Справа № 428/11945/17
Суддя: Баронін Д. Б.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренко І.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Виконуючого обов'язки Сєвєродонецького міського голови ОСОБА_5, Сєвєродонецького міського голови ОСОБА_6 про визнання протиправними та скасування розпоряджень, поновлення на роботі, третя особа - Сєвєродонецька міська рада Луганської області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Виконуючого обов'язки Сєвєродонецького міського голови ОСОБА_5, Сєвєродонецького міського голови ОСОБА_6 про визнання протиправними та скасування розпоряджень № 374-К та № 375-К від 12.10.2017 року, № 376-К від 13.10.2017 року, поновлення на посаді секретаря Сєвєродонецької міської ради Луганської області.

В обґрунтування позову позивач вказує, що 13.10.2017 року розпорядженням виконуючого обов'язки Сєвєродонецького міського голови ОСОБА_5 № 376-К «Про звільнення ОСОБА_4» його було звільнено з посади секретаря Сєвєродонецької міської ради. Позивач вважає вищезазначене розпорядження № 376-К від 13.10.2017 року «Про звільнення ОСОБА_4» протиправним та таким, що підлягає скасуванню за наступних підстав. Як вбачається з тексту оскаржуваного розпорядження № 376-К від 13.10.2017 року в обґрунтування підстав для його звільнення в.о. міського голови ОСОБА_7 посилається на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 10.10.2017 року по справі К/800/26473/16 та довідку про результати спеціальної перевірки відомостей щодо нього від 19.01.2016 року. При цьому вказує, що його звільнення відбулось у зв'язку із виявленням обставин, що перешкоджають перебуванню на службі в органах місцевого самоврядування та недотримання вимог, пов'язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування. Вищезазначені в розпорядженні № 376-К від 13.10.2017 року підстави його звільнення є необґрунтованими, оскільки відсутні докази того, що є обставини, які перешкоджають перебуванню на службі в органах місцевого самоврядування, а також докази порушення вимог, пов'язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування. Обов'язки секретаря Сєвєродонецької міської ради сьомого скликання позивач виконував на підставі рішення Сєвєродонецької міської ради від 14.09.2016 року № 665 «Про обрання секретаря міської ради», яким його було обрано секретарем міської ради, про що було зроблено відповідний запис в трудовій книжці № 23 від 29.09.2016 року. Розпорядженням міського голови № 325-К від 28.09.2016 року «Про обрання на посаду секретаря міської ради ОСОБА_4» позивача визнано обраним на посаду секретаря міської ради та таким, який приступив до своїх посадових обов'язків з 29.09.2016 pоку, встановлено посадовий оклад та присвоєно з 29.09.2016 року дев'ятий ранг посадової особи місцевого самоврядування. Суттєвим порушенням при звільненні позивач вважає те, що відповідач ОСОБА_7 звільнив його 13.10.2017 року з тих самих підстав, з яких його вже було звільнено розпорядженням міського голови ОСОБА_6 від 27.01.2016 pоку № 11-К після обрання його секретарем міської ради вперше в грудні 2015 року. Розпорядження Сєвєродонецького міського голови від 27.01.2016 року №11-К «Про звільнення ОСОБА_4», прийняте на підставі довідки про результати спеціальної перевірки від 19.01.2016 pоку, наразі залишається чинним та ніким не скасовано. Рішенням Сєвєродонецької міської ради від 14.09.2016 року № 665 «Про обрання секретаря міської ради» позивача було вдруге обрано секретарем міської ради, про що було зроблено відповідний запис в трудовій книжці № 23 від 29.09.2016 року. Отже, з 29.09.2016 року обов'язки секретаря міської ради він виконував вже на підставі рішення Сєвєродонецької міської ради від 14.09.2016 року № 665 «Про обрання секретаря міської ради», тому в.о. міського голови ОСОБА_7 не мав законних підстав для його звільнення на підставі довідки про результати спеціальної перевірки від 19.01.2016 pоку, з тих самих підстав, з яких його було звільнено розпорядженням міського голови від 27.01.2016 року № 11-К «Про звільнення ОСОБА_4». Позивач також зазначає, що начальником кадрової роботи Сєвєродонецької міської ради ОСОБА_8 було незаконно внесено до його трудової книжки запис № 26 від 12.10.2017 року, згідно якого запис № 23 про обрання його на посаду секретаря Сєвєродонецької міської ради вдруге є недійсним, поновлено його на роботі секретаря Сєвєродонецької міської ради з 27.01.2016 року. Вищезазначений запис № 26 було внесено на підставі розпорядження від 12.10.2017 року № 374-К, розпорядження від 14.09.2017 року розпорядження від 12.10.2017 № 375-К. Оскільки рішення Сєвєродонецької міської ради від 14.09.2016 року № 665 «Про обрання секретаря міської ради», яким його було обрано секретарем міської ради вдруге ніким не скасовано та, наразі, залишається чинним, позивач вважає, що розпорядження № 374-К та № 375-К від 12.10.2017 року є протиправними, такими, що підлягають скасуванню, як і сам запис в трудовій книжці від 12.10.2017 № 26. Позивач також зазначає, що обставини, зазначені в довідці про результати спеціальної перевірки від 19.01.2016 pоку, перестали існувати на момент обрання його секретарем міської ради вдруге - 14.09.2016 року, та були відсутні на дату звільнення - 13.10.2017 року. З огляду на зазначене розпорядження в.о. міського голови ОСОБА_7 від 13.10.2017 pоку № 376-К «Про звільнення ОСОБА_4» є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийнято з порушенням норм чинного законодавства та за відсутності підстав для звільнення. З 09.10.2017 року по 23.10.2017 року на момент звільнення 13.10.2017 року, позивач знаходився у відпустці, що підтверджується розпорядженням міського голови № 330-В від 04.10.2017 р. «Про надання ОСОБА_4 частини щорічної основної відпустки». Таким чином, під час його звільнення, в.о. міського голови ОСОБА_7 грубо порушив вимоги ст. 40 КЗпП України щодо недопустимості звільнення у період перебування працівника у відпустці. Відтак, розпорядження в.о. міського голови ОСОБА_7 № 374-К та № 375-К від 12.10.2017 року, № 376-К від 13.10.2017 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Представник відповідачів надав до суду письмові заперечення проти позову в якому вказав, що позивач виконував обов'язки секретаря міської ради не на підставі рішення міської ради № 665 від 14.09.2016 року, а на підставі розпорядження міського голови № 305-К від 14.09.2016 року «Про поновлення на посаді секретаря міської ради ОСОБА_4» та рішення Сєвєродонецької міської ради Луганської області VІІ скликання № 7 від 10.12.2015 року, а отже звільнення позивача з посади було законним.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав, які викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити. Також пояснив, що він та позивач просять суд не вирішувати питання про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача з міської ради. Такий позов до міської ради позивач, можливо, пред'явить пізніше.

