Справа № 826/147/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

29 листопада 2017 року 13:30 справа №826/147/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
доДеснянської районної в місті Києві державної адміністрації
треті особи1. ОСОБА_2 2. Департамент (центр) надання адміністративних послуг виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (далі по тексту - відповідач), за участю третьої особи - ОСОБА_2 (далі по тексту - третя особа 1, ОСОБА_2.), в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення начальника відділу з питань реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації у справі №67320-06-01 від 16 грудня 2016 року; 2) зобов'язати відповідача вчинити дії зі зняття з реєстрації місця проживання сина позивача - ОСОБА_2.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Департамент (центр) надання адміністративних послуг виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту - третя особа 2); закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні 18 травня 2017 року позивач підтримав позов; представники відповідача та третьої особи 2 заперечили проти позову; представник третьої особи 1 до суду не прибув; відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 16 грудня 2016 року звернувся до Відділу з питань реєстрації місця проживання Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

У знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 відмовлено.

Підставою для відмови у заяві про зняття з місця реєстрації вказано статтю 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", якою передбачено, що разом із заявою особа подає документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання.

ОСОБА_1 вважає, що рішення про відмову у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 є протиправним, оскільки не відповідає вимогам статті 33 Конституції України та статті 4 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". Зазначає, що вимога щодо необхідності надання документу, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації, є необґрунтованою, оскільки на цей час громадяни отримують пластикові картки, до яких відомості про зміну місця реєстрації не вносяться. Також позивач вважає, що для внесення змін про місце реєстрації не подається документ у разі, коли людина визнана відсутньою з невідомих причин. Як на підставу для зняття ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 вказує на те, що ОСОБА_2 восени 1996 року виїхав до матері у місто Владивосток Російської Федерації і його місцезнаходження не відомо. З огляду на норму статті 72 Житлового кодексу України ОСОБА_2 втратив право на користування квартирою.

Дослідивши матеріали справи та норми чинного законодавства, Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про адміністративні послуги" адміністративні послуги надаються суб'єктами надання адміністративних послуг безпосередньо або через центри надання адміністративних послуг.

Відповідно до пункту 1 Положення про Департамент (Центр) надання адміністративних послуг виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого рішенням Київської міської ради від 2 квітня 2015 року №318/1183 (у редакції рішення Київської міської ради від 3 березня 2016 року №124/124), Департамент (Центр) надання адміністративних послуг виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Центр) - структурний підрозділ виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), утворений для надання адміністративних послуг.

З метою забезпечення належної доступності адміністративних послуг рішенням Київської міської ради можуть утворюватися територіальні підрозділи Центру.

Відділи (Центри) надання адміністративних послуг апаратів районних в місті Києві державних адміністрацій є структурними підрозділами відповідних районних в місті Києві державних адміністрацій.

Зняття з реєстрації місця проживання особи належить до переліку адміністративних послуг органів виконавчої влади, які надаються через центр надання адміністративних послуг, визначеного в Додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 травня 2014 року №523-р.

У статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що:

документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист;

зняття з реєстрації - внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:

заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації;

судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

свідоцтва про смерть;

паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

інших документів, які свідчать про припинення:

підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства;

підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній, установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту;

підстав на право користування житловим приміщенням.

Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону.

Разом із заявою особа подає:

документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання;

військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

У разі подання заяви представником особи додатково подаються:

документ, що посвідчує особу представника;

документ, що підтверджує повноваження особи як представника (законного представника).

Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Особа може доручити в установленому законодавством порядку подати заяву про зняття з реєстрації місця проживання відповідній посадовій особі виконавців послуг з управління (утримання) багатоквартирного будинку (гуртожитку), об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку за місцем її проживання.

Суд не встановив жодної з наведених правових підстав, за яких відділ (центр) надання адміністративних послуг зобов'язаний був задовольнити заяву ОСОБА_1 про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2

За результатом аналізу норм статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" суд дійшов висновку, що така підстава для зняття з реєстрації місця проживання особи як заява особи або її представника, що подається до органу реєстрації, передбачає подання заяви особисто особою або її представником про зняття з реєстрації такої особи внаслідок добровільного бажання цієї особи на зняття її з реєстрації місця проживання. До такої заяви особою або її представником обов'язково додається документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації.

Суд зазначає, що згідно зі статтею 242 Цивільного кодексу України законними представниками є батьки (усиновлювачі) своїх малолітніх та неповнолітніх дітей, опікун малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною, а також інша особа у випадках, встановлених законом.

Докази тому, що позивач є законним представником свого повнолітнього сина ОСОБА_2, 1980 року народження, або представником на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства, відсутні.

Щодо доводів позивача про те, що ОСОБА_2 втратив право на користування квартирою, оскільки не проживає в ній більше шести місяців, суд зазначає, що власник житла усуває перешкоди в користуванні цим житлом зареєстрованою особою шляхом подання позову до суду про визнання цієї особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрації. У такому разі підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Також підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Норми статті 33 Конституції України та статті 4 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", на які вказує позивач, не передбачають порядку та підстав зняття фізичних осіб з реєстрації місця проживання.

Так, статтею 33 Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Статтею 4 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що законодавство про свободу пересування та вільний вибір місця проживання складається з Конституції України, цього Закону, інших законів та міжнародних договорів України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші норми, ніж ті, що містяться у цьому Законі, застосовуються норми міжнародного договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відділ з питань реєстрації місця проживання Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації спірним рішенням не вирішував питання щодо свободи пересування, вільного вибору місця проживання, права вільно залишати територію України осіб.

Тому, доводи позивача про те, що оскаржуване рішення про відмову у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 не відповідає вимогам статті 33 Конституції України та статті 4 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є недоречними.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, доведено відсутність протиправності рішення про відмову зі зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні адміністративного позову повністю.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко