Справа № 759/11932/17
Суддя: П`ятничук І. В.
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/362/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року суддя Святошинського районного суду м. Києва П'ятничук І.В., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 (надалі - Позивач) звернулась до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до відповідача Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - ПОУПФУ в м. Києві) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

ОСОБА_1(надалі - Позивач), вийшла на пенсію державного службовця - 24.04.2014 року з посади заступника директора Департаменту Міністерстваенергетики та вугільноїпромисловостіУкраїни.

На даний час позивач перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві Святошинське управління (філія) (на той час - Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва) (надалі - Відповідач) та отримую призначенуменівідповідно до Закону України «Про державну службу» пенсію за віком як державнийслужбовець в розмірі 80 % сумизаробітної плати. Пенсіяпризначенаіз стажу державноїслужбипонад 39 років.

Для призначення пенсії Відповідачем були затребувані та долучені до пенсійної справи довідки про складові заробітної плати за останні 60 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсією.

В наданих Відповідачу довідках про складові заробітної плати, що надаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу»

- від 29.04.2014 року №3 заперіод з 01.04.2009 р. по 31.03.2012 року,

- від 09.04.2014 року №1 заперіод з 01.04.2012 року по 14.02.2013 року

-від 23.04.2014 року № 03/10-2707 за період з 15.02.2013 по 31.03.2014 року вказано графу «Інші виплати» (довідки знаходяться в пенсійній справі № 302 724).

В графу «Інші виплати» включено виплачену матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань згідно Закону України « Про державну службу».

На всі «Інші виплати», включені додовідки, нараховано та сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

25 квітня 2014 року у своїй заяві на адресу Відповідача ОСОБА_1 просила при призначенні пенсії врахувати всі виплати, включаючи «інші виплати», згідно наданих Відповідачу довідок.

Проте, виходячи з листа Відповідача від 13.05.2014 року № 241/09/М-201 у врахуванні всіх виплат до заробітку, включаючи «інші виплати» позивачу відмовлено з посиланням на ст. 33 Закону України « Про державну службу».

Таким чином, за рахунок не включення в розрахунок пенсії сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань за останні 60 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсією, які входять до заробітної плати та з яких нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування(всього сума матеріальної допомоги згідно наданих Відповідачеві довідок - 77 592 грн. 10 коп.) заробітна плата, з якої обрахована мені сума пенсії, Відповідачем неправомірно зменшена на 1293 грн. 20 коп.(77 592 грн. 10 коп. : 60 міс.), а розмір пенсії зменшено на 1034 грн. 56 коп. (1293 грн. 20 коп. х 80 %).

У квітні 2017 р., з судової практики позивач дізналась про неправомірність вчинених Відповідачем дій щодо не включення суми виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань за останні 60 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсією (постанова Вищого Адміністративного Суду України від 01 грудня 2015 року (справа К/800/30271/15), ухвала Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.08.2015 (справа № 295/9060/15-а), постанова від 03 лютого 2017 року Жовківського районного суду Львівської області (справа № 444/2835/16-а), ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року (справа № 9104/115681/12), постанова Калинівського районного суду Вінницької області від 28.03.2017 ( справа № 132/216/17, 2-а/132/24/17 та інші. Всього за період з квітня 2014 р. по квітень 2017 р. (згідно даних Єдиного реєстру судових рішень України) винесено 10622 постанови і ухвали по аналогічному мені питанню щодо включення нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги до складу заробітної плати для обчислення пенсії), і я вдруге 21.04.2017 р. звернулась до Відповідача (копія заяви додається) з проханнямпровести за період з 24 квітня 2014 року (з часу надання мною Відповідачу довідок та заяви про включення в розрахунок пенсії «інших виплат») перерахунок призначеної мені пенсії у розмірі 80%, з врахуванням нарахованої та виплаченої мені матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань за останні 60 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсією в сумі 77592 грн. 10 коп. згідно наданих Відповідачу довідок (знаходяться в моїй пенсійній справі № 302 724) із збереженням 80 % процентного розміру нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у квітні 2014 року тапровести доплату пенсії з урахуванням раніше виплаченихсум з 24.04.2014р.та виплатити мені заборгованість внаслідок проведеного перерахунку.

Листом від 27.04.2017 року № 815/01/М-714 (копія додається) Відповідачем вдруге було відмовлено у врахуванні всіх виплат до заробітку для обрахунку пенсії, включаючи «інші виплати» з посиланням на ст. 33 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року N 3723-XII (який діяв на момент призначення пенсії).

