Справа № 823/962/17
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа 823/962/17
Суддя доповідач Губська Л.В.
У Х В А Л А

05 грудня 2017 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Губська Л.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Північного офісу Держаудитслужби на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року по справі за адміністративним позовом Північного офісу Держаудитслужби до державного навчального закладу «Звенигородський центр підготовки та перепідготовки кадрів», третя особа: СТОВ «АФ «АгроРось», про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2017 року апеляційну скаргу залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 187,189 КАС України.

Так, відповідно до вимог ч. 4 ст. 189 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Апелянт подав скаргу з пропуском установленого законом строку, тому йому був наданий строк для усунення вказаних недоліків протягом 30 днів з дня отримання копії ухвали.

В якості усунення недоліків апеляційної скарги апелянт подав заяву, в якій просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Окружного адміністративного суду м.Києва від 06 вересня 2017 року.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що заява про визнання поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та його поновлення не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до частини 2 статті 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини 3 статті 160 цього кодексу, а також, прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Згідно частини 1 статті 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотання особи, яка бере участь у справі.

Як було раніше встановлено, апелянт подав апеляційну скаргу на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року після спливу строку на апеляційне оскарження. Відповідно до наявного в матеріалах справи зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення копію оскаржуваної постанови представник апелянта отримав 13.09.20107 року, в той час як апеляційна скарга подана до суду першої інстанції лише 05.10.2017.

Апелянт наполягає, що строк ним пропущений з поважних причин, при цьому, посилається на таке.

Наказом Північного офісу Держаудитслужби №736В від 07.09.2017 про надання відпусток працівникам управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області виконання обов'язків начальника юридичного відділу на період з 11.09.2017 по 25.09.2017 року покладено на головного спеціаліста-юрисконсульта ОСОБА_1

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи у судді першої інстанції приймали участь інші представники позивача, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Довіреності видані для вказаних осіб є чинними до 31.12.2017 року.

З даного приводу, позивач зазначає, що покладення на ОСОБА_1 виконання обов'язків начальника юридичного відділу не наділяє вказану особу адміністративно-процесуальною відповідальністю на подання апеляційної скарги.

Апелянт також наголошує, що наявна в матеріалах справи копія довіреності на ОСОБА_2 від 21.03.2017 надана лише в якості підтвердження наявності повноважень як начальника Управління на підписання позовної заяви від Північного офісу Держаудитслужби.

В той час, як представник ОСОБА_3, приймав участь лише у одному засіданні та тільки через те, що у вказаний день ОСОБА_4 перебував у відрядженні для участі у семінарі-тренінгу «Особливості проведення державного фінансового аудиту діяльності суб'єктів господарювання». Тобто, апелянт наголошує, що ОСОБА_3 не володіє достатнім обсягом інформації, необхідним для обґрунтованого оскарження в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на думку апелянта, строк на апеляційне оскарження розпочався 25.09.2017, а саме з часу виходу з відпустки представника по справі ОСОБА_4

Водночас, посилання державного органу на ту обставину, що один із представників був у відпустці, за умови покладення виконання його обов'язків на період відпустки на іншу особу та наявності інших представників, вважаю необґрунтованим.

З огляду на наведене, приходжу до висновку про намагання апелянта штучно створити докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення.

При цьому, звертаю увагу на те, що встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного процесу та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 19.05.2010 708/11/13-10 з посиланням на практику Верховного Суду України, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує на те, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).

Розглядаючи підстави поновлення строків, ЄСПЛ вказав, що однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалів часу мають вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26.04.2007 р. у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14.10.2003 р.). Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності. При цьому, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов'язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. заява №3236/03 у справі «Пономарьов проти України»).

Відповідно до абзацу другого частини четвертої статті 189 КАС України, якщо підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст.186, 189, 206, 212, 254, Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Північного офісу Держаудитслужби на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року по справі за адміністративним позовом Північного офісу Держаудитслужби до державного навчального закладу «Звенигородський центр підготовки та перепідготовки кадрів», третя особа: СТОВ «АФ «АгроРось» про стягнення коштів.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку.

Суддя: Л.В. Губська