Справа № 2а-4267/10/2370
Суддя: Е.С. Смілянець
Дата ухвалення: 2010-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 2а-4267/10/2370

11.10.2010 р. м. Черкаси

15 год. 40 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Смілянця Е.С.,

при секретарі Веліхановій О.С.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державної податкової інспекції в місті Черкаси та головного управління Державного казначейства України у Черкаській області про скасування рішення та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1, в якій просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення ДПІ у м. Черкаси про відмову у застосуванні права на податковий кредит по витратам у вигляді процентів по іпотечному кредиту на суму 6598 грн. 48 коп. за наслідками 2009 податкового звітного року;

- зобов'язати ДПІ у м. Черкаси прийняти рішення про повернення з бюджету надмірно сплаченого у 2009 році податку з доходів фізичних осіб у сумі 6598 грн. 48 коп.;

- стягнути з рахунку головного управління Державного казначейства України у Черкаській області, на який зараховується податок з доходів фізичних осіб до його розподілу між рівнями відповідних місцевих бюджетів, надмірно сплачений ОСОБА_1 до бюджету у 2009 році податок з доходів фізичних осіб у сумі 6598 грн. 48 коп. та штраф у сумі 6598 грн. 48 коп., а всього 13196 грн. 96 коп.

В судовому засіданні позивачем змінені позовні вимоги, відповідно до яких позивач просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення ДПІ у м. Черкаси про відмову у застосуванні права на податковий кредит по витратам у вигляді процентів по іпотечному кредиту на суму 6598 грн. 48 коп. за наслідками 2009 податкового звітного року;

- зобов'язати ДПІ у м. Черкаси прийняти рішення про повернення з бюджету надмірно сплаченого у 2009 році податку з доходів фізичних осіб у сумі 6598 грн. 48 коп.;

- стягнути з держави в особі головного управління Державного казначейства України у Черкаській області за рахунок бюджетних коштів з рахунку, на який зараховується податок з доходів фізичних осіб до його розподілу між рівнями відповідних місцевих бюджетів, надмірно сплачений ОСОБА_1 до бюджету у 2009 році податок з доходів фізичних осіб у сумі 6598 грн. 48 коп. та штраф у сумі 6598 грн. 48 коп., а всього 13196 грн. 96 коп.

Позивач та його представник ОСОБА_2 позов підтримали в повному обсязі та пояснили, що 13.10.2008 року ОСОБА_1 уклав договір з АКБ «УкрСиббанк» про надання споживчого кредиту для купівлі квартири. Строк кредитування за договором складає 30 років, з метою його виконання придбана квартира прийнята банком у заставу. Відповідно до Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»ОСОБА_1 має право скористатися податковим кредитом по сплаті за іпотечним кредитом відсотків. З цією метою позивач звернувся до ДПІ у м. Черкаси, однак податковим органом відмовлено у відшкодуванні коштів за 2009 рік. Причиною відмови стало те, що ОСОБА_1 у 2009 році не зареєстрований у придбаній квартирі, а тому не є можливим встановити, що він там проживав на протязі 2009 року. Таку позицію відповідача ОСОБА_1 та його представник вважають незаконною, оскільки факт проживання ОСОБА_1 в придбаній квартирі підтверджується укладеними договорами з ВАТ «Черкасигаз»про надання послуг газопостачання та подальшої оплати даних послуг, з ВАТ «Черкасиолбенерго»та подальшої оплати за використану електроенергію, а також укладення договору з КП «Черкасиводоканал»про надання послуг водопостачання та водовідведення та оплата даних послуг.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав, вважає дії ДПІ у м. Черкаси щодо відмови у відшкодуванню ОСОБА_1 коштів правомірними.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду направив клопотання про розгляд справи без його участі, за таких підстав суд вважає за можливе розглядати справу без участі представника головного управління Державного казначейства України у Черкаській області.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Позивач звернувся до ДПІ у м. Черкаси з декларацією про право на податковий кредит по витратам у вигляді відсотків по іпотечному кредиту.

20.05.2010 року ДПІ у м. Черкаси на адресу ОСОБА_1 направлено листа, в якому роз'яснено, що ОСОБА_1 не може скористатися податковим кредитом по сплаті за іпотечним кредитом відсотків, оскільки відповідно до пункту 10.1 статті 10 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»право платника податку на податковий кредит виникає у разі, якщо за рахунок іпотечного житлового кредиту будується чи придбається житловий будинок (квартира, кімната), визначений таким платником податку як основне місце його проживання. В зв'язку з тим, що ОСОБА_1 станом на 31.12.2009 року не був зареєстрований за адресою житла, яке придбав на умовах іпотечного кредитування, тому ДПІ у м. Черкаси не може вважати придбане ОСОБА_1 житло як таке, що є основним місцем його проживання.

На думку суду, така позиція відповідача є правомірною, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб»від 22.05.2003 року № 889-IV (далі Закон № 889-IV) та Законом України «Про іпотеку»від 05.06.2003 року № 898-IV (далі Закон № 898-IV), Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»від 11.12.2003 року № 1382-IV (далі Закон № 1382-IV).

Статтею 10 Закону № 889-IV визначено оподаткування операцій, пов'язаних з іпотечним житловим кредитуванням.

Пунктом 10.1 статті 10 Закону № 889-IV визначено, що платник податку - резидент має право включити до складу податкового кредиту частину суми процентів за іпотечним житловим кредитом, наданим позичальнику як у національній, так і в іноземній валютах, фактично сплачених протягом звітного податкового року. Таке право виникає у разі, якщо за рахунок такого іпотечного житлового кредиту будується чи придбається житловий будинок (квартира, кімната), визначений таким платником податку як основне місце його проживання.

Таким чином, законодавець конкретно визначає одну з умов для отримання права платника податку на податковий кредит по витратам у вигляді відсотків по іпотечному кредиту це придбане житло в обов'язковому порядку має бути основним місцем проживання платника податку.

Відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Крім того, згідно зі статтею 3 Закону № 1382-IV місце проживання -це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону № 1382-IV встановлено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Проаналізувавши положення статей 3 та 6 Закону № 1382-IV можна зробити висновок, що відомості про місце проживання мають бути внесені до паспортного документа із зазначенням адреси житла та внесенням цих даних до реєстраційного обліку, що здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Однак, ОСОБА_1 станом на 31.12.2009 року не був зареєстрований в придбаній квартирі, відомості про місце проживання із зазначенням адреси було внесено до паспортного документа тільки 19.03.2010 року, тому ОСОБА_1 не має право скористатися податковим кредитом щодо відсотків, сплачених у 2009 року за користування іпотечним кредитом.

Враховуючи викладене, керуючись Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб»від 22.05.2003 року № 889-IV, Законом України «Про іпотеку»від 05.06.2003 року № 898-IV, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»від 11.12.2003 року № 1382-IV, ст.ст. 2, 4, 6, 17, 19, 49, 51, 71, 79, 86, 87, 94, 159, 160, 161, 162, 257 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, що може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий Е.С.Смілянець

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 18 жовтня 2010 року.