Справа № 644/2199/17
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 р.Справа № 644/2199/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Кононенко З.О. , Бондара В.О.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

позивач - ОСОБА_1

представник відповідача та третьої особи - Гріньов Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Директора Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Калини Олексія Леонідовича, Харківської міської ради на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.09.2017р. по справі № 644/2199/17

за позовом ОСОБА_1

до Директора Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Калини Олексія Леонідовича треті особи Харківська міська рада , Виконавчий комітет Харківської міської ради

про визнання протиправними дії та скасування рішень, прийнятих суб'єктом владних повноважень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до Директора Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Калини Олексія Леонідовича, в якому просив суд: визнати незаконними дії Директора Департаменту територіального контролю Калина О.Л., щодо ненадання об'єктивної, всебічної відповіді по суті та такими, що порушують вимоги (ненадання відповіді по суті) ст. 19 Закону України «Про звернення громадян»; визнати протиправними дії Директора Департаменту територіального контролю Калина О.Л., що порушують вимоги ст. 7 ч. 4 (скаргу на рішення виконкому розглядала особа, яка не мала на це право) Закону України «Про звернення громадян»; визнати протиправними дії Директора Департаменту територіального контролю Калина О.Л., щодо не залучення його до перевірки, ненаданні можливості ознайомитись з матеріалами перевірки та такими, що порушують вимоги ст.18 (права громадянина при розгляді звернення) Закону України «Про звернення громадян»; визнати протиправними дії Директора Департаменту територіального контролю Калина О.Л., щодо внесення змін до порядку оскарження, внесення недостовірної інформації у відповідь, що порушують вимоги ст. 16 (права громадянина при розгляді звернення) Закону України «Про звернення громадян»; зобов'язати Директора Департаменту територіального контролю Калина О.Л. провести належну перевірку його звернення від 07.02.17р., залучити до перевірки, надати можливість ознайомитись з матеріалами перевірки, про що надати повну, всебічну відповідь по суті; визнати незаконним та скасувати рішення Директора Департаменту ХМР Калини О.Л., викладене у листі №2323/0/226-17 від 09.03.17р.; судові витрати стягти з Директора Департаменту Харківської міської ради Калини О.Л.

В обгрунтовання позову зазначив, що ним надано скаргу на ім'я Харківського міського голови на підпункти додатку до рішення виконавчого комітету ХМР та отримано на цю скаргу листа за підписом керівника Департаменту терконтролю ХМР Калини О.Л. за вих.№2323/0/226-17 від 09.03.17р., в якій підписант підтверджує, що розглядав саме цю скаргу. Позивач зазначає, що за результатами розгляду скарги, ігноруючи п.3 скарги та вимоги ч. 1 ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», Директор Департаменту Калина О.Л. розглянув скаргу без нього, сам на себе та (мовою оригіналу) «взяв на себе повноваження ВРУ (ст.75 Конституції України) та додав зміни до ст.16 ЗУ «Про звернення громадян», що його рішення можливо оскаржите лише до суду (останній абзац відповіді, звузивши його права, гарантовані Законом та Конституцією України (ст.ст.3,21,22,40 Конституції України). Позивач зазначає, що іншим порушенням за підписом Калина О.Л. є ті обставини, що останній вважав, що технічний паспорт не є документом та навмисно до виконавчого комітету не надав цю інформацію, а тому (мовою оригіналу) « і розглядаючи скаргу сам на себе, закрив очі, як і на власний розсуд відніс його об'єкти до тимчасових споруд» та без вказаної інформації (технічної) надав інформацію до виконкому. Крім того, позивач вважає порушенням при розгляді його скарги Калиною О.Л. те, що підписантом вказано, що «не передбачено призупинення дії рішення виконавчого комітету Харківської міської ради за зверненням громадянина».

Позивач стверджує, що відповідачем вирішено, що заявник не має права на особистий прийом головою ХМР та усунув його від цього.

Крім того, як зазначає позивач, він прохав у своїй скарзі, щоб його запросили для перевірки цього звернення для особистої участі, але цього зроблено не було.

Також в судовому засіданні позивач зазначив, що дії відповідача при розгляді його звернення у формі скарги на п.11 та п.13 переліку Додатку до рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 01.02.2017 року № 56, датованого ним 07.02.2017 року та адресованого Харківському міському голові Кернесу Г.А., не відповідають ст. ст. 7,15,16,18, 19,20,24,25 Закону України «Про звернення громадян», ст.ст. 24,42,59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а саме, розглянув скаргу, адресовану Голові ХМР, не маючи таких повноважень, сам прийняв рішення, замість адресата, підписав його замість адресата, не запросив заявника до розгляду, усунув заявника від особистого прийому Голови ХМР та не провів перевірку скарги об'єктивно та всебічно, внаслідок чого надав неповну та необ'єктивну відповідь заявнику, датовану 09.03.2017 року за № 2323/0/226-17.