Натомість, ОСОБА_1 поставлено до відома про вимоги ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. №889-VIII, який набув чинності з 01.05.2016 року.

Дії Відповідача неправомірними і такими, щопорушують конституційні та законні права на більший розмір пенсії, передбачені статтями 22, 64 Конституції України та статтями 37, 37-1 Закону України «Про державну службу», (який діяв на момент призначення пенсії), виходячи з наступного.

Вважаючи дії відповідача неправомірними, позивач була вимушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Представник відповідача надіслав заперечення проти задоволення вказаного позову, та просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, письмові заперечення відповідача, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, в тому числі, органів державної влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Належними суд визнає докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Поруч з цим, суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

За змістом ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги або заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 КАС України.

Пенсійні відносини Позивача урегульовані ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року N 3723-XII (далі - Закон) в редакції, діючій на дату виходу Позивача на пенсію. На одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали напосадахдержавнихслужбовців, а також особи, якімають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Стаж державноїс лужби Позивача становить повних 39 років.

Статтею 37-1 цього Закону передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, об'єктом обчислення розміру пенсії при призначенні і перерахунку є сума заробітної плати, з якої справлявся збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Стаття 33 Закону України «Про державну службу», на яку посилається Відповідач, відмовляючи у врахуванні розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань визначає умови оплати праці державних службовців, а не умови їх пенсійного забезпечення.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України (частина сьома ст. 33 Закону).

Щодо неправомірного неврахування Відповідачем у складі заробітної плати для обчислення розміру пенсії Позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань слід вказати на наступні норми матеріального права.

Згідно частини другої статті 33 Закону, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до частини 6 ст. 33 Закону, Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконанняо бов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Згідно частини першої статті 35 Закону, державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровленняу розмірі посадового окладу.

Таким чином виплата матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань визначені Законом, а повноваження щодо встановлення конкретних розмірів посадових окладів, матеріальної допомоги, доплат делеговані Кабінету Міністрів України.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади» (в редакції на дату виходу на пенсію) підпункт 3 пункту 2 визначає наступне:

«3) надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника».

Це означає, що Відповідач повинен був виходити з отримуваної Позивачем суми заробітної плати, в тому числі «Інших виплат» до яких належать суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань.

Постановою Правління Пенсійного фонду Українивід 04.09.2013 р. № 15-1 (яка діяла на момент призначення мені пенсії) затверджено форму довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». В формі вказаної довідки в абз. 5 зазначено, що форма довідки про розмір інших виплат, зокрема (знаходяться в пенсійній справі № 302 724), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», та з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 р. № 5-1 «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-4753/09/2670», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2011 року за № 210/18048.

Таким чином затверджена постановою Правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 р. № 15-1 форма довідки про складовізаробітної плати, щоподається для призначенняпенсіївідповідно до Закону України «Про державну службу» вказує на необхідність пенсійного органу врахувати Позивачу «Інші виплати».

В наданих Відповідачу довідках (від 29.04.2014 року №3, від 09.04.2014 року №1 , від 23.04.2014 року № 03/10-2707 ) Міністерством енергетики та вугільної промисловості України та Державною податковою службою України підтверджено, що на виплачені Позивачу за 60 календарних місяців роботи матеріальні допомоги в сумі 77592 грн. 10 коп., нараховано та сплачено внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до пункту 1 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону від 08.07.2010 року № 2464-VI ) до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:

Суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набраннячинностіцим Законом, з якихзгідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

Пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" ( в редакції на дату виходу на пенсію) встановлено, платниками єдиного внеску є - працівники - громадяниУкраїни, іноземці (якщо інше не встановлено між народними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах та організаціях, в інших юридичних осіб,а частиною 2 статті 4 цього Закону визначено . платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 2-14 частини першої цієї статті, є застрахованими особами відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Верховний суд України своєю постановоювід 20 лютого 2012 року звертаєувагу на перевагу в застосуванніспеціальних нормправа, щовизначають виплати (доходи) для обчисленняпенсії, а саместатті 66 Закону України «Про пенсійнез абезпечення» та статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Стаття 66 Закону України «Про пенсійнезабезпечення» передбачаєвключення до заробітку для обчислення пенсії всіх видів оплати праці (виплат, доходу), на яківідповідно до Закону України "Про збір на обов'язковедержавнепенсійнестрахування" ( 400/97-ВР) нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, щодіяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначаєвиплати (доходи), щовраховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такої заробітної плати доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, після набрання чинності цим Законом, з якихзгідно з цим Законом булифактичнонараховані (обчислені) та сплаченістраховівнески.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державнепенсійнестрахування, враховуються в заробіток (дохід) зареєстрованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Дана позиція підтверджується висновком Верховного суду України, викладеним у Постанові від 20.02.2012 року у справі № 21 - 430а 11.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає, що суми пенсії не одержані своєчасно з вини орану, що призначає або виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати для призначення пенсії державного службовця усі виплати, без винятку, з яких справляється збір на обов'язкове державнепенсійнестрахування.

