Справа № 826/3572/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 листопада 2017 року № 826/3572/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовомДержавного підприємства "Державний центр персоналізації документів"
до третя особаДержавної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві Державне підприємство "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів"
про скасування податкових повідомлень-рішень
На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в особі Державного підприємства "Державний центр персоналізації документів" (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - Відповідач), третя особа - Державне підприємство "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів", в якому просить суд: визначити протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.03.2016 р. № Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на суму штрафу 30283,91 грн. та податкове повідомлення-рішення від 16.03.2016 р. № Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на суму штрафу 509359,13 грн.

Представник Позивача підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечує, про що надав відповідні письмові заперечення, які наявні в матеріалах справи.

Представник третьої особи письмових пояснень відносно позовних вимог суду не надав.

У відповідності до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Співробітниками Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податків до бюджету Державного підприємства "Державний центр персоналізації документів".

За результатом перевірки Контролюючим органом складено Акт камеральної перевірки №45/26-55-11-02 від 16.03.2016 р. (надалі - Акт перевірки №45/26-55-11-02).

В Акті перевірки №45/26-55-11-02 встановлені, що Державним підприємством "Державний центр персоналізації документів" порушено термін сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 2546795,65 гривень.

На підставі Акту перевірки №45/26-55-11-02 Контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.03.2016 р. №, яким нараховано штрафні санкції за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 20% на суму 509359,13 грн.

Крім того, співробітниками Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податків до бюджету Державного підприємства "Державний центр персоналізації документів".

За результатом перевірки Контролюючим органом складено Акт камеральної перевірки №46/26-55-11-02 від 16.03.2016 р. (надалі - Акт перевірки №46/26-55-11-02).

В Акті перевірки №45/26-55-11-02 встановлені, що Державним підприємством "Державний центр персоналізації документів" порушено термін сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 302839,10 гривень.

На підставі Акту перевірки №46/26-55-11-02 Контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.03.2016 р. №, яким нараховано штрафні санкції за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 20% на суму 30283,91 грн.

Позивач не погоджуючись з спірними податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся до суду з даним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також, норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про обґрунтування позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно ст. 62 Податкового кодексу України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

У відповідності до п. п. 20.1.4, п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Абзацом 1 п. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно п. 75.1.1. ст. 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні органу державної податкової служби виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

У відповідності до п. 76.1 ст. 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Згідно п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

У відповідності до п.76.2 ст.76 Податкового кодексу України порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 8 6 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2.5.1. Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.06.2013 р. № 165 (далі - Методичні рекомендації), Акт про результати камеральної перевірки складається у вигляді відповідного зразка, який наведено у додатку №2 і складається у разі встановлення помилок (порушень) у податковій звітності або неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності.

Аналіз вищенаведених правових положень дозволяє дійти до висновків, що у даному випадку камеральна перевірка повинна бути проведена виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків; камеральна перевірка даних, заявлених у податковій звітності, повинна бути проведена протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання такої звітності.

Як вбачається зі змісту Актів перевірки, в даному випадку контролюючим органом проведена камеральна перевірка.

Згідно з вказаними актами Контролюючий орган проводив перевірку не податкової звітності Позивача, а перевірку своєчасності сплати Позивачем узгодженої суми податкового зобов'язання, що відповідно до пункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України є предметом документальної, а не камеральної перевірки.

Відповідно до Методичних рекомендацій (додатку №2 форма акту) камеральні перевірки можуть бути проведені лише з приводу перевірки даних, задекларованих у податковій звітності та з використанням податкової декларації (розрахунку) та бази даних Міністерства доходів і зборів.

В той же час, на відміну від камеральної перевірки, документальна невиїзна перевірка потребує наявності наказу про призначення документальної перевірки та обов'язкового доведення до відома платника податків про дату та місце її проведення. Проте, позивач не отримав від відповідача копії наказу про проведення документальної невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку перевірки та місце її, що є підтвердженням порушення відповідачем при проведенні перевірки вимог діючого законодавства, зокрема контролюючий орган діяв не у спосіб, передбачений Законом.

Таким чином, діючи не у спосіб, передбачений Законом, Відповідач провів камеральну перевірку з питань, які є відмінними від питань, що входять до предмета камеральної перевірки, в результаті чого суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання протиправними дій із проведення спірної перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 17 березня 2015 року №К/800/67871/14, від 23 червня 2015 року №К/800/9651/15, від 10 листопада 2015 року №К/800/19897/15, від 02 грудня 2015 року №К/800/14438/14.

Отже, Відповідач, провівши фактично документальну невиїзну перевірку Позивача, без дотримання наведених вище норм ПК України, оформив її результати як за наслідками камеральної перевірки. Крім того, порушивши порядок проведення камеральних перевірок, Відповідач не дотримався вимог Методичних рекомендацій в частині питань, які можуть бути предметом камеральної перевірки, та склав акт, який теж не відповідає вимогам, вказаним у Методичних рекомендаціях.

З огляду на встановлені у справі обставини та наведені норми матеріального права Суд вважає дії Відповідача по проведенню перевірки з питань своєчасності сплати грошового зобов'язання, результати якої оформлені Актами від 16.03.2016 р. за №45/26-55-11-02 та №46/26-55-11-02, є протиправними.

Відповідач в запереченнях на позовну заяву зазначає, що під час перевірки встановлено, що Позивачем порушено термін сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 2577079,56 гривень.

