Справа № 263/10691/17
Суддя: Скрипниченко Т. І.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/263/648/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Скрипниченко Т.І., при секретарі Диміч Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

28.08.2017 позивач звернувся до суду із позовом про скасування постанови серії АР №853720 від 17.08.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 140 КУпАП. Позовні вимоги обґрунтовує наступним.17.08.2017 інспектором патрульної поліції було винесено постанову АР №853720 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.140 КУпАп та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 грн., за те, що нібито ОСОБА_1 встановив свого переносного штендера у декількох метрах від проїжджої смуги, чим порушив правила дорожнього руху.Також посилається на те, що інспектор склав постанову у своєму автомобілі, будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. , чим порушив вимоги ст. 278, ст. 279 КУпАП.

Позивач у судовому засіданні вимоги позову підтримав, правопорушником себе не вважає, винним себе не визнає, зазначив, що надані докази відповідачем не підтверджують скоєння ним правопорушення, він спілкувався із правцівниками поліції лише тому, що вони забрали у нього паспорт, ніякого відношення до гаражу за адресою АДРЕСА_1 не має, проживає у б. 118 поруч, власником б. 116 та СТО є інша особа, якої під час складання постанови не було, а він ремонтував свій автомобіль у цьому гаражі. Штендер не встановлював, тому не скоїв правопорушення, погоджувався убрати штендер лише тому, що працівники поліції забрали його паспорт.

Представник відповідача у судовому засіданні ОСОБА_2 заперечувала проти позову, зазначивши, що з боку позивача мало місце адмінінстративне правопорушення, за яке обгрунтовано та законо було останнього притягнуто до відповідальності, маються докази скоєння правопорушення, відеозаписи з камер працівників поліції, при винесенні постанови вимог законодавства порушено не було. В полальшому у судове засіданні не прибула.

Суд, вислухавши думку сторін, заслухавши свідка, вивчивши матеріали справи, враховуючі позицію представника відповідача, викладену у запереченнях, давши аналіз та оцінку наданим документам та доказам, встановив наступне.

Постановою серії АР №853720 від17.08.2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальністю за порушення п.8.12, п.32.1 Правил дорожнього руху, а саме за те, що 17.08.2017 о 12-40 год. у АДРЕСА_1 розташував плакат рекламного призначення в червоних кольорах в безпосередній близькості біля приїжджої частини без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції, чим порушив п.8.12, п. 32.1 ПДР України, притягнуто до адміністративно відповідальності за ч.2 ст. 140 КУпАП та призначено покарання у розмірі 340 грн.

Згідно ч. 3 ст. 288 КУпАП постанову про накладення адміністративного стягнення іншого органу (посадової особи) може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ч. 2 ст. 71 КАС України визначає особу, на яку покладається тягар доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органами державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що він був у складі патруля, який проводив обстеження по вул.Митрополитський у м.Маріуполі та виявив правопорушення. ОСОБА_1 відповів, що він є головним на СТО, документів та власника не було, казав, що ще під час існування ДАЇ не було будь-яких зауважень щодо розміщення штендеру. Позивач надав свій паспорт, оскільки відмовився їхати до райвідділку, тому було складено постанову про адміністративне правопорушення.

З переглянутого судом відеозапису під час складання потанови відносно позивача вбачається, що відбувається розмова між чоловіками, облич яких не видно, позивач в судовому засіданні зазначив, що це з ним відбувалась розмова, із запису слідує, що позивач казав про те, що власником СТО є інша особа. На відео відсутня інформація, що саме позивач встановив штендер, який вже стояв на дорозі, мається лише запис спілкування працівників поліції із позивачем та невідомим чоловіком, який також перебуває у гаражі.

Відповідно до паспорту позивача, останній зареєстрований за адресою АДРЕСА_2. Відомостей суду що позивач є власником б. АДРЕСА_1, власником гаражу - СТО за цією адресою, не надано. Належних підтверджень, що саме позивач встановив штендер, як це зазначено у постанові, суду не надано. Позивач під час судового розгляду зазначив, що він не є власником б. 118 та не є власником гаражу, у якому облаштовано СТО за цією адресою, проживає по сусідству у б.116. Суд не може робити висновки лише на припущеннях, відповідно до вимог ст. 71 КАС України саме на відповідача покладено обов'язок надання доказів.

Суд приходить до висновку, що відповідачем не надано суду доказів вчинення саме позивачем адміністративного правопорушення, зазначеного у постанові від 17.08.2017 року.

Відповідно до ст. 222 КУпАП , органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративне стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до правил ст.258 КУпАП у передбачених цією статтею випадках протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення уповноваженими органами (посадовими особами) виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №25-рп/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом із тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VIII, який був прийнятий після винесення Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №25-рп/2015, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Крім того, даної статтею, передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення.

Відповідно п.4 розділу І Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121--2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124--1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п.2 розділу ІІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Тому посилання позивача щодо неправомірності складання постанови та розгляду справи на місці правопорушення не заслуговують на увагу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 86, 158-163 КАС України, ст. ст. 247, 251, 252, 256, 287-289 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №853720 від 17.08.2017 про притягнення ОСОБА_1 за ст. 140 ч.2 КУпАП.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т. І. Скрипниченко