Справа № 810/3508/17
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2017 року № 810/3508/17

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лапія С.М.,

при секретарі судового засідання Колесніковій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ТОВ «АНІКА» до Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про визнання незаконним та скасування рішення, а також зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю АНІКА з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 14 березня 2017 № 2064/10/10-13-11-02 та зобовязати Києво-Святошинську ОДПІ ГУ ДФС у Київській області прийняти одержану податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний (податковий) період календарний місяць лютий 2017 року з додатками та доповненням до неї ТОВ «АНІКА» з введенням до інформаційних баз даних ДФС України відомостей з поданих ТОВ «АНІКА» документів від 13 березня 2017 року.

На обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що рішенням від 14березня 2017 № 2064/10/10-13-11-02 Києво-Святошинська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області протиправно відмовила позивачу у прийнятті податкової декларації з ПДВ за лютий 2017 року, пославшись на рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Крім того, позивач зазначив, що у податкового органу відсутні повноваження навіть у разі анулювання реєстрації платника податку на додану вартість щодо не прийняття податкової декларації.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на те, що оскаржуване, на думку позивача, рішення, не є рішенням у розумінні Податкового Кодексу України, а є листом, яким позивача було повідомлено про те, що на підставі рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «АНІКА» не є платником ПДВ з 16.12.2016, а тому подання податкової декларації з ПДВ товариством за лютий 2017 року законодавством не передбачено.

Крім того, представник відповідача зазначив, що податкову декларацію з ПДВ ТОВ «АНІКА» за лютий 2017 року було отримано, про що свідчить відмітка на податковій декларації з ПДВ «отримано з попередженням про можливе не визнання».

Судом встановлено, що ТОВ Аніка є юридичною особою та до 16.12.2016 було зареєстровано як платник податку на додану вартість.

Рішенням комісії Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 16.12.2016 № 299 ТОВ «АНІКА» анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість.

Позивач 13.03.2017 подав до Києво-Святошинської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2017 року.

Києво-Святошинська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області листом від 14.03.2017 № 2064/10-10-13-11-02 повідомила ТОВ «АНІКА», що на підставі рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість , ТОВ «АНІКА» не є платником ПДВ з 16.12.2016 року, та згідно ст. 184 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року подання податкової декларації з ПДВ ТОВ «АНІКА» за лютий 2017 року не передбачено законодавством.

Вважаючи, що такий лист є рішенням податкового органу про відмову у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України встановлено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відтак, права та обов'язки як податкових органів, так і платників податків встановлюються виключно на рівні Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 49.11 ст. 49 ПК України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови:

у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання;

у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Як слідує зі змісту позовної заяви, позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги у частині визнання незаконним та скасування рішення Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 14 березня 2017 № 2064/10/10-13-11-02, зазначає, що податковий орган оскаржуваним, на його думку, рішенням відмовив ТОВ «АНІКА» у прийнятті податкової декларації з ПДВ за лютий 2017 року, неправомірно пославшись на рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ, оскільки статтею 49 ПК України передбачено вичерпний перелік підстав, за порушення яких податковий орган має право не прийняти декларацію.

Суд звертає увагу, що Києво-Святошинська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області листом від 14.03.2017 № 2064/10-10-13-11-02 лише повідомила позивача про те, що подання податкової декларації з ПДВ ТОВ «АНІКА» за лютий 2017 року не передбачено законодавством, оскільки на підставі рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, ТОВ «АНІКА» не є платником ПДВ з 16.12.2016 року, при цьому жодним чином у даному листі не зазначено про прийняття чи не прийняття податкової декларації з ПДВ за лютий 2017 року.

Згідно п.184.5. ст. 184 ПК України з моменту анулювання реєстрації особи як платника податку така особа позбавляється права на віднесення сум податку до податкового кредиту, складання податкових накладних.

Крім того, слід зазначити, що податковий орган, надаючи розяснення у оскаржуваному листі щодо відсутності у платника податків обовязку подавати до контролюючого органу декларації з ПДВ у разі анулювання реєстрації платника ПДВ, жодним чином не порушив прав позивача.

У звязку з цим позовні вимоги щодо визнання незаконним та скасування рішення (листа) Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 14 березня 2017 № 2064/10/10-13-11-02 не підлягають задоволенню.

Суд також не погоджується з доводами позивача, що оскаржуваним рішенням (листом) відповідач надав ТОВ АНІКА податкову консультацію.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкова консультація це допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Відповідно до пункту 52.1 статті 52 Податкового кодексу України за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Згідно з пунктом 52.3 статті 52 Податкового кодексу України за вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі. Консультація, надана в письмовій або електронній формі, обовязково повинна містити опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

У силу положень пункту 52.4 статті 52 Податкового кодексу України консультації, крім узагальнюючих, надаються: в усній формі - контролюючими органами; у письмовій або електронній формі - контролюючими органами в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональними територіальними органами, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, та підлягають обовязковому розміщенню на сайті контролюючого органу, який надав консультацію, протягом 10 календарних днів після дня їх надання без зазначення найменування (прізвища, імя, по батькові) платника податків та його податкової адреси.

Отже, податкові консультації надаються контролюючими органами за окремим зверненням платника податків, яке містить вимогу про надання розяснень з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

При цьому контролюючі органи районного рівня податкові консультації з вказаних питань надають виключно в усній формі.

У позовній заяві позивач визнав, що не звертався до відповідача за податковою консультацією.

Беручи до уваги викладене, у суду відсутні підстави вважати, що оскаржуваний лист від 14.03.2017 № 2064/10/10-13-11-02 є податковою консультацією у розумінні чинного законодавства.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Києво-Святошинську ОДПІ ГУ ДФС у Київській області прийняти одержану податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний (податковий) період календарний місяць лютий 2017 року з додатками та доповненням до неї ТОВ «АНІКА» з введенням до інформаційних баз даних ДФС України відомостей з поданих ТОВ «АНІКА» документів від 13 березня 2017 року, суд звертає увагу, що вказана вимога є похідною від вимоги позивача про визнання незаконним та скасування рішення Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 14 березня 2017 № 2064/10/10-13-11-02.

Відтак, відмова у задоволенні первинних позовних вимог є підставою для відмови у задоволенні й похідних від них вимог.

Крім того, суд звертає увагу, що податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2017 року з додатками податковим органом отримано 13.03.2017 року, що підтверджується відбитком штампу про отримання з попередженням про можливість невизнання на самій декларації.

При цьому суд також виходив з того, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом 21.1.1 пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Відповідно до частини 1 статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Передумовою задоволення позову про спонукання відповідача вчинити певні дії є або наявність нормативно-правового акта, яким передбачений обов'язок суб'єкта владних повноважень вчинити такі дії, від здійснення чого він ухиляється, або факт об'єктивного порушення права позивача внаслідок не вчинення таких дій, підтверджений належними доказами.

Наявність будь-якої з цих умов позивачем під час розгляду справи суду не доведена.

Також згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідачем доведено належними та допустимими доказами правомірність вчинених дій.

Водночас докази, подані позивачем, не підтверджують обставини, на які він посилається на обґрунтування позовних вимог, та були спростовані доводами відповідача.

З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а його вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь субєктів владних повноважень, а доказів понесення ними витрат, повязаних з розглядом справи, суду не надано, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

"У задоволенні адміністративного позову відмовити."

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лапій С.М.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 24 листопада 2017 р.