Представник відповідачів в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, які викладені у письмових запереченнях проти позову.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, які викладені у письмових запереченнях представника відповідачів проти позову.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно із копією рішення Сєвєродонецької міської ради № 7 від 10 грудня 2015 року, ОСОБА_4 обрано секретарем Сєвєродонецької міської ради сьомого скликання, про що також зроблено відповідний запис № 19 в трудовій книжці ОСОБА_9 від 21.12.2015 року. Розпорядженням міського голови № 292-К від 18.12.2015 року ОСОБА_9 присвоєно дев'ятий ранг посадової особи місцевого самоврядування та встановлено посадовий оклад, про що також зроблено відповідний запис № 21 в трудовій книжці ОСОБА_9 від 21.12.2015 року.

Відповідно до копії розпорядження міського голови «Про звільнення ОСОБА_4» № 11-К від 27 січня 2016 року, ОСОБА_4, секретаря міської ради, звільнено із займаної посади 27 січня 2016 року у зв'язку із виявленням обставин, що перешкоджають перебуванню на службі в органах місцевого самоврядування та недотримання вимог, пов'язаних із проходженням даної служби, ст. 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», про що також зроблено відповідний запис № 22 в трудовій книжці ОСОБА_9 від 27.01.2016 року.

Згідно із копією постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 березня 2016 року по справі № 428/1212/16-а, у задоволенні позову ОСОБА_4 до Сєвєродонецького міського голови про визнання неправомірним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на посаді секретаря Сєвєродонецької міської ради, треті особи Сєвєродонецька міська рада Луганської області, секретар Сєвєродонецької міської ради сьомого скликання ОСОБА_10 - відмовлено.

Відповідно до копії постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року по справі № 428/1212/16-а, постанова Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 березня 2016 року скасована, позовні вимоги ОСОБА_4 до Сєвєродонецького міського голови про визнання неправомірним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на посаді секретаря Сєвєродонецької міської ради, треті особи - Сєвєродонецька міська рада Луганської області, секретар Сєвєродонецької міської ради сьомого скликання ОСОБА_10, задоволено. Визнано неправомірним та скасовано розпорядження Сєвєродонецького міського голови № 11-К від 27.01.2016 року про звільнення ОСОБА_4 з посади секретаря Сєвєродонецької міської ради. Поновлено ОСОБА_4 на посаді секретаря Сєвєродонецької міської ради сьомого скликання з 27 січня 2017 року.

