Справа № 810/2043/17
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року № 810/2043/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - суддя Виноградова О.І., суддів: Василенко Г.Ю., Лиска І.Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Берегиня" до Державна фіскальна служба України про скасування індивідуальної податкової консультації,

в с т а н о в и в:

16 червня 2017 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Берегиня" (далі - позивач) з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач) про скасування податкової консультації, оформленої листом від 26 травня 2017 р. № 11312/6/99-99-12-02-03-15 «Про надання податкової консультації» (далі - податкова консультація № 11312/6/99-99-12-02-03-15).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що надана відповідачем податкова консультація не вирішує по суті поставлені позивачем питання, а отже, суперечить нормам та змісту ПК України (а.с. 3-7).

Відповідач позов не визнав, подав до суду письмові заперечення, в яких у задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на те, що чинним на дату виникнення спірних правовідносин законодавством не було передбачено можливості оскарження позивачем листа від 26 травня 2017 р. № 11312/6/99-99-12-02-03-15 «Про надання податкової консультації». Стверджував, що постановою Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2016 р. у справі № 810/1237/16 встановлено, що позивач у своєму запиті до відповідача не ставить під сумнів юридичну силу рішення Білоцерківської міської ради Київської області від 28 січня 2016 р. № 43-05-VII (далі - рішення міської ради № 43-05-VII), яким внесено зміни до пп. 4.2 п. 4 Положення про земельний податок, затвердженого рішенням названої ради від 22 січня 2015 р. №1395-70-VI. За наведених обставин вважає податкову консультацію, оформлену листом відповідача від 26 травня 2017 р. № 11312/6/99-99-12-02-03-15, такою, що надана відповідно до чинного податкового законодавства, а отже, правомірною (а.с. 96-101).

30 листопада 2016 р. представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2016 р. у справі № 810/1237/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 4 жовтня 2016 р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 березня 2017 р., скасовано податкову консультацію відповідача від 22 березня 2016 р. № 6271/6/99-99-15-03-0215 (а.с. 14-16).

26 травня 2017 р., з урахуванням наявності названого судового рішення та вимог п. 53.2 ст. 53 ПК України, відповідач надав позивачу податкову консультацію № 11312/6/99-99-12-02-03-15.

У зв'язку з тим, що позивач вважає податкову консультацію відповідача № 11312/6/99-99-12-02-03-15 такою, що суперечить нормам та змісту ПК України, ним було подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані ПК України.

Згідно з вимогами п.п. 14.1.1721 п. 14.1 ст. 14 ПК України індивідуальна податкова консультація - роз'яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Відповідно до вимог п. 52.1 ст. 52 ПК України за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Звернення платників податків на отримання індивідуальної податкової консультації в письмовій формі повинно містити:

найменування для юридичної особи або прізвище, ім'я, по батькові для фізичної особи, податкову адресу, а також номер засобу зв'язку та адресу електронної пошти, якщо такі наявні;

код згідно з ЄДРПОУ (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті);

зазначення, в чому полягає практична необхідність отримання податкової консультації;

підпис платника податків;

дату підписання звернення.

На звернення платника податків, що не відповідає вимогам, зазначеним у цьому пункті, податкова консультація не надається, а надсилається відповідь у порядку та строки, передбачені Законом України "Про звернення громадян".

Уповноважена особа центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, може прийняти рішення про продовження строку розгляду звернення на отримання індивідуальної податкової консультації понад 25-денний строк, але не більше 10 календарних днів, та письмово повідомити про це платнику податків до закінчення строку, визначеного абзацом першим цього пункту.

Як убачається з п. 52.2 ст. 52 ПК України, індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Згідно з вимогами п. 52.3 ст. 52 ПК України за вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній або письмовій формі. Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, обов'язково повинна містити назву - податкова консультація, реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

Відповідно до вимог п. 52.4 ст. 52 ПК України індивідуальні податкові консультації надаються:

в усній формі - контролюючими органами та державними податковими інспекціями;

у письмовій формі - контролюючими органами в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональними територіальними органами, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, підлягає реєстрації в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій та розміщенню на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, без зазначення найменування (прізвища, ім'я, по батькові) платника податків, коду згідно з ЄДРПОУ (реєстраційного номера облікової картки) та його податкової адреси.

Доступ до зазначених даних єдиної бази та офіційного веб-сайту є безоплатним та вільним. Порядок ведення та форма єдиної бази індивідуальних податкових консультацій визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Як убачається з 52.5 ст. 52 ПК України, контролюючий орган в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональний територіальний орган зобов'язаний надіслати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, індивідуальну податкову консультацію протягом 15 календарних днів, що настають за днем отримання звернення платника податків на отримання індивідуальної податкової консультації, для розгляду питання про внесення відомостей про таку консультацію до єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій, про що повідомляє платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, отримавши індивідуальну податкову консультацію від контролюючого органу, який йому підпорядковується, протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання такої консультації, але не більше 35 календарних днів, що настають за днем отримання контролюючим органом відповідного звернення платників податків, приймає одне із таких рішень:

про внесення відомостей про індивідуальну податкову консультацію до єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій, про що повідомляє протягом одного робочого дня з моменту прийняття рішення контролюючий орган, який йому підпорядковується;

про відмову у внесенні відомостей до єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій, з одночасним наданням платнику податків від свого імені індивідуальної податкової консультації та внесенням відомостей про таку консультацію до зазначеного реєстру, про що повідомляє протягом одного робочого дня з моменту прийняття рішення контролюючий орган, який йому підпорядковується, та платника податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Наведене свідчить, що податкова консультація є актом індивідуальної дії та підлягає оскарженню в судовому порядку.

Наявні матеріали справи свідчать про таке.

Оскаржувана в межах адміністративної справи податкова консультація № 11312/6/99-99-12-02-03-15 була надана позивачем з питання обов'язковості виконання позивачем рішення міської ради від 28 січня 2016 р. №43-05-VII.

Цим рішенням було внесено зміни до рішення Білоцерківської міської ради Київської області від 22 січня 2015 р. №1395-70-VI, яким встановлено ставки земельного податку в м. Біла Церква.

Цим рішенням внесено зміни до пп. 4.2 п. 4 Положення про земельний податок та викладено його в такій редакції: "Ставка земельного податку за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб'єктів господарювання (крім державної та комунальної форм власності), встановлюються на рівні відсотків для нарахування річної орендної плати при укладанні договорів оренди землі, залежно від її грошової оцінки на земельні ділянки в м. Біла Церква, відповідно видів функціонального використання земельних ділянок, затверджених міською радою" (а.с.40).

17 лютого 2016 р., з метою отримання роз'яснення застосування на практиці положень названої норми, позивач звернувся до відповідача із заявою про надання консультації з викладених у заяві питань. А саме:

1. Чи порушує позивач норми ПК України, якщо він при нарахуванні та сплаті податку за землю у 2016 р. застосовувало ставки податку, які діяли до 31 грудня 2015 р.?

2. Чи порушує позивач норми ПК України, якщо він при нарахуванні та сплаті податку за землю у 2016 р. не застосувало ставки податку, встановлені рішенням Білоцерківської міської ради від 28 січня 2016 р. у зв'язку з тим, що порядок встановлення цих ставок суперечить нормам ПК України? (а.с. 9-10).

22 березня 2016 р. відповідач листом № 6271/6/99-99-15-03-0215 "Про надання роз'яснення" роз'яснив позивачу, що рішення Білоцерківської міської ради від 28 січня 2016 р. є обов'язковим для виконання (а.с. 102-103).

Дане роз'яснення позивачем було оскаржено в судовому порядку в межах адміністративної справи № 810/ 1237/16.

Зокрема, постановою Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2016 р. у справі № 810/1237/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 4 жовтня 2016 р., було скасовано податкову консультацію, викладену у листі відповідача від 22 березня 2016 р. № 6271/6/99-99-15-03-0215 (а.с. 14-16).

26 травня 2017 р. на виконання наведеного судового рішення та вимог п. 53.2 ст. 53 ПК України, відповідач надав позивачу податкову консультацію № 11312/6/99-99-12-02-03-15.

Зокрема, у цій консультації він зазначив, що рішенням міської ради визначено ставки земельного податку для постійних землекористувачів у розмірі, тотожному розміру ставки орендної плати для аналогічної категорії земель. Зазначив, що обчислення позивачем податкових зобов'язань із земельного податку на 2016 р. із застосуванням ставок податку, які діяли до 31 грудня 2015 р., замість ставок, встановлених рішенням, є порушенням податкового законодавства (а.с. 11-12).

Підставою для даного висновку було посилання на норми 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 та п. 12.4.1 п. 12.4 ст. 12 ПК України, п. 4 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України від 24 грудня 2015 р. №909-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» та Закону України від 20 грудня 2016 р. № 1791 «Про внесення змін до Податкового кодексу та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році», якими встановлено, що у 2016-2017 р.р. до прийняття рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів, які прийняті на виконання названих Законів №№909-VII, 1791, не застосовуються вимоги пп.12.3.4 п.12.3, п.п. 12.4.3 п. 12.4 та п. 12.5 ст.12 ПК України та Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» (а.с. 11-12).

При вирішенні справи судом враховано, що податкова консультація за своєю суттю є фактично відповіддю податкового органу платнику податків на його питання, яка повинна містити конкретні роз'яснення такому платнику практичної форми та/або моделі його поведінки у визначеному колі податкових правовідносин.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Наявні матеріали справи свідчать, що оскаржувана податкова консультація була надана з дотриманням вимог п.1-10 наведеної норми.

Крім того, суд, дослідивши податкову консультацію № 11312/6/99-99-12-02-03-15 дійшов висновку про те, що:

- оскаржувана податкова консультація оформлена відповідачем з урахуванням постанови Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2016 р. у справі № 810/1237/16;

- питання позивача було вирішено по суті;

- відповідачем надано конкретні висновки з приводу порядку застосування позивачем ставок земельного податку, встановлених рішенням міської ради (а.с. 11-12).

Як вже зазначалося, індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, підлягає реєстрації в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій та розміщенню на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Проте, станом на 30 листопада 2017 р. (дату розгляду адміністративної справи) податкова консультація № 11312/6/99-99-12-02-03-15 в названому реєстрі зареєстрована не була.

Однак, цей факт не змінює її статусу як акту індивідуальної дії та не може бути підставою для її скасування.

При вирішенні справи судом не може бути взято до уваги посилання позивача на те, що оскаржувана податкова консультація не вирішує по суті поставлені позивачем питання, а отже, суперечить нормам та змісту ПК України, оскільки це спростовується її змістом (а.с. 11-12).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, чого не було зроблено позивачем.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що і було зроблено відповідачем.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Виноградова О.І.

Судді: Василенко Г.Ю.

Лиска І.Г.