Справа № 826/13866/16
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Видмеденко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» до Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Хас» за участю Спеціальної антикорупційної прокуратура Генеральної прокуратури України про визнання дії та бездіяльності протиправними, за апеляційною скаргою Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.08.2017, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області щодо не здійснення у період з дня виникнення податкового до 16.06.2016 року заходів з погашення податкового боргу ТОВ Фірма «ХАС, яке є відповідальним за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання Договору про спільну інвестиційну та виробничу діяльність №60 від 04.02.2004 року; визнання протиправними дії Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області по надсиланню (врученню) ТОВ Фірма «ХАС», яке є відповідальним за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання Договору про спільну інвестиційну та виробничу діяльність №60 від 04.02.2004 року, податкової вимоги №310-17 від 16.06.2016 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.08.2017 позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В засідання з'явився представник апелянта, просив апеляційну скаргу задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції.

Представник позивача, прокурор в судовому засіданні просили залишити постанову суду першої інстанції без змін. До суду надано копії матеріалів кримінального провадження №0000218 від 31.03.2017 за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, надані матеріали кримінального провадження, доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що між Дочірньою компанією «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», як Стороною 1, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «ХАС», як Стороною 2, укладено Договір про спільну інвестиційну та виробничу діяльність від 04.02.2004 року №60.

Згідно п. 1.1 Договору, визначено, що сторони зобов'язуються об'єднати свої вклади та вести спільну інвестиційну та виробничу діяльність, з метою нарощування обсягів видобутку вуглеводнів, реалізації видобутих вуглеводнів та продуктів їх переробки, отримання прибутку в інтересах сторін.

Відповідно до п. 5.3 Договору №60, ведення загальних справ та поточне керівництво спільною діяльністю здійснює Сторона - 1 (далі також - Оператор). При цьому, Оператор діє в межах, обумовлених даним Договором, Програмами спільної діяльності та рішеннями Комітету управління. Оператор здійснює ведення спільних справ Учасників Договору на підставі довіреності, що видається Стороною - 2.

Згідно з п. 5.10 Договору №60, до компетенції Оператора відноситься, зокрема, відкриття (закриття) та розпорядження окремим поточним рахунком у банку; ведення окремого бухгалтерського та податкового обліку спільної діяльності; сплата передбачених чинним законодавством податків, обов'язкових зборів (платежів).

Відповідно до п. 7.2 Договору №60, доходи, що одержуються в результаті спільної діяльності, використовуються, в першу чергу, на сплату податків та інших обов'язкових платежів та відшкодування матеріальних витрат, пов'язаних із веденням спільної діяльності.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «ХАС» є платником рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин під час виконання договору про спільну діяльність, оскільки є учасником договору про спільну діяльність до компетенції якого згідно умов договору належить сплата передбачених чинним законодавством податків, обов'язкових (зборів) платежів.

Згідно картки особового рахунку податковий борг ТОВ «Фірма «ХАС» у сумі 3 756 842,53 грн. виник у 2015 році.

31.07.2015 року податковим органом ТОВ «Фірма «ХАС» надіслана податкова вимога №35-23. Податковий борг погашено не був та станом на 16.06.2016 року збільшився до 25 902 509,92 грн.

Листом від 16.08.2016 року №2285/10/16-12-10-14 відповідач направив позивачу подання про стягнення грошових коштів з рахунків позивача за податковим боргом, який виник за Договором та корінець податкової вимоги №310-17 від 16.06.2016 року.

Не погоджуючись з такими діями, позивач оскаржив їх до суду.

Оскаржувана податкова вимога винесена за податковим боргом, який виник за Договором, та на підставі вказаної вимоги відповідачем заявлено вимогу про стягнення грошових коштів з позивача, відтак, вона стосується прав та інтересів позивача.

Надаючи правову оцінку обставинам справи судова колегія зазначає наступне.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі- ПК України), платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Статтею 176 ПК України встановлено, що платники податку зобов'язані, зокрема, подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим; своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих органом державної податкової служби, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з пп. 59.1, 59.3, 59.4 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з пп.20.1.18 п.20.1. ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов'язань платників податків.

