Справа № 813/4387/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2017-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову

01 грудня 2017 року № 813/4387/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Михайленко Б.С.,

представника позивача Ільків О.В.,

розглянувши у м. Львові у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазрембуд-1" до Державної комісії України по запасах корисних копалин, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України "Західукргеологія" про визнання протиправним і скасування протоколу,-

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазрембуд-1" до Державної комісії України по запасах корисних копалин про визнання протиправним і скасування протоколу засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин №4171 від 27.11.2017 року.

Ухвалою суду від 30 листопада 2017 року відкрито провадження у адміністративній справі.

Разом з позовною заявою представником позивача до Львівського окружного адміністративного суду подано клопотання про забезпечення адміністративного позову, в якому просить суд:

-зупинити дію протоколу засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин №4171 від 27.11.2017 року;

-заборонити Державній комісії України по запасах корисних копалин здійснювати державну експертизу та оцінку запасів Тинівського газового родовища за матеріалами, поданими ДП НАК "Надра України" "Західукргеологія", чи третіми особами.

Клопотання про забезпечення позову обгрунтоване тим, що оскаржуваний протокол засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин №4171 від 27.11.2017 року створює очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі. Окрім того, позивач посилається на очевидність ознак протиправності оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень.

При цьому, в обгрунтування твердження про порушення своїх прав, законних інтересів, можливості заподіяння значних збитків, позивач посилається на наявність судового рішення у справі №826/6102/16, яке набрало законної сили, про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Нафтогазрембуд-1" спеціального дозволу на користування надрами Тинівського газового родовища Львівської області з метою видобування вуглеводнів, та на те, що судами при розгляді справи №826/6102/16 надано правову оцінку протоколу засідання колегії ДКЗ від 04.09.2014 року №3233, яким затверджено геолого-економічну оцінку запасів вуглеводнів на Тинівському газовому родовищі Львівської області за матеріалами, поданими ТзОВ "Нафтогазрембуд-1", та встановлено що ТзОВ "Нафтогазрембуд-1" при поданні вказаних матеріалів діяло у спосіб, визначений законом.

Також позивач посилається на те, що окрім того, що оскаржуваним протоколом №4171 засідання колегії ДКЗ від 27.11.2017 року скасовано протокол засідання колегії ДКЗ від 04.09.2014 року №3233, цим же протоколом надано рекомендацію Дочірньому підприємству НАК "Надра України" "Західукргеологія" на проведення геолого-економічної оцінки запасів вуглеводнів Тинівського газового родовища Львівської області, що надасть йому можливість отримати спеціальний дозвіл на користування надрами Тинівського газового родовища Львівської області з метою видобування вуглеводнів, незважаючи на наявність судового рішення у справі №826/6102/16, яке набрало законної сили, про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Нафтогазрембуд-1" спеціального дозволу на користування надрами Тинівського газового родовища Львівської області з метою видобування вуглеводнів.

Відповідачем через засоби електронного зв'язку подано заперечення на клопотання про забезпечення позову, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні клопотання про забезпечення позову та обгрунтовує це тим, що протокол засідання колегії ДКЗ щодо скасування протоколу ДКЗ від 04.09.2014 №3233 жодним чином не порушує права чи інтереси ТОВ "Нафтогазрембуд-1", з огляду на те, що рішення, які оформлені у протоколі ДКЗ від 04.09.2014 №3233 стосуються надрокористувача - ДП НАК "Надра України" "Західукргеологія", як власника спеціального дозволу на користування надр.

Окрім цього, відповідач посилається на те, що зупинення дії оскаржуваного рішення полягає в тому, що зупинений акт де-юре вважається неіснуючим. На думку відповідача, забезпечення позову у спосіб, в який просить позивач, заздалегідь, на період розгляду справи, вирішує справу на його користь. А відтак, задовольняючи клопотання про забезпечення позову, суд фактично ухвалює рішення без розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 01.12.2017 року представник позивача клопотання про забезпечення позову підтримала у повному обсязі. Надала пояснення, аналогічні наведеним у поданому клопотанні.

Представники відповідача та третьої сторони у судове засідання явку уповноважених представників не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Розглянувши клопотання представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується це клопотання, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду даного клопотання, суд виходив з наступного.

Згідно із ч.1 ст.118 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частин 1, 4 статті 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

З припису ч.1 ст.117 КАС України вбачається, що законодавець встановив три підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову у справі, зокрема такими є:

1)існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2)захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат;

3)наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

Слід зауважити, що відповідно до ч.3 та ч.4 ст.117 КАС України, забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1)зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2)заборони вчиняти певні дії.

При вирішенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд враховує наступне.

Із матеріалів справи судом встановлено, що ТзОВ "Нафтогазрембуд-1" здійснює діяльність на Тинівському газовому родовищі на підставі договору №147 про спільну діяльність від 25.04.2003 року (в новій редакції, затв. Додатковою угодою №02/14 від 28.08.2014 року), укладеного між Державним підприємством НАК "Надра України" "Західукргеологія" та ТзОВ "Нафтогазрембуд-1".

Відповідно до Розділу «Визначення основних термінів» Договору про спільну діяльність від 25.04.2003 року №147:

Спільна діяльність - діяльність Учасників, яка відповідає чинному законодавству, регулюється цим Договором, пов'язана з користуванням надрами, без створення юридичної особи, яка є об'єктом спільного контролю Учасників відповідно до даного Договору, заснована на юридичній рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності Учасників.

Оператор - один із Учасників, який уповноважений діяти від імені Учасників на підставі цього Договору, займатися веденням спільних справ від імені учасників, зокрема, укладає угоди, розпоряджається коштами на окремому рахунку спільної діяльності, веде бухгалтерський та податковий облік та складає звітність спільної діяльності, сплачує податки, збори (обов'язкові платежі), передбачені чинним законодавством. Оператором за даним Договором є Інвестор - ТзОВ «Нафтогазрембуд-1».

Згідно умов договору, Учасники Спільної діяльності здійснюють геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку ділянки надр на Тинівському родовищі. Після закінчення геологічного вивчення та дослідно-промислової розробки на відповідній ділянці надр повинна бути проведена та затверджена оцінка запасів надр, після чого сторони повинні отримати дозвіл на промисловий видобуток вуглеводнів на Тинівському родовищі.

Зокрема, згідно п.2.5 договору №147 про спільну діяльність від 25.04.2003 року (в новій редакції), Учасники гарантують, що після закінчення геологічного вивчення вживатимуться всі необхідні заходи для отримання в установленому законом порядку спеціального дозволу на промислову розробку Тинівського родовища.

Пунктом 11.2 вказаного договору, у разі продовження терміну дії Спеціального дозволу та/або отримання одним із Учасників нового спеціального дозволу на геологічне вивчення в тому числі дослідно-промислову розробку ділянки надр, та/або отримання одним із учасників спеціального дозволу на видобування нафти і газу, даний договір діє до закінчення терміну дії вищевказаних спеціальних дозволів на користування надрами на умовах, викладених у цьому договорі.

Отже, умовами договору №147 про спільну діяльність від 25.04.2003 року, укладеного між ДП НАК "Надра України" "Західукргеологія" та ТзОВ "Нафтогазрембуд-1", передбачено проведення геологічного вивчення родовища учасниками та визначено рівні права учасників спільної діяльності на отримання спеціального дозволу на промисловий видобуток вуглеводнів на Тинівському газовому родовищі.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.11.2014 року ТзОВ "Нафтогазрембуд-1" звернулось до Державної служби геології та надр України із заявою про надання спеціального дозволу на користування надрами Тинівського газового родовища з метою видобування вуглеводнів, до якої було долучено пакет необхідних документів, що сформований згідно Додатку 1 до Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615.

Серед зазначених документів було подано протокол засідання колегії ДКЗ від 04.09.2014 року №3233, який підтверджує здійснення ТзОВ "Нафтогазрембуд-1" геолого-економічної оцінки запасів вуглеводнів на Тинівському газовому родовищі Львівської області для отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування вуглеводнів.

У зв'язку із відмовою Державної служби геології та надр України у видачі дозволу, ТзОВ "Нафтогазрембуд-1" звернулось до суду за захистом своїх порушених прав, відповідно до чого постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 21.06.2016 року у справі №826/6102/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2016 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.06.2017 року зобов'язано Державну службу геології та надр України видати Товариству з обмеженою відповідальністю "Нафтогазрембуд-1" спеціальний дозвіл на користування надрами Тинівського газового родовища Львівської області з метою видобування вуглеводнів відповідно до п.п.1 п.8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою КМУ від 30.05.2011 року №615.

Постанова Окружного адміністративного суду м.Києва від 21.06.2016 року у справі №826/6102/16 Державною службою геології та надр України не виконана, спеціального дозволу на користування надрами ТзОВ "Нафтогазрембуд-1" на даний час не видано.