З копії ухвали Вищого адміністративного суду України від 10 жовтня 2017 року по справі № К/800/26473/16 вбачається, що постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року скасована, а постанова Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 березня 2016 року залишена в силі.

Відповідно до копії розпорядження міського голови «Про поновлення на посаді секретаря міської ради ОСОБА_4» № 305-К від 14 вересня 2016 року, поновлено ОСОБА_4 на посаді секретаря Сєвєродонецької міської ради з 14.09.2016 року.

Згідно із копіями протоколу шістнадцятої (чергової) сесії Сєвєродонецької міської ради сьомого скликання від 25 серпня 2016 року та рішення Сєвєродонецької міської ради № 665 від 14 вересня 2016 року, ОСОБА_4 обрано секретарем Сєвєродонецької міської ради сьомого скликання на засіданні міської ради 14 вересня 2016 року за пропозицією міського голови, про що також зроблено відповідний запис № 23 в трудовій книжці ОСОБА_9 від 29.09.2016 року.

З копії розпорядження міського голови «Про обрання на посаду секретаря міської ради ОСОБА_4» № 325-К від 28 вересня 2016 року вбачається, що ОСОБА_4 вважаться обраним на посаду секретаря міської ради та таким, що приступив до своїх посадових обов'язків з 29.09.2016 року, позивачу встановлено з 29.09.2016 року посадовий оклад у розмірі 3491,00 грн., ОСОБА_9 присвоєно дев'ятий ранг посадової особи місцевого самоврядування, а також скасовано розпорядження міського голови «Про поновлення на посаді секретаря міської ради ОСОБА_4» № 305-К від 14 вересня 2016 року, про що також зроблено відповідний запис № 23 в трудовій книжці ОСОБА_9 від 29.09.2016 року.

Згідно із копією розпорядження міського голови «Про втрату чинності розпорядження міського голови № 325-К від 28.09.2016 року» № 374-К від 12 жовтня 2017 року, визнано таким, що втратило чинність, розпорядження міського голови № 325-К від 28.09.2016 року «Про обрання на посаду секретаря міської ради ОСОБА_4» та вважається діючим розпорядження міського голови № 305-К від 14.09.2016 року «Про поновлення на посаді секретаря міської ради ОСОБА_4».

Відповідно до копії розпорядження міського голови «Про виправлення описки в розпорядженні міського голови № 305-К від 14.09.2016 року» № 375-К від 12 жовтня 2017 року, виправлено допущену описку в розпорядженні міського голови № 305-К від 14.09.2016 року «Про поновлення на посаді секретаря міської ради ОСОБА_4», замінивши у пункті 1 та пункті 2 розпорядження дату поновлення з 14.09.2016 року на 27.01.2016 року.

Згідно із копією розпорядження міського голови «Про звільнення ОСОБА_4» № 376-К від 13 жовтня 2017 року, звільнено 13 жовтня 2017 року ОСОБА_4 з посади секретаря міської ради відповідно до статті 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» у зв'язку із виявленням обставин, що перешкоджають перебуванню на службі в органах місцевого самоврядування та недотримання вимог, пов'язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування. Визнано таким, що втратило чинність, розпорядження міського голови «Про поновлення на посаді секретаря міської ради ОСОБА_4» № 305-К від 14 вересня 2017 року, про що також зроблено відповідні записи № 26-27 в трудовій книжці ОСОБА_9 від 12.10.2017 року та від 13.10.2017 року відповідно.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог по суті суд враховує, що згідно із ч. 1, 4 ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Отже, відомості, які відображені у трудовій книжці працівника, підтверджують підстави здійснення ним трудової діяльності в конкретному підприємстві, установі, організації в певний період.

З трудової книжки позивача вбачається, що з 29.09.2016 року ОСОБА_4 вважається обраним на посаду секретаря Сєвєродонецької міської ради та таким, який приступив до своїх посадових обов'язків саме на підставі розпорядження міського голови № 325-К від 28.09.2016 року. При цьому, попередній запис № 22 у трудовій книжці позивача про звільнення його з роботи з 27.01.2016 року залишається чинним, відмітки про визнання цього запису недійсним у трудовій книжці позивача відсутні.

