Справа № 818/1017/16
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 р.Справа № 818/1017/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Чалого І.С. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 30.05.2017р. по справі № 818/1017/16

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Управління Держпраці у Сумській області

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_1) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Сумській області (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №74/236 від 02.07.2016 у розмірі 87000,00 грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 30.05.2017 року в задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №74/236 від 02.07.2016 - відмовити за необґрунтованістю.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд постанову суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги позивачем зазначено, що судом першої інстанції неправильно застосовані та порушено норми матеріального та процесуального права.

Сторони в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову судом першої інстанції зроблено висновок, що постанова про накладення штрафу №74/236 від 02.07.2016 є обґрунтованою та прийнятою у відповідності до норм чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду, 26 травня 2016 до Управління Держпраці у Сумській області звернувся начальник Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі по тексту - ГУНП в Сумській області) із заявою про спільне проведення перевірки суб'єктів господарської діяльності, у тому числі і ОСОБА_1, на предмет дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів (а.с.50-51).

01.06.2016 відповідачем було направлено звернення до Голови Державної служби з питань праці про надання згоди на проведення позапланової перевірки суб'єктів господарювання, у тому числі ОСОБА_1 (а.с.48-49).

03.06.2016 відповідачем отримано згоду Державної служби з питань праці про проведення позапланової перевірки з питань дотримання вимог чинного законодавства про працю №6124/4/4.2-ДП-16 (а.с.47).

На підставі отриманої згоди від Державної служби з питань праці відповідачем видано наказ про проведення перевірки № 340-ОД від 10.06.2016 (а.с.46) та направлення № 258 про доведення перевірки суб'єкта господарювання від 10.06.2016 (а.с.37). Відповідно до направлення контролю підлягають питання щодо можливого порушення трудового законодавства в частині належного оформлення трудових відносин ФОП ОСОБА_1 з найманими працівниками; використання праці іноземців та осіб без громадянства. Крім того, направлення містить інформацію про згоду Державної служби з питань праці на проведення перевірки та наказ як підставу проведення перевірки. Позивачем направлення було отримано 14.06.2016, про що свідчить його підпис (а.с.37).

Позапланова перевірка ФОП ОСОБА_1 проводилася з 14.06.2016 по 15.06.2016, за її результатами складено акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 236 (а.с.52-61), яким засвідчено порушення вимог законодавства, виявлених під час перевірки, а саме - частини 1 та 3 статті 24 Кодексу законів про працю України (далі по тексту - КЗпП України) в частині допущення до роботи працівників без укладання трудового договору. Один примірник Акту № 236 отримано під підпис позивачем 15.06.2016 (а.с.60).

До Акту № 236 позивачем було надано пояснення від 14.06.2016 та 15.06.2016 (а.с.65,66).

Також, до справи залучені пояснення, отримані під час перевірки від працівників, що були допущені до роботи без укладання трудового договору, а саме - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.63,64). Відповідно до пояснень, зазначені працівники підтверджували виявлене порушення закону в частині допущення до роботи без укладання трудового договору. ОСОБА_4 стверджувала, що працює у позивача на посаді помічника кухаря з 20.05.2016 і до моменту перевірки, має встановлений графік трудового розпорядку - з 08.00 до 22.00, а також отримує від позивача заробітну плату в розмірі 100-130 гривень за робочий день "на руки". ОСОБА_5 стверджувала, що працює у позивача на посаді офіціанта з лютого 2016 року і до моменту перевірки, має встановлений графік трудового розпорядку - з 08.00 до 20.00, а також отримує від позивача заробітну плату в розмірі 100-150 гривень за робочий день "на руки".

На підставі Акту перевірки № 236, позивачу було внесено припис про усунення виявлених порушень № 118 від 15.06.2016 про забезпечення виконання вимог частин 1, 3 статті 24 КЗпП України у строк до 15.07.2016 (а.с.62). Припис отримано позивачем під підпис.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено у суді апеляційної інстанції, 17.06.2016 начальником Управління Держпраці у Сумській області було прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу на позивача об 10:30 год. 02.07.2016, листом № 1527/02/2663 від 22.06.2016 було повідомлено позивача про призначення розгляду справи про накладення штрафу (а.с.38).

02.07.2016 відбувся розгляд справи щодо порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства про працю та винесено постанову про накладення штрафу від 02.07.2016 №74/236 у розмірі 87000,00 грн. (а.с.19-20).

Надаючи правову оцінку, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №100 Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність деяких постанов Кабінету Міністрів України, територіальні органи Державної служби з питань праці утворені як юридичні особи публічного права у зв'язку з реорганізацією шляхом злиття територіальних органів Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці. Територіальні органи, які утворюються, в тому числі Управління Держпраці у Сумській області, є правонаступниками прав та обов'язків територіальних органів Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці, що реорганізуються.

Так, функції і повноваження Державної інспекції з питань праці, що припиняється, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №929-р "Питання Державної служби з питань праці" передані Державній службі з питань праці. До моменту видачі спеціалізованих нормативно-правових актів на Державну службу з питань праці розповсюджуються дія нормативно-правових актів, якими користувалися Державна служба гірничого нагляду та промислової безпеки і Державна інспекція з питань праці.

Порядок проведення перевірок посадовими особами державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів (далі - Порядок), затверджений Наказом Міністерства соціальної політики від 02.07.2012 №390, встановлює процедуру проведення Державною інспекцією України з питань праці та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці.

Абзацом першим пункту 3 Порядку № 390 встановлено, що інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Згідно частини другої статті 2 вказаного Закону, дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення. Тому, інспектори керуються частиною 4 пункту 3 Порядку № 390, яким встановлено, що позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог, встановлених Порядком № 390, 01.06.2016 Управлінням Держпраці у Сумській області було направлено звернення до Голови Державної служби з питань праці про надання згоди на проведення позапланової перевірки суб'єктів господарювання, у тому числі ОСОБА_1 (а.с.48-49).