Крім того, згідно пп. 60.1.1 ст. 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.

Таким чином у разі часткового погашення боргу підлягає застосуванню вказана норма закону.

Податкову вимогу від 31 липня 2015 року №35-23 не відкликано, а суму податкового боргу не погашено, відтак, підстави для прийняття нової податкової вимоги №310-17 від 16.06.2016 року були відсутні.

Розмір податкового боргу за Договором №60 на день формування первинної податкової вимоги від 31.07.2015 становив 1596087,52 грн.

Відповідно до Звіту про фінансові результати спільної діяльності за І півріччя 2015 року дохід спільної діяльності від реалізації продукції склав 285904 тис. грн., а відповідно до звіту про фінансові результати за 9 місяців 2015 року - 372258 тис. грн.

Спеціальною антикорупційною прокуратурою Генеральної прокуратури України надано до матеріалів справи: Звернення Директора ТОВ Фірма «Хас» про надання розстрочення плати за користування надрами для видобування газу природного за грудень 2014 року - за березень 2016 року; Заяви Директора ТОВ Фірма «Хас» щодо надання розстрочення грошових зобов'язань за грудень 2014 року - за березень 2016 року; Висновки щодо надання можливості розстрочення грошового зобов'язання ТОВ Фірма «Хас», як оператор договору про спільну інвестиційну та виробничу діяльність №60 від 04.02.2004 р. за період з січня 2015 року - по березень 2016 року (надалі - Висновки); Рішення про розстрочення грошового зобов'язань за грудень 2014 року - за березень 2016 року; Договори про розстрочення грошового зобов'язань за грудень 2014 року - за березень 2016 року, а також копії матеріалів кримінального провадження №0000218 від 31.03.2017 за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_3

З матеріалів справи вбачається, що Контролюючим органом приймалися рішення про надання розстрочення грошових зобов'язань за грудень 2014 року - за березень 2016 року та було визначено, що у ТОВ Фірма «Хас» наявні кошти (майно), які є достатніми для погашення податкового боргу.

Згідно облікової картки платника податків з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу ТОВ «Фірма «ХАС» як уповноваженої особи по Договору про спільну діяльність від 04.02.2004 року №60, 31.05.2016 було нараховано пеню (проценти) за розстрочення грошових зобов'язань/податкового боргу з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу згідно рішень ДФС України та договорів про розстрочення грошових зобов'язань/податкового боргу у загальному розмірі 205 927,13 грн.

Нарахована пеня в розмірі 205 927,13 грн., яка не сплачена платником, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України, якою встановлено, якщо після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Згідно п.95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

У відповідності до п. 88.3 ст. 88 ПК України, у разі якщо податковий борг виник за операціями, що виконувалися в межах договорів про спільну діяльність, у податкову заставу передається майно платника податків, який згідно з умовами договору був відповідальним за перерахування податків до бюджету та/або майно, яке внесене у спільну діяльність та/або є результатом спільної діяльності платників податків.

У разі недостатності майна такого платника податків у податкову заставу передається майно інших учасників договору про спільну діяльність у розмірах, пропорційних їх участі у такій спільній діяльності.

Виходячи з вказаних норм та приймаючи до уваги те, що податковий борг виник за операціями, що виконувалися в межах договору про спільну інвестиційну діяльність, у податкову заставу слід було передати майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Хас», тобто того платника який згідно з умовами договору був відповідальним за перерахування податків до бюджету та/або майно, яке внесене у спільну діяльність та/або є результатом спільної діяльності платників податків.

Апелянт вказує, що ним вжито усі передбачені діючим податковим законодавством заходи щодо погашення податкового боргу, який виник за Договором, а надання ТОВ «Фірма «ХАС» як уповноваженій особі за Договором розстрочення сплати податкового боргу унеможливило звернення до суду щодо стягнення такого податкового боргу.

Зазначає, що у зв'язку із виникненням податкової заборгованості за Договором 31.07.2015 платнику податків було призначено податкового керуючого та прийнято рішення про опис майна платника податків у податкову заставу, а також направлено лист, яким повідомлено платника податків про наявність податкового боргу.

