Справа № 623/2895/17
Суддя: Гуренко М. О.
Дата ухвалення: 2017-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер справи 623/2895/17
Номер провадження 2-а/623/195/2017
ПОСТАНОВА

іменем України

01 грудня 2017 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Гуренко М.О.

з участю: секретаря - Телешевської В.Ю.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є внутрішньо переміщеною особою. У зв`язку з виникненням озброєного конфлікту на сході України, вона разом із сімєю вимушена була переїхати з м. Донецька до м. Краматорськ, де 26.01.2015 року народила дитину ОСОБА_3. В період до 20.09.2017 року вона отримувала адресну допомогу на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на себе та на двох своїх дітей. В наступному повідомленні відповідач повідомив, що молодший син народився у м. Краматорськ Донецької області, який на момент народження вже був непідконтрольною територією, через це він не має права на отримання адресної допомоги.

Вважає дії відповідача незаконними та такими, що порушують права її дитини.

На підставі вищевикладеного позивач просить суд визнати дії відповідача щодо припинення нарахування та виплат адресної допомоги на неповнолітнього ОСОБА_3 незаконними, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити адресну допомогу на ОСОБА_3 з моменту припинення та стягнути судовий збір з відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні надав письмові заперечення, та просив в задоволенні адміністративного позову відмовити.

З досліджених матеріалів справи, а саме: копії паспорту громадянина України (а.с.5), копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с.6), відповіді Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області (а.с.10), копії довідки від 30.01.2017 року № 100336 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.7) було встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції і отримує адресну допомогу на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в Управлінні соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області, а з 20.09.2017 року виплати зменшились (а.с.11), і вказані обставини були визнані сторонами, у зв'язку з чим суд на підставі ч. 3 ст. 72 КАС України вважає ці обставини доведеними.

Згідно свідоцтва про народження Серії I-ВЛ № 392298, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області 04 лютого 2015 року, ОСОБА_3 народився 26 січня 2015 року у м. Краматорськ Донецької області, про що складено відповідний актовий запис№ 161. (а.с.8).

Згідно свідоцтва про народження Серії I-НО № 524396, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку 11 квітня 2013 року, ОСОБА_4 народився 05 квітня 2013 року у м. Донецьк, Кіровського району Донецької області, про що складено відповідний актовий запис№ 413. (а.с.9).

Із довідки № 100336 від 30.01.2017 року вбачається, що позивач взята на облік в Управлінні соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області, як внутрішньо переміщена особа. (а.с.7).

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. ст. 69, 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободі в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706-VII від 20.10.2014 року визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. З огляду на вищенаведену норму вбачається, що адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин у частині першій цієї статті.

Абзацом 3 пункту 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 р. № 509, визначено, що довідку внутрішньо-переміщеної особи отримує, зокрема, дитина, яка народилася у внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до змін, внесених до Порядку постановою КМУ від 31.05.2017 № 370, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

На території м. Краматорська в період з 2015 року по теперішній час не існує а ні збройного конфлікту, а ні тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру, а також органи державної влади здійснюють свої повноваження.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 6, 71, 94, 97, 98, 158-163, 167, 256 КАС України, Постановою КМУ «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 року № 505, Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706-VII від 20.10.2014 року, суд -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ізюмський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.О. Гуренко