Згідно із ч. 1 ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 26, п. 4 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міський голова вносить на розгляд ради пропозицію щодо кандидатури на посаду секретаря ради, а міська рада обирає на посаду відповідного секретаря.

Із змісту протоколу шістнадцятої (чергової) сесії Сєвєродонецької міської ради сьомого скликання вбачається, що 14 вересня 2016 року на сесії міської ради міський голова ОСОБА_6 особисто вніс на затвердження міської ради кандидатуру ОСОБА_4 для обрання на посаду секретаря ради. При цьому із змісту пояснень представника відповідачів судом було з'ясовано, що питання про обрання секретаря міської ради було включено до порядку денного сесії міської ради за ініціативою міського голови ще до початку сесії влітку 2016 року, тобто до прийняття Донецьким апеляційним адміністративним судом постанови від 07 вересня 2016 року по справі № 428/1212/16-а про поновлення позивача на посаді секретаря міської ради.

Суд зазначає, що рішення Сєвєродонецької міської ради № 665 від 14 вересня 2016 року про обрання позивача на посаду секретаря міської ради не є зміненим, скасованим або зупиненим.

Крім того, розпорядженням міського голови № 325-К від 28 вересня 2016 року ОСОБА_4 вважався таким, що обраний на посаду секретаря міської ради та таким, що приступив до своїх посадових обов'язків з 29.09.2016 року. Вказаним розпорядженням також було скасовано розпорядження міського голови № 305-К від 14 вересня 2016 року про поновлення позивача на посаді секретаря міської ради на підставі постанови апеляційного суду по справі № 428/1212/16-а. Запис про поновлення позивача на посаді на підставі розпорядження міського голови № 305-К від 14 вересня 2016 року до трудової книжки позивача не заносився.

Таким чином, з 29 вересня 2016 року позивач обіймав посаду секретаря міської ради саме на підставі рішення Сєвєродонецької міської ради № 665 від 14 вересня 2016 року про обрання його на цю посаду, про що свідчить сукупність вищенаведених доказів. Оскаржувані розпорядження № 374-К та № 375-К від 12 жовтня 2017 року, якими було штучно змінено дату початку трудових відносин позивача та штучно змінено підставу існування трудових відносин між позивачем та міською радою, повністю ігнорують законну силу рішення Сєвєродонецької міської ради № 665 від 14 вересня 2016 року про обрання позивача на посаду секретаря міської ради.

Посилання представника відповідачів на те, що звільнення позивача з посади було обумовлено висновками, викладеними у постанові Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року по справі № 428/2279/17 про те, що ОСОБА_4 з 27 січня 2016 року продовжував виконувати обов'язки секретаря міської ради і проходження служби ним не переривалося, є повністю неспроможними, з огляду на таке.

По-перше, вищевказані висновки не є обов'язковими для суду першої інстанції в цій справі, адже в силу ч. 1 ст. 72 КАС України не підлягають доказуванню лише обставини, встановлені певним судовим рішенням. Висновки суду слід відрізняти від встановлених судом обставин справи.

По-друге, вищевказаних висновків апеляційний суд дійшов із урахуванням конкретних обставин справи № 428/2279/17, які не є тотожними обставинам цієї справи. Із змісту судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій по справі № 428/2279/17 вбачається, що протокол засідання сесії міської ради, на якій міський голова 14.09.2016 року запропонував обрати позивача секретарем міської ради, не був предметом дослідження судів по справі № 428/2279/17. Більш того, станом на час розгляду апеляційним судом справи № 428/2279/17 Вищий адміністративний суд України ще не ухвалював рішення щодо скасування постанови суду апеляційної інстанції від 07 вересня 2016 року про поновлення позивача на роботі.

Крім того, суд звертає увагу на те, що саме на підставі розпорядження міського голови № 325-К від 28 вересня 2016 року ОСОБА_4 вважався таким, що обраний на посаду секретаря міської ради і саме на підставі вказаного розпорядження було внесено відповідний запис до трудової книжки позивача. Отже, розпорядження міського голови № 325-К від 28 вересня 2016 року як ненормативний правовий акт одноразового застосування було фактично виконано (реалізовано) і на підставі нього у позивача тривалий час (з вересня 2016 року до жовтня 2017 року) існували трудові правовідносини із Сєвєродонецькою міською радою.

Згідно із ч. 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

У пункті 5 рішення № 7-рп/2009 Конституційний Суд України вказав, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2011 року по справі № 21-50а11.

Отже, оскаржувані розпорядження № 374-К та № 375-К від 12 жовтня 2017 року є такими, що скасовують ненормативний правовий акт одноразового застосування, який вичерпав свою дію фактом його використання (реалізації), тобто вказані розпорядження є протиправними і порушують гарантії стабільності суспільних відносин між органом місцевого самоврядування і позивачем. Посилання у спірному розпорядженні № 374-К на «втрату чинності» розпорядженням № 325-К не змінює суті спірного розпорядження, яка зводиться до скасування раніше реалізованого ненормативного правового акту органу місцевого самоврядування.

На думку суду, сам факт видання Виконуючим обов'язки Сєвєродонецького міського голови ОСОБА_5 розпоряджень № 374-К та № 375-К від 12 жовтня 2017 року, якими було штучно змінено дату початку трудових відносин позивача та штучно змінено підставу існування трудових відносин між позивачем та міською радою, свідчить про усвідомлення ОСОБА_5 явно протиправного характеру своїх діянь, а також свідчить про усвідомлення ОСОБА_5 неможливості звільнення позивача без скасування раніше прийнятого та повністю реалізованого розпорядження міського голови № 325-К від 28 вересня 2016 року про визнання позивача таким, що обраний на посаду секретаря міської ради згідно із чинним рішенням міської ради.

Суд також звертає увагу на те, що спірне розпорядження про звільнення позивача мотивовано ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 жовтня 2017 року по справі № К/800/26473/16 та довідкою про результати спеціальної перевірки відомостей щодо ОСОБА_4 від 19.01.2016 року. Тобто, спірне розпорядження про звільнення позивача ґрунтується на тих обставинах, які вже були підставою для звільнення ОСОБА_4 після його первинного обрання на посаду секретаря міської ради в грудні 2015 року та до його повторного обрання на цю посаду у вересні 2016 року.

Згідно із статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Отже, спірне розпорядження про звільнення позивача запроваджує для позивача подвійну відповідальність у вигляді повторного звільнення за одне й те саме порушення Закону. Крім того, спірне розпорядження про звільнення позивача запроваджує для позивача відповідальність у вигляді звільнення за порушення Закону, яке сталося до його повторного обрання на посаду.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що розпорядження Виконуючого обов'язки Сєвєродонецького міського голови ОСОБА_5 від 12 жовтня 2017 року № 374-К, від 12 жовтня 2017 року № 375-К, від 13 жовтня 2017 року № 376-К є протиправними та такими, що порушують права позивача, а отже вказані розпорядження мають бути скасовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КзпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно із п. 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 задовольняючи позовні вимоги про поновлення на публічній службі, суд повинен визнати протиправним рішення суб'єкта владних повноважень повністю або частково та скасувати акт індивідуальної дії повністю або ту його частину, яка стосується позивача, з моменту прийняття акта та обов'язково вказати дату, з якої особу поновлено на посаді.

Таким чином, ОСОБА_4 слід поновити на посаді секретаря Сєвєродонецької міської ради Луганської області з 13 жовтня 2017 року, тобто з дати його незаконного звільнення з посади.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі згідно із статтею 94 КАС України суд враховує, що позов задоволено, а отже наявні підстави для присудження на користь позивача всіх понесених ним судових витрат зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Сєвєродонецької міської ради Луганської області. Саме вказана рада є суб'єктом владних повноважень, посадовою особою якої в розумінні ч. 1 ст. 94 КАС виступав ОСОБА_5, неправомірними діями якого були порушені законні права позивача. Стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань окремих посадових осіб, які таки х асигнувань не мають, КАС України не передбачено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 8, 11, 17, 86, 94, 118, 158-163, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_4 до Виконуючого обов'язки Сєвєродонецького міського голови ОСОБА_5, Сєвєродонецького міського голови ОСОБА_6 про визнання протиправними та скасування розпоряджень, поновлення на роботі, третя особа Сєвєродонецька міська рада Луганської області - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати розпорядження Виконуючого обов'язки Сєвєродонецького міського голови ОСОБА_5 від 12 жовтня 2017 року № 374-К, від 12 жовтня 2017 року № 375-К, від 13 жовтня 2017 року № 376-К.

Поновити ОСОБА_4 на посаді секретаря Сєвєродонецької міської ради Луганської області з 13 жовтня 2017 року.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді секретаря Сєвєродонецької міської ради Луганської області.

Стягнути на користь ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань Сєвєродонецької міської ради Луганської області суму судових витрат в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення, або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, якщо судом було застосовано ч. 3 ст. 160 КАС України або якщо особа не була присутня в судовому засіданні, шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова у повному обсязі складена та підписана 05 грудня 2017 року.

Суддя Д.Б. Баронін