Справа № 524/6000/17
Суддя: Нестеренко С. Г.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/6000/17
Провадження 2-а/524/590/17
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

27.11.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді Нестеренка С.Г., при секретарі Бельченко Н.Л., за участі позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Полтава ДПП НП України ОСОБА_2, Департаменту патрульної поліції Національної Поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

17 серпня 2017 року до суду звернувся ОСОБА_1 із адміністративним позовом до інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Полтава ДПП НП України ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Зазначив, що постановою інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Полтава ДПП НП України ОСОБА_2 від 09 серпня 2017 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він ( позивач ) нібито близько 22 год. 20 хв. 09 серпня 2017 року, керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos» н.p. ВІ 2131 АХ, в м. Полтава по вул. Харківське Шосе проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофору, в напрямку вулиці Європейська, чим порушив п. 8.7.3 (е) та 8.10 ПДР України.

Вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною, оскільки інспектор роти № 3 батальйону УПП у м. Полтава ДПП НП України ОСОБА_2 незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, та не дав йому можливості скористатися своїми права передбаченими ст. 268 КУпАП в повному обсязі.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 018869 від 09 серпня 2017 року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив задовольнити посилаючись на обставини та підстави, викладені в позовній заяві. Пояснив, що 09 серпня 2017 року дійсно рухався у м. Полтава по вул. Харківське Шосе в напрямку вул. Європейська, не мав змоги побачити світлофор через вантажні автомобілі, які були припарковані вздовж дороги і які закривали йому огляд.

Відповідач інспектор роти № 3 батальйону УПП в м. Полтава ДПП НП України ОСОБА_2 та представник відповідача ДПП НП України в судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, просили розглянути справу за їх відсутності, про що подали письмові заяви.

Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, оглянувши відеозапис події проступку, оцінюючи зібрані і надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 19 Конституції України постає, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти тільки на підставах, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 ст. 71 КАС України визначає особу, на яку покладається тягар доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Також, у відповідності до ст. 251 КпАП України доказами по адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші суттєві обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються як протоколом про адміністративне правопорушення, так і поясненнями самої особи, поясненнями свідків, потерпілих, показаннями технічних приладів та технічних засобів, та іншими.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом достовірно встановлено, що постановою інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Полтава ДПП НП України ОСОБА_3 від 09 серпня 2017 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

У викладі обставин постанови зазначається про те, що позивач близько 22 год. 20 хв. 09 серпня 2017 року, керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos» н.p. ВІ 2131 АХ, в м. Полтава по вул. Харківське Шосе проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофору в напрямку руху вул. Європейська, чим порушив п. 8.7.3 (е), 8.10 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно п.п. 8.7.3 (е) ПДР України, затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (в редакції станом на 09 серпня 2017 року) сигнали світлофора мають такі значення, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків. Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух;

Відповідно п.п. 8.10 ПДР України, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком СТОП, якщо їх немає не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП настає в разі порушення правил проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах.

Постанова оформлювалася та ухвалювалася відповідачем ОСОБА_2 після зазначення позивачеві характеру допущеного порушення, розяснення прав та обовязків, відібрання письмових пояснень. Копія постанови була вручена позивачеві 09 серпня 2017 року.

Будь-яких порушень законних прав та інтересів позивача відповідачами у тому числі при розгляді справи про адміністративне правопорушення не було вчинено.

Не заслуговують уваги доводи позивача про порушення правил щодо місця розгляду справи про адміністративне правопорушення та не забезпеченням і ненаданням можливості скористатися правовою допомогою.

Законом України від 14 липня 2015 року №596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» ст. 258 КУпАП було доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місті вчинення правопорушення.

Так, відповідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху (ч. 1 ст. 122 КУпАП).

Відповідно п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічні за змістом приписи містяться в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395.

При цьому, у відповідності до п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122, КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Оскаржувана постанова складена у відповідності до вимог статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення у визначеному цією правовою нормою місці розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки, як роз'яснено у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 словосполучення "за місцем його вчинення", вжите у названій статті, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У даному випадку, спірна постанова складена відповідачем у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а не за фактичним місцем знаходження (адресою) Управління патрульної поліції, на чому наполягає позивач в адміністративному позові.

Аналогічні висновки колегії суддів Вищого адміністративного суду України викладені в ухвалі від 13 січня 2017 року по справі №552/4635/16-а та в ухвалі від 28 грудня 2016 року по справі №750/8192/16-а.

Таким чином, постанову про адміністративне правопорушення серії БР № 018869 від 09 серпня 2017 року винесено правомірно на місці вчинення самого правопорушення.

При цьому, співробітникам УПП в м. Полтава, зокрема ОСОБА_2, законні права та інтереси позивача як при зупинці, так і під час процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, не порушували. Зокрема, позивачеві було вказано про причини зупинки внаслідок наявності обґрунтованої підозри у вчиненні проступку, права та обовязки позивачеві були розяснені, надавалася можливість подання пояснень позивачем та свідками. Не заслуговують уваги доводи позивача щодо забезпечення правовим захистом, оскільки чинним КУпАП не передбачено негайне забезпечення правопорушників правовим захистом, яким пізніше позивач і скористався при складанні позовної заяви та поданні її до суду.

Позивач не подав належних і допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у скоєні проступку та в його діях складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 287 - 289 КпАП України, ст.ст. 17, 19, 69, 70, 71, 158-163, 171-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Полтава ДПП НП України ОСОБА_2, Департаменту патрульної поліції Національної Поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Харківського Апеляційного Адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж десяти днів з дня проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Повний текст постанови виготовлено 01 грудня 2017 року.

Суддя: