Справа № 749/961/17
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 749/961/17 Головуючий у 1-й інстанції: Шаповал З.О.
Суддя-доповідач: Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Ісаєнко Ю.А.,

Вівдиченко Т.Р.,

при секретарі: Нікітіній А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 11 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом Корюківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання неправомірною та скасування постанови про стягнення витрат виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Корюківське об'єднане управління Пенсійного фонду України, звернувся до суду з даним позовом, в якому просив скасувати постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій ВП № 52288923 від 27.07.2017 в сумі 66,40 грн.

Постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 11 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як установлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 30.08.2016 по справі № 749/411/16-а зобов'язано Корюківське об'єднане управління Пенсійного фонду України провести ОСОБА_3 з 01.05.2016 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця, з урахуванням підвищення з 01.12.2015 року, відповідно до Постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" та довідки Щорської районної державної адміністрації № 01-11/70 від 19.04.2016 року».

27.07.2017 на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових коштів головний державний виконавець Данілевський О.М. виніс постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП № 52288923 в сумі 66,40 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що постанова про стягнення витрат виконавчого провадження є неправомірною, проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон № 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями п.1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404 визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Тобто, законодавцем чітко визначено дії державного виконавця з дня надходження до нього виконавчого документа, що є безумовною підставою для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, за відсутністю, при цьому, у державного виконавця альтернативної поведінки.

Відповідно до ст.42 Закону № 1404 витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, є витратами виконавчого провадження і відшкодовуються за рахунок боржника; розмір витрат виконавчого провадження встановлюється Міністерством юстиції України.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.09.2016 Корюківським об'єднаним УПФУ фактично розпочато виконання рішення суду у справі 749/411/16-а.

Листом №2558/05 від 29.09.2016 позивач повідомив відповідача про добровільне виконання рішення суду (а.с.4).

Разом з тим, в матеріалах справи не міститься, а пенсійним органом не надано доказів виконання рішення суду в повному обсязі.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що позивач оскаржував постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52288923.

Згідно із ч. 1 ст. 43 Закону № 1404 кошти виконавчого провадження складаються, в тому числі, з стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 2830/5 від 29.09.2016 року «Про встановлення Видів та розмірів витрат виконавчого провадження» (далі - Наказ № 2830/5) до видів витрат виконавчого провадження відносяться, зокрема:

- виготовлення документів виконавчого провадження: папір; копіювання, друк документів; канцтовари;

- пересилання документів виконавчого провадження: конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв'язку;

- послуги осіб, залучених до проведення виконавчих дій: експертів; зберігачів; перекладачів; суб'єктів оціночної діяльності суб'єктів господарювання; суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до проведення виконавчих дій;

- плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону України № 1404-VIII «Про виконавче провадження» плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження.

У відповідності до ч. 1 і 2 Розділу ІІ Наказу № 2830/5 розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 1, 3, 6, 7, 10 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до вартості товарів і послуг, зазначеної у відповідних договорах.

Розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 2, 4 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються згідно з тарифами Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта».

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 3917/5 від 29 грудня 2016 року «Про встановлення розмірів плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями» з 05.01.2017 року плата за користування системою становить 51 грн. за кожне відкрите виконавче провадження.

Мотивувальна частина оскаржуваної постанови містить розрахунок здійснених відповідачем витрат із зазначенням обсягу та розміру усіх складових загальної суми витрат виконавчого провадження, який затверджено наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2830/5.

У свою чергу позивач не навів обґрунтованих доводів, які б вказували на завищення таких витрат.

Щодо посилання позивача на п 7. Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження», відповідно до якого виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом, колегія суддів звертає увагу на те, що попередня редакція Закону України «Про виконавче провадження», а саме стаття 41, також передбачала стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а судове рішення ухвалено з помилковим застосуванням норм матеріального права, тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволені позову.

Керуючись ст.ст.195,196,198,202,205,207,211,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області - задовольнити.

Постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 11 вересня 2017 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов Корюківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту.

Постанова в повному обсязі складена 04 грудня 2017 року.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді Ю.А. Ісаєнко

Т.Р.Вівдиченко