Справа № 524/9196/16-а
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 р.Справа № 524/9196/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Бегунца А.О. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.09.2017р. по справі № 524/9196/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції , Інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Мокрецова Миколи Миколайовича

про визнання дій протиправними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1, позивач), звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Мокрецова Миколи Миколайовича, в якому просив суд:

- визнати дії Інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Мокрецова Миколи Миколайовича щодо винесення постанови серії АР № 811021 від 20.11.2016р. протиправними.

- скасувати постанову серії АР № 811021 від 20.11.2016р. про накладення адміністративного стягнення відносно позивача за порушення п. 8.7.3 «г» Правил дорожнього руху України та притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП України про накладення штрафу в сумі 425 грн.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.09.2017р. клопотання представника позивача ОСОБА_3 задоволено. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Мокрецова Миколи Миколайовича в частині визнання протиправними дій залишено без розгялду.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.09.2017р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин,що мають значення для справи.

Відповідач, Департамент патрульної поліції, в своїх запереченнях на апеляційну скаргу просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 20.11.2016 року позивач керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 у м. Кременчуці по проспекту Свободи здійснив рух на заборонений жовтий сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3. «г» ПДР України. Відповідальність за таке адміністративне правопорушення, передбачена ч.2 ст.122 КУпАП України.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що аналізуючи наведені докази, враховуючи невелику швидкість руху автомобіля позивача, час, який пройшов після зміни сигналів світлофорів, пояснення позивача безпосередньо після зупинки транспортного засобу, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач допустив проїзд на заборонений сигнал світлофору, а отже позивачем не доведено обставин на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10,11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно з ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов'язаний, окрім іншого, мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення містить підпис позивача про роз'яснення йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

З долученого до матеріалів справи відеозапису нагрудної камери патрульного, яка працювала у період часу, коли було виявлено адміністративне правопорушення встановлено, що вказаним записом зафіксовано факт правопорушення позивачем правил дорожнього руху, а саме що на світлофорі, який регулював рух позивача був увімкнений жовтий сигнал.

Виготовлення, розміщення та режим роботи світлофорів здійснюється відповідно до Національного стандарту України ДСТУ 4092-2002 «Світлофори дорожні. Загальні технічні вимоги, правила застосовування та вимоги безпеки», затвердженого наказом Держстандарту України від 03.06.2002 року № 326. При цьому, враховується відстань видимості світлофора, тривалість часу усвідомлювання водієм необхідності гальмування й приведення в дію гальмівної системи, шлях що проїде автомобіль за час реакції водія, пришвидшення сили тяжіння, коефіцієнт зчеплення, повздовжній нахил, шлях, що проїде автомобіль за час гальмування, відстань від світлофора до розмітки 1.12 «Стоп-лінія» тощо.

Дотримання вказаних умов та швидкості руху водієм дозволяє останньому при зміні сигналів світлофору своєчасно зупинити транспортний засіб у відповідності до правил дорожнього руху, перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або світлофором так, щоб бачити його сигнали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що позивач допустив проїзд на заборонений сигнал світлофору, а отже відсутні підстави для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказані правопорушення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, виконав обов'язок покладений на нього відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України та довів правомірність прийнятого оскаржуваного рішення.

Отже, суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано відмовив в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 13.09.2017 р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.09.2017р. по справі № 524/9196/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова С.С.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Старостін В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 04.12.2017 р.