Враховуючи вищевказане, дії Відповідача щодо не врахування при призначенні пенсії державного службовця сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, на які нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески є незаконними та протиправними.

З огляду на вказане вище, чинне, на момент виходу та призначення пенсії, законодавство, як загальне, так і спеціальне передбачають застрахованій особі ОСОБА_1 (Позивачу) врахування у складі заробітної плати для обчислення пенсії повної суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в сумі 77592 грн. 10 коп. на які нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Вищий адміністративний суд України у своєму листі № 1425/11/13-10 від 13.10.2010 р. роз'яснив, що під час вирішення питання про відкриття провадження у справі місцевим адміністративним судам необхідно перевіряти додержання строку звернення до суду. У разі пропуску такого строку та визнання вказаних особою причин пропуску строку неповажними місцевий адміністративний суд повинен залишити адміністративний позов без розгляду. При цьому необхідно враховувати, що предметом позову в цій категорії справ є дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, пов'язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, тому судам необхідно перевіряти строк звернення до суду залежно від виду платежу та тривалості періоду, за який виник спір. Тобто можливі випадки, коли в частині вимог позовну заяву слід залишати без розгляду (ч. 1 ст. 100 КАС України), а в іншій частині - відкривати провадження у справі (скорочене провадження).

Вирішуючи спори вказаної категорії та визначаючи початкову дату, з якої належить зобов'язувати відповідачів проводити такі нарахування та виплату позивачам необхідних коштів, судам слід виходити з визначеного ч. 2 ст. 99 КАС України шестимісячного строку, а не «прив'язувати» дату до першого числа відповідного місяця.

Така правова позиція узгоджується з практикою Вищого адміністративного суду України (справи №№ К-4551/09, К-59059/09, К-59640/09, К-5445/10, К-8779/10 та інші).

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, а тому на користь Позивача з Відповідача слід стягнути судові витрати.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Враховуючи викладене, повно і всебічно з'ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджуються дослідженими письмовими доказами, поясненнями сторін з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ч.1 ст. 94 КАС України, у відповідності до вимог якої витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до Конституції України, Закону України "Про державну службу", Закону України «Про державну службу», Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та керуючись, ст.ст. 2, 9, 10, 11, 159, 160-163, 167, 256 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (на час призначення пенсії - Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва) щодо відмови ОСОБА_1(зареєстрованої за адресою: 03115, АДРЕСА_1) у врахуванні у складі заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця повної суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в сумі 77592 грн. 10 коп. на які нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески на обов'язкове державне пенсійне страхування;

Зобов'язати Відповідача - Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_1 (зареєстрованої за адресою: 03115, АДРЕСА_1) перерахунок та виплату пенсії з 24 квітня 2014 року згідно ст. 33, 35,37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії), в розмірі 80 % заробітної плати (чинному на момент призначення пенсії), включивши до складу заробітної плати, з якої проводиться нарахування пенсії, повну суму матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 77592 грн. 10 коп. на які нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески на обов'язкове державне пенсійне страхування;

Стягнути з Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (Код , 03680, м. Київ, вул. Антоновича,70)на користь ОСОБА_1 (зареєстрованої за адресою: 03115, АДРЕСА_1) недоплачену суму пенсії з 24 квітня2014 року по липень 2017р. включноу розмірі 40 589,20 грн. (сорок тисяч п'ятсот вісімдесят дев'ять грн. 20 коп.) та недоплачену суму пенсії по дату прийняття Святошинським районним судом м. Києва рішення по даній справі;

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1 920,00 (одна тисяча дев'ятсот двадцять) грн. 00 коп., за рахунок бюджетних асигнувань Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення постанови суду.

Суддя