Справа № 804/2390/17
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2017 рокусправа № 804/2390/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро апеляційну скаргу Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2017 року за позовом Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Публічного акціонерного товариства завод «Павлоградхіммаш» про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, -

ВСТАНОВИВ:

Павлоградське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області звернулось до суду з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства завод «Павлоградхіммаш» про стягнення заборгованості на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів за період з 01.02.2017 року по 26.03.2017 року у розмірі 699.87 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2017 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Павлоградське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2017 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Публічне акціонерне товариство завод Павлоградхіммаш () є платником страхових внесків (страхувальником) на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та зареєстроване у Павлоградському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

Згідно довідки від 2002 року №2, виданої ВАТ Павлоградхіммаш ОСОБА_1, останній у період з 11.01.1964 року по 17.04.1978 року працював на Павлоградському заводі хімічного машинобудування в якості головного зварника та головного технолога заводу, керував технічними відділами та очолював роботи по розробленню та виконанню науково-дослідних, дослідно-конструкторських та проектно-технологічних робіт, а також виконував іншу науково-дослідну, експериментальну, науково-технічну, науково-організаційну роботу, тобто набув науковий стаж.

Розпорядженням від 10.05.2002 року №13926 ОСОБА_1 призначено пенсію як науковому працівнику.

Управлінням Пенсійного фонду здійснений розподіл наукового стажу, за яким ВАТ завод Павлоградхіммаш за відпрацьованого стажу 14 років 3 місяці має здійснювати відшкодування витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України Про наукову і науково-технічну діяльність і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, у розмірі 34,27%.

Позивачем у встановленому порядку направлено відповідачу повідомлення про суму витрат на фінансування ризниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України Про науково-технічну діяльність, і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, через те, що Публічне акціонерне товариство завод Павлоградхіммаш не сплатило кошти, призначені на покриття витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України Про наукову і науково-технічну діяльність, і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, за відповідачем рахується заборгованість на суму 699,87 грн. за період 01.02.2017 року по 26.03.2017 року.

На переконання пенсійного органу, вказана заборгованість підлягає стягненню в примусовому порядку.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на відповідача в даному випадку не покладено обовязок відшкодування різниці пенсій.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.6 ст.37 Закону України «Про наукову і наукову-технічну діяльність», різниця між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науково-педагогічних) працівників державних, комунальних наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів, а також інших наукових установ, які згідно із статтею 12 цього Закону включені до Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави, - за рахунок коштів державного бюджету з урахуванням надходжень від сплати єдиного внеску у розмірі, встановленому частиною дев'ятою статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" для цієї категорії працівників; для наукових (науково-педагогічних) працівників інших наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій, підприємств та закладів.

Порядок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи визначений постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 372.

Згідно пункту 4 Порядку №372 у разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу III - IV рівнів акредитації різниця у розмірі пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств, установ, організацій та закладів до моменту ліквідації або зміни власника.

Відповідно до п. 5 Порядку розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається. Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

В свою чергу, управлінням Пенсійного фонду мають надсилатися повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсій, призначеної відповідно до Закону України "Про наукову та наукову технічну діяльність" і сумою пенсій, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

Приписами п.8 Порядку передбачено, що у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

Отже, приписи чинного законодавства встановлюють обовязок наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів (окрім державних та комунальних та тих, що включені до Державного реєстру наукових установ) здійснювати фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до вказаного Закону та сумою пенсії, обчисленої із солідарної системи Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за рахунок власних коштів. При цьому, у разі ліквідації підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу, фінансування різниці пенсії здійснюють їх правонаступники.

Як свідчать встановлені обставини справи, заборгованість з фінансування різниці між сумої пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів була сформована до сплати Відповідачу внаслідок виплати у період з 01.02.2017 року по 26.03.2017 року пенсії ОСОБА_1.

Так, як вбачається з повідомлень про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів за лютий 2017 року, яка була надіслана Відповідачу, ОСОБА_1 має загальний стаж наукової роботи 41 рік 07 місяців 02 дні, з яких стаж наукової роботи на підприємстві Відповідача складає 14 років 03 місяці 00 днів, у звязку з чим, частка різниці між сумами пенсій становить 34.27%.

В свою чергу, як вбачається з пояснень заявника апеляційної скарги, вказаний науковий стаж був набутий ОСОБА_1 у період роботи з 11.01.1964 року по 17.04.1978 року на Павлоградському заводі хімічного машинобудування. Відповідно до статуту Відкритого акціонерного товариства Завод «Павлоградхіммаш» (), товариство є правонаступником Павлоградського заводу хімічного машинобудування.

Отже, з зазначеного вбачається, що надіслане Відповідачу повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, була сформована пропорційно до отриманого пенсіонером наукового стажу на Павлоградському заводі хімічного машинобудування, правонаступником якого є Відповідач.

Наявність вказаних обставин, на переконання пенсійного органу, свідчить про наявність у Публічного акціонерного товариства «Павлоградхіммаш» обовязку по виплаті витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих акті.

Однак, суд апеляційної інстанції зауважує, що різниця між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і наукову-технічну діяльність», та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на яку має право науковий працівник, фінансується за рахунок саме наукових установ, організацій, підприємств, в яких він працював.

Так, як було встановлено судом, відповідач не є науковим підприємством та не є правонаступником такого підприємства.

В свою чергу, пенсійним органом не було надано до суду жодних доказів, які б підтверджували факт, що Відповідач є науковим підприємством або що він є правонаступником саме наукового підприємства, установи або організації. Також, Позивачем не було обґрунтовано факту, що Павлоградський завод хімічного машинобудування був саме науковим підприємством, установою або організацією.

Отже, з зазначеного вбачається, що Відповідач не відноситься до визначеного законодавством кола суб'єктів, на яких покладений обов'язок щодо відшкодування витрат з фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, що в свою чергу свідчить про безпідставність вимог Позивача.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості відмови в задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2017 року була прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

На підставі наведеного, керуючись, ч.3 ст.160, ст. 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко