Справа № 681/1333/17
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 681/1333/17

Головуючий у 1-й інстанції: Горгулько Н.А.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

29 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П.

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника відповідача - Прокопчука Віктора Микитовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 12 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Полонського відділення поліції Шепетівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

04 вересня 2017 року позивач, ОСОБА_4, звернувся до Полонського районного суду Хмельницької області з позовом до поліцейського СРПП №3 Полонського ВП Шепетівського ВП ГУНП Хмельницької області Прокопчука В.М., в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР №593553 від 03.09.2017 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 12 вересня 2017 року у задоволенні адміністративний позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення сулу першої інстанції залишити без змін.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений вчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду - скасувати, виходячи з наступного.

Як вбачається з адміністративного позову, відповідачем вказано поліцейського СРПП №3 Полонського ВП Шепетівського ВП ГУНП Хмельницької області Прокопчука В.М., про те в постанові Полонського районного суду Хмельницької області в якості відповідачів вказано Прокопчука В.М., Короля В.В., Сторожука О.Л.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 3 КАС України, відповідачем є суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Відповідно до ст. 50 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень. Відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з адміністративним позовом до поліцейського СРПП №3 Полонського ВП Шепетівського ВП ГУНП Хмельницької області Прокопчука В.М., якого вказав в якості відповідача, оскільки оскаржувану постанову винесено саме вказаною особою.

Судом встановлено, що позивачем до рядового поліції СРПП №3 Полонського ВП Шепетівського ВП ГУНП Хмельницької області Короля В.В. та старшого сержанта поліції СРПП №3 Полонського ВП Шепетівського ВП ГУНП Хмельницької області Сторожука О.Л. не звернуто жодної заявленої позовної вимоги.

Судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, оскільки позов пред'явлений лише до поліцейського СРПП №3 Полонського ВП Шепетівського ВП ГУНП Хмельницької області Прокопчука В.М., а судом допущено до розгляду в якості відповідачів осіб, з якими у позивача відсутній спір та відповідні йому правовідносини.

Крім того, судом першої інстанції окремим процесуальним документом вказаних осіб не залучено в якості відповідачів.

Отже, з врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції у зв'язку з порушенням норм процесуального права та зазначає про необхідність виключення Короля В.В. та Сторожука О.Л. з числа відповідачів.

Щодо вимоги позивача про скасування постанови поліцейського СРПП №3 Полонського ВП Шепетівського ВП ГУНП Хмельницької області Прокопчука В.М. серії БР №593553 від 03.09.2017 року, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 03.09.2017 року постановою поліцейського СРПП №3 Полонського ВП Шепетівського ВП ГУНП Хмельницької області Прокопчука В.М. серії БР №593553 від 03.09.2017 року у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно оскаржуваної постанови позивач, керуючи транспортирним засобом ВАЗ-21063 03.09.2017 року о 09:20 в м. Полонне по вул. Н.С. Говорун, неподалік від магазину Рем-Буд здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку п. 3.34 «зупинку заборонено».

Позивач, не погоджуючись з винесеною постановою, звернувся з адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження здійснення вимушеної зупинки транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку п. 3.34 «зупинку заборонено», у зв'язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі - ПДР).

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Так, відповідно до п.3.34 Правил дорожнього руху знак «зупинку заборонено» - забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Не поширюється дія знаків: на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами; та за наявності під ним таблички на водіїв-інвалідів, що керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком «Інвалід». Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знака поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Пунктом 8.4 ПДР дорожні знаки поділяються на групи. Зокрема в частині «в» виділена група «заборонні знаки», які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив зупинку транспортного засобу в зоні знаку 3.34 «зупинка заборонена», чим порушив п. 8.4 в ПДР України.

Відповідно до п. 9.9 «а» ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що дійсно здійснив зупинку, керуючи транспортирним засобом ВАЗ-21063 03.09.2017 року в м. Полонне по вул. Н.С. Говорун, неподалік від магазину Рем-Буд в зоні дії дорожнього знаку п. 3.34 «зупинку заборонено». Однак, як вказав апелянт, зупинка була зумовлена технічною несправністю транспортного засобу, а тому з метою уникнення аварійної ситуації на дорозі останній змушений був здійснити зупинку в зоні дії знаку «зупинку заборонено». На підтвердження зазначеного, 30.10.2017 року до суду позивачем надіслано копію товарного чеку від 03.09.2017 року, згідно якого позивачем здійснено покупку на усунення поломки транспортного засобу.

Однак, колегія суддів критично ставиться до надано доказу, оскільки останній свідчить лише про покупку товарів невідомою особою та не свідчить про те, що вказаний товар дійсно придбаний та використаний позивачем для усунення поломки, яка перешкоджала подальшому руху.

В судовому засідання колегією суддів допитано свідків Короля Вадима Володимировича та Сторожука Олександра Леонідовича, які попереджені про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдиві покази та за відмову від дачі показів.

Під час надання пояснень щодо обставин справи, свідки повідомили, що під час здійснення рейду 03.09.2017 року, рухаючись м. Полонне по вул. Н.С. Говорун, неподалік від магазину Рем-Буд поліцейські виявили порушення правил дорожнього руху позивачем, який здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку п. 3.34 «зупинку заборонено», у зв'язку з чим поліцейським СРПП №3 Полонського ВП Шепетівського ВП ГУНП Хмельницької області Прокопчуком В.М. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення та притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Також, свідки зазначили, що позивачем не було ввімкнено аварійної світлової сигналізації. Крім того, під час складання постанови ОСОБА_4 визнав, що вчинив правопорушення ПДР, оскільки дружина вийшла до магазину.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для врахування показів дружини позивача, наданих в суді першої інстанції, оскільки остання безпосередньо зацікавлена в результаті розгляду справи та скасуванні постанови про накладення адміністративного стягнення.

Водночас, доказів, що позивач здійснив саме вимушену зупинку у розумінні пункту 1.10 ПДР судом не встановлено.

Позивач не підтвердив належними та допустимими доказами існування пов'язаних з технічною несправністю автомобіля обставин (проведення роботи щодо діагностування можливості експлуатації автомобіля). Крім того, з матеріалів справи вбачається, що жодних ремонтних робіт не проводилося, висновку щодо наявності технічних несправностей суду не надано.

Отже, матеріалами справи, показами свідків Короля В.В та Сторожука О.Л. підтверджується факт здійснення позивачем зупинки транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена», через що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

На підставі наведеного, поліцейським СРПП №3 Полонського ВП Шепетівського ВП ГУНП Хмельницької області Прокопчуком В.М. правомірно накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

У відповідності із ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, зокрема, залучення до участі в справі осіб без достатніх правових підстав та винесення відповідних процесуальних рішень, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 12 вересня 2017 року скасувати.

Винести нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 05 грудня 2017 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Загороднюк А.Г. Полотнянко Ю.П.