Судом встановлено, що відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.05.2014 р. № 525-р. та Постанови Правління Національного банку України від 04.07.2014 р. № 392 Національним банком України прийнято рішення припинити Державне підприємство «Державний центр персоналізації документів» шляхом приєднання до Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» по виготовленню цінних паперів» (надалі - Поліграфкомбінат «Україна).

Постановою Правління Національного банку України від 05.02.2015 р. №82 затверджено передавальний акт передавання-приймання активів і пасивів Державного підприємства «Державний центр персоналізації документів» станом на 01.12.2014 р.

З аналізу матеріалів справи, Суд приходить до висновку, що Поліграфкомбінат «Україна» прийняв активи та пасиви Позивача, у зв'язку з чим фактично став правонаступником усіх прав та обов'язків Позивача.

Державне підприємство «Державний центр персоналізації документів» 02.03.2015 р. подав до Відповідача податкову декларацію з податку на прибуток підприємства річну, за 2014 (звітний рік) із зазначеною до сплати сумою узгодженого зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 2266356,00 грн., за реєстраційним номером №, що підтверджується Квитанцією №2 від 02.03.2015 р.

Відповідно до 14.1.39 п.14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За приписами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори у строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України.

Як зазначено пунктом 54.1 статті 54 ПК України, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Разом з тим, згідно із приписами пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В матеріалах справи міститься платіжне доручення №4222 від 11.03.2015 р., з якого вбачається, що Поліграфкомбінатом «Україна» перераховано узгоджену суму податкового зобов'язання з податку на прибуток за зобов'язаннями Позивача за 2014 рік в розмірі 2266356,00 грн., зазначивши отримувачем коштів УДКСУ у Печерському р-ні м. Києві (код 38004897), код банку 820019 на рахунок №9007 з призначенням платежу: «* ;33060318; 11020100; 101 Податок на прибуток за 2014 р. Термін 11.03.2015р.» (надалі - Платіжне доручення №4222).

Призначення платежу у Платіжному доручення №4222 вказане у повній відповідності до чинного наказу Міністерства доходів і зборів України від 22.10.2013 № 609 «Про затвердження Порядку заповнення документів та переказ у разі сплати (стягнення) податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, повернення помилково або надміру зарахованих коштів», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.11.2013 р. за №1878/24410.

Листом від 01.04.2015 р. №8244/10/28-10-20-3-20 Міжрегіональне Головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників (надалі - МГУ ДФМ - Центральний офіс з обслуговування ВП) повідомило Поліграфкомбінат «Україна» про те, що оскільки Позивач не перебуває у МГУ ДФМ - Центральний офіс з обслуговування ВП на податковому обліку грошові кошти в розмірі 2266356,00 грн. обліковуються у нього на інтегрованій картці 66666666 «Платежі до вияснення».

Як свідчать матеріали справи, що Поліграфкомбінат «Україна» Листами: від 20.05.2015 р. № 05/1681, від 14.08.2015 р. № 01/2853 звертався до Державної фіскальної служби України та МГУ ДФМ - Центральний офіс з обслуговування ВП з проханням здійснення обліку грошових коштів у розмірі 2266356,00 грн., сплачених Поліграфкомбінатом «Україна», як належну узгоджену суму податкового зобов'язання з податку на прибуток за 2014 рік Позивача.

Судом встановлено, що правонаступник Позивача - Поліграфкомбінат «Україна» має статус великого платника податків, а тому Поліграфкомбінат «Україна» зобов'язаний діяти від власного імені та в межах наданого йому податкового статусу великого платника податків.

На думку Суду, для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов'язання необхідно встановити, що у строк, передбачений пунктом 57.1 статті 57 ПК, платник податків не вчинював дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету. А оскільки такі суми зараховуються на єдиний казначейський рахунок, то помилкове визначення коду бюджетної класифікації у платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов'язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов'язання у визначений вказаною нормою ПК строк, а відтак і для застосування на підставі пункту 126.1 статті 126 ПК штрафних (фінансових) санкцій.

З аналізу матеріалів справи та норм права вбачається, що саме правонаступником Позивача сплачено суми грошового зобов'язання до державного бюджету, проте дана сума Контролюючим органом (МГУ ДФМ - Центральний офіс з обслуговування) була з власної ініціативи відображено в інтегрованій картці 66666666 «Платежі до вияснення».

Крім того, в матеріалах справи міститься Акт перевірки від 22.09.2015 р. №375/26552210/330603 про результати документальної позапланової виїзної перевірки Державного підприємства «Державний центр персоналізації документів», в якому підтверджено сплату Позивачем податкових зобов'язань з податку на прибуток за 2014 рік.

Відповідачем в Акті перевірки від 22.09.2015 р. №375/26552210/330603 встановлено, що Позивачем правильно та повно здійснено декларування і своєчасну сплату податку на прибуток.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача про скасування податкових повідомлень-рішень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Аналогічна позиція викладена в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15 березня 2017 року по справі №К/800/24684/16, в Постанові Верховного Суду України від 16 червня 2015 року по справі №21-377а15.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 94 КАС України визначено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд звертає увагу, що судовий збір сплачено Державним підприємством "Поліграфічний комбінат "Україна", який є правонаступником Позивача, а отже і відшкодування витрат за розгляд справи здійснюється на користь Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів".

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 122, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визначити протиправним та скасувати податкове повідомлення- рішення від 16.03.2016 р. № Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

3. Визначити протиправним та скасувати податкове повідомлення- рішення від 16.03.2016 р. № Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

4. Стягнути з Державної податкової інспекції у Перерському районі Головного управління ДФС у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" () судові витрати у розмірі 8094,65 грн. (вісім тисяч дев'яносто чотири гривні 65 коп.).

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук