Справа № 806/2693/17
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року Житомир справа № 806/2693/17

категорія 8.2.3

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Шуляк Л.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Житомирській області до ОСОБА_1 про стягнення 50000 грн.,-

встановив:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача кошти у рахунок погашення податкового боргу по транспортному податку з фізичних осіб в розмірі 50000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що у відповідача склалась заборгованість по транспортному податку з фізичних осіб в розмірі 50000,00 грн., яка в добровільному порядку не сплачена.

Представник позивача в судове засідання з'явилась, у зв'язку з неприбуттям відповідача, подала заяву про розгляд справи у письмовому провадженні.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Вся кореспонденція з приводу розгляду вказаної справи направлялись відповідачу за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в позовній заяві, однак поштове відправлення повернулося як не вручене адресату з незалежних від суду причин.

Крім того, відповідно до статті 16 Закону України "Про захист персональних даних" судом зроблено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області про отримання відомості про реєстрацію місця проживання, що містяться в картотеці реєстраційного обліку сектору адресно-довідкової роботи УДМС України в Житомирській області ОСОБА_1.

Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області 17.11.2017 надано відповідь, якою підтверджено, що відповідач проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 і Ванцетті, 35, кв.3.

А тому, відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України, кореспонденція вважається врученою відповідачу належним чином.

Суд вважає за можливе розгляд справи проводити у порядку письмового провадження на підставі ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено. що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу, що є об'єктом оподаткування в розумінні п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України, в редакції, що діяла на час прийняття податкового повідомлення рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, контролюючим органом винесено податкові повідомлення - рішення форми "Ф" від 05.06.2015 №19-17, яким нараховано відповідачу суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 25 000,00 грн. та від 22.07.2016 №23371-13, яким також нараховано відповідачу суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 25 000,00 грн.

Вказані податкові повідомлення - рішення направлені відповідачу.

На виконання вимог ст.59 Податкового кодексу України Коростенською об'єднаною ДПІ ГУ ДФС у Житомирській області відповідачу надіслано податкову вимогу форми "Ф" від 27.10.2015 №746-23 на суму 25 000,00 грн.

Належних доказів оскарження в адміністративному чи судовому порядку зазначених податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги відповідачем не надано.

Таким чином, сума податкового зобов'язання є узгодженою та відповідачем у встановленому порядку не сплачена.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п.п. 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

З 01 січня 2015 року, набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким шляхом викладення в новій редакції статті 267 Податкового кодексу України введено новий податок з громадян України транспортний податок.

Згідно з п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, який визначений відповідно до п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття податкового повідомлення рішення).

Пунктом 267.4 ст. 267 Податкового кодексу України визначено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно п.п. 267.6.3 п. 267.6 ст. 267 ПК України органи внутрішніх справ зобов'язані до 01 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об'єкта оподаткування відомості необхідні для розрахунку податку. З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов'язані щомісячно, у 10-денний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем реєстрації об'єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця. Форма подачі інформації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики.

З облікової картки №53040838 від 22.11.2014 Коростенського ВРЕР вбачається, що відповідач є власником легкового автомобіля універсал - В марки Honda, модель Pilot, 2011 року випуску (а.с.9)

Відповідно до п.п. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно п.п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 01 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Сума визначеного транспортного податку, відповідно до п.п. 267.8.1 п. 267.8 ст. 267 Податкового кодексу України, фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що податкові повідомлення-рішення форми "Ф" від 05.06.2015 № 19-17 та від 22.07.2016 №23371-13, направлені відповідачу засобами поштового зв'язку, однак повернуто на адресу контролюючого органу у зв'язку із неможливістю вручення з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с.7-8, 10-11).

Відповідно до п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

При цьому, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо сплати відповідачем податкового зобов'язання з визначеного податку, як і не надано доказів оскарження ним податкових повідомлень-рішень в адміністративному чи судовому порядку.

В силу вимог п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання є податковим боргом.

Статтею 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що податковим органом з метою погашення податкового боргу на адресу відповідача було надіслано податкову вимогу форми "Ф" від 27.10.2015 №746-23 засобами поштового зв'язку (а.с.13-14).

Станом на час розгляду справи сума податкового зобов'язання є узгодженою та відповідачем не сплачена, відтак за ним рахується податковий борг з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 50000,00 грн.

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

ГУ ДФС у Житомирській області є територіальним органом Державної фіскальної служби, підпорядковується ДФС України та забезпечує реалізацію повноважень ДФС на території Житомирської області. Відповідно до покладених на нього завдань здійснює, в тому числі, погашення податкового боргу, стягнення своєчасно не зарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів, звертається до суду у випадках передбачених законодавством.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що відповідач заперечень проти позову та доказів про сплату податкового боргу в розмірі 50000,00 грн. не надав, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України не стягуються.

Керуючись статтями 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд-,

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 на користь бюджету в особі Головного управління ДФС у Житомирській області податковий борг у сумі 50000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Суддя Л.А.Шуляк