Справа № 333/5077/17(2-а/333/288/17)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2017 рокусправа № 333/5077/17(2-а/333/288/17)

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А., Уханенка С.А.,

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2017 року по справі № 333/5077/17 (2-а/333/288/17) за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району, про визнання дій протиправними та стягнення одноразової щорічної допомоги,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району (далі по тексту відповідач), в якому просив визнати протиправними дії відповідача під час проведення у 2017 році виплати одноразової щорічної допомоги до 5 травня по ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; стягнення з відповідача на його користь одноразової щорічної допомоги до 5 травня в розмірі десяти мінімальних пенсій за віком за 2017 рік з урахуванням раніше сплачених сум, а саме 8970 грн.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт вказував на те, що він як інвалід І групи має право на грошову допомогу до 5 травня у розмірах визначених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Постанова Кабінету Міністрів України, яка встановлює розмір грошової допомоги до 5 травня не є профільною нормою, звужує права осіб, тому не може розповсюджуватись на спірні відносини та встановлювати розмір виплати, яка передбачена Законом.

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, за відсутності осіб, які беруть участь у її розгляді.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що виплати, які здійснюються особам як грошова допомога до 5 травня регулюються постановами Кабінету Міністрів України, якими передбачено конкретний розмір грошової допомоги, інший ніж просив позивач.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 має статус ветерана війни інваліда війни, що підтверджується відповідним посвідченням серії Є № 011352, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району як особа, на яку поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до Управління з заявою, в якій просив нарахувати та виплатити щорічну допомогу до 5 травня за 2017 рік. Листом від 13.07.2017 року за № М-1077-10 Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району повідомило, що виплата щорічної грошової допомоги до 5 травня здійснюється відповідно до чинного законодавства, згідно постанови Кабінету Міністрів України. Департамент повідомив, що у 2017 році разова грошова допомога до 5 травня отримана ОСОБА_1 у розмірі 3500 грн.

У позовній заяві ОСОБА_1 не заперечував проти отримання ним у 2017 році разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі 3500 грн.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, на отримання допомоги у тому числі грошової до 5 травня, визначені та закріплені в Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до п. 26 розділу VI Бюджетного кодексу України, встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

При цьому, у 2017 році виплата допомоги позивачу здійснювалась згідно положень постанови Кабінету Міністрів України № 223 від 05.04.2017 року, якою установлено, що у 2017 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад. Районні органи соціального захисту населення перераховують кошти через відділення звязку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання) у таких розмірах: інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент увязнення не виповнилося 14 років) вязням концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: I групи - 3500 гривень.

Отже, при визначенні розміру грошової допомоги учасникам війни до 5 травня слід керуватись постановами Кабінету Міністрів України, оскільки Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та нормами Бюджетного кодексу України дозволено визначати розмір допомог Кабінету Міністрів України.

Колегія суддів зазначає, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема актами Кабінету Міністрів України. Порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, регулюється Кабінетом Міністрів України відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку про правомірність дій відповідача при здійсненні нарахування разової грошової допомоги ОСОБА_1 як особі, що має статус інваліда війни у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України. У 2017 році позивачу нараховано розмір разової грошової допомоги до 5 травня у відповідності з постановою Кабінету Міністрів України № 223 від 05.04.2017 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2017 року по справі № 333/5077/17 (2-а/333/288/17) залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України відповідно до ст.ст. 211-212 КАС України.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: С.А. Уханенко