Податковим керуючим 10.08.2015 здійснено виїзд за податковою адресою ТОВ «Фірма «ХАС» як відповідальної особи за Договором де від уповноваженого представника отримано лист, у якому зазначалося про відсутність майна, яке може бути описане у податкову заставу та на підставі якого відповідачем 10.08.2015 складено акт про відсутність майна, яке може бути описане у податкову заставу.

Однак, доказів здійснення подальших дій з виявлення та опису майна відповідачем до суду не надано, в той час як позивачем надано докази наявності майна, яке могло бути описане у податкову заставу з метою забезпечення погашення податкового боргу за Договором та докази обізнаності відповідача з інформацією про майно.

ТОВ «Фірма «Хас» у липні та серпні 2015 року здійснено реалізацію видобутих в рамках спільної діяльності вуглеводнів, відповідно до наявних у позивача аукціонних свідоцтв, на суму 57624850,80 грн.

ТОВ «Фірма «ХАС» як оператором спільної діяльності за Договором протягом 2015 року та січня-травня 2016 року апелянту подавалися податкові розрахунки з рентної плати за користування надрами, якими декларувалися податкові зобов'язання із вказаного податку. У розрахунках з рентної плати, крім податкового зобов'язання за відповідний звітний період відображалися і обсяги видобутих вуглеводнів (природний газ, газовий конденсат) - майно, яке є результатом спільної діяльності за Договором, та яке відповідач міг описати у податкову заставу.

Враховуючи надані документи та звіти, апелянт знав про наявність активів, яких достатньо для забезпечення погашення розстрочених сум.

Таким чином, підтвердження вчинення дій щодо опису майна в податкову заставу платника, який згідно з умовами договору №60 був відповідальним (ТОВ «Фірма «Хас») за перерахування податків до бюджету та/або майно, яке внесене у спільну діяльність та/або є результатом спільної діяльності платників податків, відповідачем не надано.

Відповідач не був позбавлений можливості звернутися до позивача із запитом щодо наявності у «спільної діяльності» майна, яке можливо було описати у податкову заставу з метою забезпечення погашення податкового боргу. Проте, звернення від відповідача у період з 31.07.2015 по 16.06.2016 на адресу позивача не надходило, та більше того, як зазначено вище, про наявність податкової заборгованості за Договором перед відповідачем позивачу стало відомо лише в кінці червня 2016 року.

Не зважаючи на існування податкового боргу, ДФС України листом від 19.11.2015р. №24665/6/99-99-23-02-15 на запит позивача повідомила про відсутність у ТОВ «Фірма «ХАС» як уповноваженої особи за Договором заборгованості зі сплати податків.

Апелянт також зазначає, що були відсутні законні підстави для звернення до суду з вимогами про стягнення податкового боргу, оскільки ТОВ Фірма «ХАС» було надано розстрочення сплати податкового боргу, що виник за Договором. Згідно з пунктом 100.1 статті 100 ПК України розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Однак, розстрочення є лише законодавчо передбаченою формою розрахунків платника з бюджетом шляхом зміни строків платежу, розстрочення не можна розцінювати як окремий спосіб погашення податкового боргу, що виключає можливість застосування інших заходів з примусового стягнення податкового боргу. Використання інституту розстрочення не виключається і на стадії виконання судового рішення про примусове стягнення податкового боргу.

Незважаючи на те, що суми податкового боргу «спільної діяльності» були розстрочені, відповідач зобов'язаний був вчинити усі передбачені ПК України заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу платника податків.

Вказане свідчить, що відповідачем не вжито достатні заходи, передбачені ст.ст. 88, 89, 95 ПК України щодо забезпечення виконання грошового зобов'язання (податкового боргу), що призвело до збільшення податкового боргу.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому колегією суддів відхиляються.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно задоволення позовних вимог, через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.08.2017 у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» до Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Хас» за участю Спеціальної антикорупційної прокуратура Генеральної прокуратури України про визнання дії та бездіяльності протиправними - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.08.2017 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 05.12.2017

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.