 від 14.11.2017 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 нараховано і виплачено:

- за період проходження служби в Тисменицькому РВ УМВС з 01.09.2014 року по 26.11.2014 року виплачено індексацію (єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування згідно чинного законодавства не утримувався і не нараховувався) та виплачено матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань (єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування нараховано і сплачено в повному обсязі);

- за період проходження служби в Галицькому РВ УМВС з 27.11.2014 року по 07.11.2015 року виплачено індексацію (єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування згідно чинного законодавства не утримувався і не нараховувався), матеріальну допомогу на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань(єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування нараховано і сплачено в повному обсязі) (а.с. 32).

Згідно частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до компетенції адміністративних судів віднесена перевірка, чи вчинені дії суб'єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

У відповідності до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов'язком держави.

Згідно статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 2 пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактам, особам начальницького і рядового складу органу внутрішніх справ та членам їх сімей», пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Частинами першою-другою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Положеннями статті 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до преамбули до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», цей Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Тобто незалежно від дати призначення пенсії розмір пенсії осіб, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», при інших рівних умовах (посада, військове звання, вислуга років тощо) повинен бути обчислений за єдиними нормами та умовами.

Відповідно до преамбули Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», держава гарантує перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» від 04 квітня 2006 року, що набрав чинності 29 квітня 2006 року, в Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» були внесені зміни і згідно пункту 5 Прикінцевих положень зазначеного Закону з метою створення фінансових можливостей в державі для вирівнювання розмірів пенсій, призначених звільненим зі служби в різні періоди військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», незалежно від часу звільнення їх у запас або у відставку і ліквідації існуючої диспропорції в розмірах таких пенсій, ввести мораторій на розширення військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяким іншим особам, які перебувають на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, нових додаткових щомісячних видів грошового забезпечення. Кабінет Міністрів України повинен забезпечити прийняття нормативно-правових актів щодо підвищення грошового забезпечення військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяким іншим особам (посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, процентної надбавки за вислугу років) за рахунок рівноцінної заміни сплачуваної їм щомісячної надбавки в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років).

На виконання зазначеного Закону Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу». Зазначена постанова набула чинності з 01 січня 2008 року.

Згідно пункту 1 постанови «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Таким чином, постановою № 1294 було змінено структуру грошового забезпечення військовослужбовців.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів від 07 листопада 2007 року № 1294 упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців. Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25) до одноразових віднесені: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міноборони від 11 червня 2008 року № 260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції 14 липня 2008 року за № 638/15329).

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань встановлюється за рішенням Міноборони, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міноборони (підпункт 3 пункту 5 постанови №1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу XXXIII вказаної Інструкції).

Таким чином, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Також судом враховується правова позиція Верховного суду України, висловлена у постанові від 10 березня 2015 року у справі № 21-70а15 про те, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Суд вважає, що пенсія позивачу повинна виплачуватись в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення, до якого включені матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Частина друга статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України надає право суду вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд не може обмежувати судовим рішенням термін або строк виплати перерахованого розміру пенсії, оскільки щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк. У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Тому виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право особи на отримання державної пенсії, яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії.

Вказана позиція відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду України від 19 березня 2013 року у справі № 21-53а13 та від 23 квітня 2012 року у справі № 21-239а11, що відповідно до частини першої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Оскільки страхові внески з одноразової грошової допомоги, яка була виплачена позивачу при звільненні та з індексації грошового забезпечення, не стягувалися, в довідки, подані позивачем для перерахунку пенсії, не включено даний вид допомоги та індексацію, суд дійшов висновку, що зазначена грошова допомога та індексація грошового забезпечення не може бути включена до розрахунку при обчисленні пенсії позивача, а тому в задоволенні позовної вимоги про визнання дій щодо відмови у зарахуванні сум, з яких обраховано розмір пенсії, виплаченої одноразової грошової допомоги при звільненні та індексації грошового забезпечення неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії з врахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення індексації грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні з 28.10.2016 року без обмеження строком слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Отже, на користь позивача слід стягнути з Державного бюджету України 640,00 грн. витрат по оплаті судового збору.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задоволити частково.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.3, 22 Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» від 04.04.2006 року, Постанови «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» від 07.11.2007 року № 1294, Постанови КМУ «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактам, особам начальницького і рядового складу органу внутрішніх справ та членам їх сімей» від 17.07.1992 року № 393, Інструкції Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міноборони від 11.06.2008 року № 260, керуючись ст.ст. 6-11, 72, 102, 158-163, 244-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій щодо відмови у перерахунку пенсії з врахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення протиправними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії з врахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні з 28.10.2016 року без обмеження строком, стягнення 640,00 грн. витрат по оплаті судового збору задоволити частково.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у зарахуванні до сум, з яких ОСОБА_1 обраховано розмір пенсії, виплачені суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (м.Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 15, ) здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованому ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючому ІНФОРМАЦІЯ_3 пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з включенням до заробітної плати (з якої нараховується пенсія) одноразові додаткові види грошового забезпечення суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, з яких утримувався, а також нараховувався і сплачувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування відповідно до довідки Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області від 15.03.2017 року №124/108/29-2017 та довідки УМВС України в Івано-Франківській області від 14.11.2017 року №П-184/108/01/29-2017 з 28.10.2016 року без обмеження строком.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3 640,00 грн. витрат по оплаті судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через суд першої інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Пастернак І.А.