Оскаржуваним протоколом засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин №4171 від 27.11.2017 року скасовано протокол засідання колегії ДКЗ від 04.09.2014 року №3233, яким затверджено геолого-економічну оцінку запасів вуглеводнів на Тинівському газовому родовищі Львівської області за матеріалами, поданими ТзОВ "Нафтогазрембуд-1", незважаючи на те, що судами при розгляді справи №826/6102/16 надано правову оцінку вказаному протоколу та встановлено що ТзОВ "Нафтогазрембуд-1" при поданні вказаних матеріалів діяло у спосіб, визначений законом.

Окрім цього, цим же протоколом засідання колегії ДКЗ №4171 від 27.11.2017 року Дочірньому підприємству НАК "Надра України" "Західукргеологія" надано рекомендацію на проведення геолого-економічної оцінки запасів вуглеводнів Тинівського газового родовища Львівської області.

Аналізуючи наведені обставини, суд погоджується із думкою представника позивача, що вказане свідчить про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам ТзОВ "Нафтогазрембуд-1" до ухвалення рішення у справі, оскільки здійснення ДП НАК "Надра України" "Західукргеологія" оцінки запасів Тинівського газового родовища є підставою для отримання ним спеціального дозволу на користування надрами Тинівського газового родовища Львівської області з метою видобування вуглеводнів, незважаючи на наявність судового рішення, яке набрало законної сили, про видачу ТзОВ "Нафтогазрембуд-1" вказаного дозволу.

Окрім цього, у вказаному випадку у позивача виникне необхідність докладення значних зусиль та витрат для відновлення своїх порушених прав та інтересів (зокрема, необхідність судового оcкарження рішень суб'єктів владних повноважень щодо видачі ДП НАК "Надра України" "Західукргеологія" спеціального дозволу на користування надрами Тинівського газового родовища Львівської області).

Посилання відповідача на те, що оскаржуваний протокол жодним чином не порушує права чи інтереси ТОВ "Нафтогазрембуд-1", з огляду на те, що рішення, які оформлені у протоколі ДКЗ від 04.09.2014 №3233 стосуються надрокористувача - ДП НАК "Надра України" "Західукргеологія", є безпідставним, та спростовується положеннями договору №147 про спільну діяльність від 25.04.2003 року (в новій редакції, затв. Додатковою угодою №02/14 від 28.08.2014 року), безпосередньо самим протоколом ДКЗ від 04.09.2014 року №3233 та висновками, викладеними в судових рішеннях у справі №826/6102/16.

В свою чергу, посилання відповідача на те, що задовольняючи клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення, суд фактично ухвалює рішення без розгляду справи по суті, також не заслуговує на увагу, враховуючи наступне.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову про зупинення дії рішення не скасовує чинність останнього, не змінює обсягу прав та обов'язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених цим актом заходів до вирішення спору по суті.

Аналогічною є правова позиція Верховного суду України, викладена у постанові ВСУ від 20.01.2015 року у справі №21-295а14.

Більш того, розглядаючи клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, суд керується положеннями ч.1 ст.2 КАС України, відповідно до якої завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, з врахуванням наведеного, суд доходить переконання про достатність підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову в частині зупинення дії протоколу №4171 засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин від 27.11.2017 року.

Вирішуючи питання щодо обгрунтованості клопотання в частині забезпечення позову шляхом заборони Державній комісії України по запасах корисних копалин здійснювати державну експертизу та оцінку запасів Тинівського газового родовища за матеріалами, поданими ДП НАК "Надра України" "Західукргеологія", чи третіми особами, суд зауважує, що зв'язок між цим заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги відсутній.

Так, згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, з'ясувати відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В ухвалі від 26.01.2010 року по справі №К-9495/07 Вищий адміністративний суд зазначив, що колегія суддів звертає увагу, що при вирішенні питання про забезпечення позову адміністративні суди повинні оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками вказаного судового розгляду. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду (п. 47 Постанови Пленуму ВСУ від 24 жовтня 2008 року №13).

Таким чином, за наведених обставин та із врахуванням доводів заявленого клопотання, суд доходить висновку, що клопотання представника позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 117, 118, 160, 165 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Клопотання представника позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову задовольнити частково.

Зупинити дію протоколу засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин №4171 від 27.11.2017 року.

В решті вимог клопотання про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала діє до вирішення справи по суті та набрання судовим рішенням у справі законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню згідно з ч.5 ст.118 КАС України у порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до ст.ст.185, 186 КАС України, ухвала може бути оскаржена повністю або частково шляхом подання до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівській окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст.254 КАС України, ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст ухвали складений та підписаний 05.12.2017 року.

Суддя Сакалош В.М.