Як було зазначено вище, 03.06.2016 відповідачем отримано згоду Державної служби з питань праці про проведення позапланової перевірки з питань дотримання вимог чинного законодавства про працю № 6124/4/4.2-ДП-16 (а.с.47), на підставі якої було видано наказ і направлення на проведення перевірки (а.с.37,46).

Один примірник направлення був отриманий позивачем 14.06.2016, про що свідчить його підпис (а.с.37). Отже, з підставою і предметом позапланової перевірки позивач був ознайомлений до її проведення.

У відповідності до пункту 4 Порядку № 390 інспектор має право на проведення перевірки за наявності у нього службового посвідчення та направлення на перевірку.

Як вбачається з матеріалів справи, перевіркою було виявлено порушення вимог законодавства, а саме: ч. 1 та 3 ст. 24 КЗпП України в частині допущення до роботи працівників без укладання трудового договору.

Так, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 КЗпП України додержання письмової форми є обов'язковим при укладенні письмового договору з фізичною особою.

Згідно з ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, колегія суддів зазначає, якщо працівник приймається на роботу за наказом, незалежно від наявності підписаного сторонами трудового договору у вигляді окремого документа, трудовий договір як угода між сторонами існує в будь-якому разі. Однак на вимогу головних державних інспекторів наказу або інших підтверджуючих документів позивачем надано не було.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у своїх поясненнях за результатами перевірки зазначав, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знаходилися на стажуванні в закладі громадського харчування "Анталія" з 13 червня 2016 року, однак підтверджуючих це документів на вимогу державних інспекторів також не було надано.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що твердження про стажування є необґрунтованим і таким, що не відповідає дійсності, з наступних підстав.

Необхідно розрізняти такі поняття, як прийняття на роботу з випробувальним терміном та стажування. Стажування проводиться до початку прийому на роботу, а випробування - в процесі роботи. Можливість і порядок проходження стажування передбачається Законом України "Про вищу освіту" (в якості післядипломної освіти), статтею 201 КЗпП України як виробниче навчання на підприємстві, в організації, установі, статтею 29 Закону України "Про зайнятість населення" щодо стажування за професією студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, Законом України "Про державну службу", постановою Кабміну № 804 від 01.12.1994 щодо стажування у державних органах та ін. Чинне законодавство передбачає можливість стажування молодих фахівців і студентів, безробітних за набутою професією (спеціальністю).

Можливість проходження стажування встановлюється Законом України "Про професійний розвиток працівників", відповідно до статті 6 якого стажування може організовуватися на договірних умовах у вищих навчальних закладах для керівників, професіоналів і фахівців. Відповідно до статті 7 зазначеного Закону неформальне професійне навчання працівників здійснюється за їх згодою безпосередньо у роботодавця згідно з рішенням роботодавця за рахунок його коштів з урахуванням потреб власної господарської чи іншої діяльності.

Професія кухаря дійсно належить до Переліку робітничих професій, за якими здійснюється підтвердження результатів неформального професійного навчання осіб за робітничими професіями, затвердженим Наказом Мінсоцполітики № 886 від 23.12.2014.

Однак, суб'єкти підтвердження кваліфікації, відповідно до Вимог, затверджених Мінсоцполітики і Міносвіти № 875/1776 від 16.12.2013, повинні мати відповідну ліцензію, створити комісію та здійснити виконати інші встановлені вимоги.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що всі зазначені вище підстави проходження стажування не мають відношення до безоплатної трудової діяльності працівників у фізичних осіб-підприємців до моменту укладення трудового договору.

Подібне твердження позивача є необґрунтованим, враховуючи те, що будь-яких підтверджуючих документів про стажування матеріли справи не містять .

Крім того, посилання позивача на Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" у позовній заяві (щодо запису до журналу суб'єкта господарювання перед початком перевірки, надання копій документів та ін.) є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 2 цього Закону його дія не поширюється на відносини державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.

Інспектори керуються ч. 4 пункту 3 Порядку № 390, яким встановлено, що позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення, що було дотримано.

Щодо участі у проведенні перевірки співробітників Головного управління Національної поліції у Сумській області, слід зазначити наступне.

Твердження про перешкоджання позивачу перебувати у приміщенні, де він здійснює підприємницьку діяльність, не відповідає дійсності. Відповідно до пункту 5 Порядку № 390 інспектору на час проведення перевірки надається робоче місце, обладнане належним чином, право користування телефонним зв'язком, розмножувальною технікою, іншими послугами технічного характеру, необхідними для реалізації повноважень під час перевірки, оформлення матеріалів перевірки, спілкування з працівниками (у разі необхідності одержання пояснень).

Як вбачається з матеріалів справи, інспектори Лисенко В.М та ОСОБА_6 діяли в межах наданих законом повноважень, а їх перебування у приміщенні, де позивач здійснює підприємницьку діяльність, та спілкування з його працівниками, мало на меті забезпечення здійснення заходу державного нагляду (контролю), а не перешкоджання здійсненню підприємницької діяльності.

Враховуючи встановлене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова про накладення штрафу №74/236 від 02.07.2016 є обґрунтованою та прийнятою у відповідності до норм чинного законодавства, а тому позовні вимоги про скасування постанови не підлягають задоволенню.

Згідно частини першої статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, постанова суду ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 30.05.2017р. по справі № 818/1017/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бондар В.О.
Судді Чалий І.С. Калиновський В.А.
Повний текст ухвали виготовлений 04.12.2017 р.