Протокольною ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.09.2017 р. до участі у справі в якості третіх осіб було залучено Виконавчий комітет Харківської міської ради та Харківську міську раду.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.09.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: визнано неправомірними дії Директора Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Калини Олексія Леонідовича при розгляді звернення у формі скарги ОСОБА_1 на п.11 та п.13 переліку Додатку до рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 01.02.2017 року № 56, датованого заявником 07.02.2017 року та адресованого Харківському міському голові Кернесу Г.А.

Зобов'язано Директора Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Калину Олексія Леонідовича в установленому законом порядку з моменту набрання чинності цим рішенням вчинити дії по зверненню у формі скарги ОСОБА_1 на п.11 та п.13 переліку Додатку до рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 01.02.2017 року № 56, датованого заявником 07.02.2017 року та адресованого Харківському міському голові Кернесу Г.А., які регламентовані Законом України «Про звернення громадян» в межах наданої законом Директору Департаменту територіального контролю Харківської міської ради компетенції.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Департаменту територіального контролю Харківської міської ради на користь держави судовий збір у розмірі 617,60 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем, Директором Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Калиною Олексієм Леонідовичем, подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст. 19, 40 Конституції України, Закону України «Про звернення громадян», ст.ст. 12, 51, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст.ст. 2, 11, 161 КАС України, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, третьою від особою, Харківською міською радою, також подано апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Харківська міська рада посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст. 19, 40 Конституції України, Закону України «Про звернення громадян», ст.ст. 12, 51, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст.ст. 2, 11, 161 КАС України, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач, наполягаючи на законності та обгрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Представник відповідача та третіх осіб, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційних скаргах.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, тобто в частині задоволення позовних вимог.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 07.02.2017 р. позивач звернувся на адресу Харківського міського голови Кернеса Г.А. зі скаргою на п. 11 та п. 13 переліку Додатку до рішення виконавчого комітету ХМР від 01.02.2017 р. № 56, в якій просив: 1. Призупинити на час розгляду цього звернення рішення виконавчого комітету ХМР від 01.02.2017 р. № 56, дію рішення щодо п. 11 та п. 13 Додатку переліку об'єктів від яких звільняється територія міста Харкова; 2. Витребувати з відділу контролю за розміщенням малих архітектурних форм та тимчасових споруд Департаменту територіального контролю ХМР усі перелічені листи з приводу об'єктів майна; 3. Розглянути питання за його участі згідно ст. 18 Закону України "Про звернення громадян"; 4. Винести питання на виконавчий комітет ХМР повторно, де розглянути вже з урахуванням викладеного та його участі; 5. За результатами розгляду та прийнятими заходами повідомити письмово /т. 1 а.с. 7/.

На зазначену скаргу позивача Директором Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Калиною Олексієм Леонідовичем було надано відповідь вих. № 2323/0/226-17 від 09.03.2017 р.

Зі змісту відповіді вбачається, що позивачу було повідомлено наступне: "Параграфом 5.10 Правил благоустрою території міста Харкова, затверджених рішенням Харківської міської ради від 16.11.2011 № 504/11 (далі - Правила), закріплено порядок звільнення території міста Харкова від незаконно розміщених малих архітектурних форм та тимчасових споруд торгівельного, побутового, соціально-культурного призначення та іншого призначення (далі - Порядок).

На виконання вимог Порядку, Департаментом від відповідних уповноважених органів отримано інформацію щодо наявності права на землю, права власності на об'єкт та необхідних дозволів на розміщення майна об'єктів, на підставі якої встановлено, що об'єкти по АДРЕСА_1 розміщені на земельній ділянці комунальної власності без документа, що посвідчує право власності або користування такою земельною ділянкою, та без належного дозволу на розміщення об'єктів, встановленого актами чинного законодавства та рішеннями Харківської міської ради, її виконавчих органів, інформація щодо зареєстрованих прав власності на об'єкти була відсутня.

Відповідно до пунктів 5.10.10., 5.10.12. Правил, у зв'язку з тим, що власника об'єкта або особу, яка здійснила встановлення об'єктів, від якого звільняється територія міста Харкова не встановлено, приписи були прикріплені на самовільно розміщених об'єктах з фотофіксацією факту їх прикріплення, а також були розміщені на офіційному сайті Харківської міської ради.

Оскільки вимоги приписів про усунення порушень шляхом демонтажу об'єктів у добровільному порядку не були виконані, а Вами не надано жодних документів, що посвідчують право власності або користування земельними ділянками, на яких розташовані об'єкти, виконавчим комітетом Харківської міської ради прийнято рішення № 56 від 01.02.17 «Про звільнення території міста Харкова від самовільно розміщених об'єктів» (далі - Рішення).

Відповідно до ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Чинним законодавством не передбачено призупинення дії рішення виконавчого комітету Харківської міської ради за зверненням громадянина.

Враховуючи викладене, та те, що зазначене Рішення є чинним не скасованим, підстав для повторного винесення питання щодо звільнення території міста Харкова від самовільно розміщених об'єктів, визначених у п.п. 11, 13 додатку до Рішення, на засідання виконавчого комітету Харківсь міської ради не вбачається.

