Справа № 554/6814/17
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 28.11.2017 Справа № 554/6814/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року

Октябрський районний суд м. Полтави:

головуючого - судді Микитенка В.М.,

за участю: секретаря - Різник А.В.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Калюжного В.Ю.,

представника третьої особи - Лобач А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Полтаві Калюжного Владислава Юрійовича, третя особа Департамент патрульної поліції Нацполіції України про скасування постанови та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

31.08.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції в м. Полтава Калюжного Владислава Юрійовича, третя особа Департамент патрульної поліції Нацполіції України про скасування постанови серії БР №034684 від 24.08.2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення в сумі 170 грн. за ч. 6 ст. 121 КУпАП, а також закриття провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 24.08.2017 року близько 23.30 год., керуючи автомобілем Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1, він рухався по вул. Майдан Незалежності, 3 та був зупинений поліцейським, який не відрекомендувавшись, декілька раз змінював причини зупинки транспортного засобу позивача: не ввімкнутий сигнал повороту, авто в угоні, підозра на стан сп'яніння, непрацююча підсвітка номерного знаку. Після цього, вихопивши з рук позивача документи, поліцейський замкнувся в службовому автомобілі та склав протокол про адміністративне правопорушення. Вважає, що застосоване до нього інспектором стягнення у вигляду штрафу в розмірі 170 грн. є незаконним, неправомірним та не обґрунтованим з огляду на відсутність складу адміністративного правопорушення, а саме ознак умислу та необережності.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що 24.08.2017 року увечері, коли він зустрів дружину на Південному залізничному вокзалі Полтави та почав рух додому під світка його номерного знаку працювала, однак після зупинки його працівниками поліції виявив, що вона вийшла з ладу, а саме перегоріла лампа, тому на місці усунув цю несправність. Незважаючи на це відповідач склав щодо нього постанову.

Ці обставини не спростовуються і свідченнями дружини позивача - свідка ОСОБА_4, яку останній зустрічав з вокзалу та поясненнями відповідача і наданим ним відеозаписом з бодікамери.

Відповідач та представник третьої особи заперечили проти позову за безпідставністю.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до постанови серії БР№034684 від 24.08.2017 року, на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн. за ч.6 ст.121 КУпАП, мотивуючи, що він 24.08.2017 року о 23.00 год. у місті Полтава по вулиці Майдан Незалежностя, 3, керував автомобілем Opel Astra, державний номерний знак якого був неосвітлений у темну пору доби, чим порушив п.30.2 ПДР (а.с.4, 23).

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того, ч.6 ст.121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в тому числі за експлуатацію транспортного засобу з неосвітленим номерним знаком.

Зі змісту цієї норми, вказане правопорушення може бути вчинено як умисно, так і з необережності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (самовпевненість) або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (недбальство) (ст.11 КУпАП).

Від недбальства треба відрізняти поняття "випадок" ("казус"), який є поширеним у справах про порушення правил безпеки руху й експлуатації транспорту.

"Випадок" - це такий психічний стан особи, за якого вона не передбачає настання суспільно шкідливих наслідків, не повинна була чи (і) не могла їх передбачити. Випадок виключає вину в поведінці особи.

При визначенні протиправної недбалості в поведінці особи важливе місце посідає встановлення обов'язку та можливості особи передбачити суспільно шкідливі наслідки. Обов'язок або повинність передбачити наслідки ("повинна була") в теорії адміністративного права називають об'єктивним критерієм недбалості; можливість передбачення ("могла") - суб'єктивним критерієм. Для констатації недбалості необхідно сполучення об'єктивного та суб'єктивного критеріїв.

Виходячи з вимог ч.2 ст.71 КАС України: «У адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову».

Частиною 6 зазначеної статті передбачено, що якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

При вирішенні спору суд також виходить із загальних засад недопустимості притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь (ч.2 ст.62 Конституції України).

З огляду на те, що позивачем оскаржується рішення відповідача, має бути перевірено, в тому числі, чи прийнято воно обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, у межах наданих повноважень.

Водночас, відповідачем на пропозицію суду не надано належних, допустимих та достатніх доказів правомірності оскаржуваного рішення, тому з огляду на нічим не спростовані пояснення позивача та представлені ним докази, воно є протиправним і підлягає скасуванню.

При цьому, наявні у справі докази не свідчать про наявність у ОСОБА_1 суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, а виявлену несправність підсвітки номерного знаку слід розцінювати як казус (випадок), за умови, що, незважаючи на наявність у особи обов'язку передбачити суспільно шкідливі наслідки (об'єктивного критерію), вона внаслідок певних обставин, не має реальної можливості їх передбачити (відсутній суб'єктивний критерій). Випадкове спричинення суспільно шкідливих наслідків може бути зумовлено також відсутністю тільки об'єктивного критерію необережності - обов'язку передбачити суспільно небезпечні наслідки.

Суд враховує нічим не спростовані пояснення позивача, що перед поїздкою з залізничного вокзалу він перевірив підсвітку номерного знаку та вона працювала, тому вихід її з ладу по шляху його руху не може свідчити про умисел чи необережність водія. Про його добросовісність та законослухняність свідчить також те, що він усунув несправність на місці.

Інша частина позовних вимог задоволенню не підлягає, зокрема вимоги про закриття провадження у справі виходять за межі повноважень суду при вирішенні адміністративних позовів у порядку Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову серії БР №034684 від 24.08.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в сумі 170 грн. за ч. 6 ст. 121 КУпАП - скасувати.

У іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави.

Суддя В.М.Микитенко