Відповідно до положень Закону України «Про звернення громадян» з матеріалами розгляду Вашої скарги Ви можете ознайомитись у Департаменті територіального контролю Харківської міської ради.

Одночасно роз'яснюю, що відповідно до ст. 16 Закону України «Про звернення громадян» у разі незгоди з прийнятим рішенням Ви маєте право звернутися до суду" /т.1 а.с. 8/.

Не погодившись зі змістом відповіді та процедурою розгляду скарги, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що дії відповідача не відповідають ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якої, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За приписами ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 7 вказаного Закону звернення, оформлені належним чинним і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду; якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення; у разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Порядок розгляду звернень у формі заяв та скарг визначений статтями 15 та 16 вищевказаного Закону.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Колегія суддів зазначає, що дії Директора Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Калини Олексія Леонідовича при розгляді звернення ОСОБА_1 у формі скарги на п.11 та п.13 переліку Додатку до рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 01.02.2017 року № 56, датованого останнім 07.02.2017 року та адресованого Харківському міському голові Кернесу Г. А., не відповідають ст.ст. 7, 15, 16, 18, 19, 20, 24, 25 Закону України «Про звернення громадян», ст.ст. 24, 42, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки відповідачем розглянуто скаргу, адресовану суб'єкту місцевого самоврядування - Голові Харківської міської ради, не маючи передбачених законодавством України на то повноважень, самостійно надано відповідь заявнику ОСОБА_1 за особистим підписом, не маючи на те передбаченої законом функціональної підстави, яка передбачає й належну відповідальність.

Частиною 4 статті 15 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 19 вказаного Закону, органи державної влади, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, зокрема, об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Колегія суддів зазначає, що відповідач, при розгляді скарги позивача, в порушення наведених норм, не розглянув п. 2 скарги, а саме не витребував з відділу контролю за розміщенням малих архітектурних форм та тимчасових споруд Департаменту територіального контролю ХМР, усі перелічені листи з приводу об'єктів майна.

Крім того, колегія суддів зазначає, що право позивача бути присутнім під час проведення перевірки передбачене статтею 18 Закону України "Про звернення громадян", відповідно до якої громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у своїй скарзі просив розглянути питання за його участі, проте відповідач не забезпечив позивачу реалізацію цих прав, при цьому не зазначивши жодних причин.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону «Про звернення громадян», скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

ОСОБА_1 довів суду, а відповідачем не спростовано, що він подав зазначену скаргу у порядку підлеглості вищій посадовій особі.

Відповідно до ч. 7 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", у разі незгоди сільського, селищного, міського голови (голови районної у місті ради) з рішенням виконавчого комітету ради він може зупинити дію цього рішення своїм розпорядженням та внести це питання на розгляд відповідної ради.

Зі змісту скарги позивача вбачається, що, ОСОБА_1 звернувся саме до компетентної особи з таким проханням - до міського голови, а відповідь - роз'яснення щодо відсутності таких повноважень ( щодо зупинення рішення виконавчого комітету та внесення питання на розгляд відповідної ради) у міського голови отримав від очільника Департаменту, Калини О.Л.

Судом встановлено, що відповідач не отримував від Харківського міського голови жодного доручення та тим більш Акту, від приписів яких він не мав права відступати, заявник ОСОБА_1 із зверненнями до відповідача на предмет його функціоналу не звертався, проведення будь-якого територіального контролю не вимагав, представником відповідача цього не спростовано та не доведено, що «Резолюція Голови ХМР» є дорученням, яким делеговано відповідачеві відповідні повноваження та обов'язки щодо розгляду звернень громадян, тим більш представником відповідача на підтвердження своїх заперечень проти позову не надано будь-якого Акту ради та/або міського голови, приписи якого належить беззаперечно виконувати відповідачу.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем розглянуто скаргу, адресовану суб'єкту місцевого самоврядування - Голові Харківської міської ради, не маючи передбачених законодавством України на то повноважень, проігноровано прохання заявника щодо проведення розгляду поставленого питання за його участі, надано неповну та необ'єктивну відповідь заявнику, датовану 09.03.2017 року за № 2323/0/226-17 за своїм підписом, що призвело до порушень прав заявника, гарантованих Конституцією України та Законом України « Про звернення громадян».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів зазначає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів перед судом належними та допустимими доказами факт розгляду скарги позивача у відповідності до вимог діючого законодавства.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що такі дії відповідача є неправомірними і однією з форм захисту та відновлення конституційних прав позивача є зобов'язання відповідача здійснити дії, регламентовані саме Законами України.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.09.2017 року по справі № 644/2199/17 в частині задоволення позовних вимог прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Директора Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Калини Олексія Леонідовича, Харківської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.09.2017р. по справі № 644/2199/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О. Бондар В.О.
Повний текст ухвали виготовлений 04.12.2017 р.