Справа № 415/6205/17
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/6205/17
Провадження № 2-а/415/230/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.17 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Кравченко О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до інспектора взводу № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції у містах Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжному лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування постанови та визнання її незаконною, -

встановив:

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_3 до інспектора взводу № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції у містах Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжному лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування постанови та визнання її незаконною.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що 18.09.2017 були порушенні права позивача відповідачем. Відповідачем було прийнято рішення застосувати до позивача адміністративне стягнення на підставі постанови серії БР № 021671, за, нібито, здійснене позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та стягнення з позивача штрафу у розмірі 425 гривень.

Згідно з постановою, позивач 18.09.17 керував транспортним засобом марки ИЖ 27175-086 д.н. НОМЕР_1 та порушив п.п. 2.4 «а» Правил дорожнього руху, а саме: при перевірці документів він не предявив свідоцтво водія категорії «В» та реєстраційний документ на ТЗ. Місце скоєння адміністративного правопорушення вказано у постанові: м. Лисичанськ вул. Сосюри, 280. Місце розгляду справи зазначено: м. Лисичанськ вул. Мендєлєєва, 71.

Вважає, що постанова серії БР № 021671 від 18.09.2017 винесена незаконно та підлягає скасуванню за таких підстав, а саме: причина зупинки не вказана в постанові; зупинка ТЗ була безпідставною, оскільки ніяких порушень правил дорожнього руху позивач не здійснював.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, однак, як вбачається з змісту постанові, Постанова була винесена в відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області у м. Лисичанську.

Згідно з інформаційною довідкою відділу поліції № 41314/111/35-2017 від 22.09.2017 позивач був доставлений у супроводі відповідача 18.09.2017 о 20 год. 13 хв. до приміщення Лисичанського ВП ГУНП працівниками УПП з метою складання адміністративного протоколу, згідно з довідки він залишив орган поліції о 22 год. 11 хв., також вказано, що відносно нього складено адміністративні протоколи за ст. 126 КоАП України; ст. 121 КоАП України, а також протокол адміністративного затримання № 029920.

Дійсно мало місце його адміністративне затримання відповідачем, проте, ніякого протоколу про затримання не складався. При цьому, вважає, що були грубо порушені права позивача.

Згідно з ст. 260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, допускаються адміністративне затримання. Згідно з ст. 261 КУпАП про адміністративне затримання складається протокол. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала, і затриманим. Однак, ніякого протоколу позивач не бачив, але у в його випадку були відсутні підстави для адміністративного затримання.

Згідно ст. 277 КУпАП посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду; розяснює особам, які беруть участь в розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього обов'язково досліджуються доказі і клопотання. Позивачем були заявлені клопотання про надання можливості скористатися правовою допомогою, також він хотів ознайомиться з доказам, відеозаписом. Жодне клопотання не було задоволено, про що в постанові не зазначено.

Просив суд визнати протиправними дії відповідача за порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та застосування до позивача адміністративного стягнення без наявності складу, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Визнати постанову про накладення відповідачем адміністративного стягнення серії БР № 021671 від 18.09.2017 незаконною і скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 021671 від 18.09.2017.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В судовому засіданні представлений адвокатом ОСОБА_1

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просила їх задовольнити. Підтвердила факти, викладені в адміністративному позові.

В судовому засіданні відповідач інспектор Залуцький С.О. суду надав письмові заперечення та відеозапис. В судовому засіданні підтримав письмові заперечення. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що з позивачем по справі не знайомий, вперше побачив його в той день, коли останнього зупинили працівники патрульної поліції. 18 вересня 2017 року він перебував у відпустці, у цей день він рибачив. Приблизно о 20 годині він повертався до дому та побачив ситуацію, що склалася. Так, в районі магазину «Зодіак», що розташований у місті Лисичанську, він побачив, як патрульна поліція зупинила позивача та оголосила причину зупинки: проїхав на заборонений знак світлофора. У звязку з цим працівники патрульної поліція попросили позивача надати документи. На таку вимогу поліції позивач надав документи, а саме: технічний паспорт та водійське посвідчення, що знаходилися у паспорті. Після цього позивача затримали. Того, що позивач проїхав на заборонений знак світлофора, він не бачив, такого не було.

Вислухавши представника позивача, відповідача, свідка, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах адміністративної справи та відеозаписи, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи судом встановлено та не заперечувалось сторонами у справі, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 021671 від 18.09.2017 року, ОСОБА_3, 18.09.2017 року о 20 годині 20 хвилин у м. Лисичанську по вул. Сосюри, 289 керував транспортним засобом ИЖ27175-036 н.з. ВВ1011АО з державним номерним знаком, що неосвітлений у темну пору доби, чим порушив п.п. 30.2 ПДР України, при перевірці не предявив для перевірки посвідчення водія категорії «В» та реєстраційний документ на ТЗ, чим порушив п.п. 2.4 «а» ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Прийнято рішення щодо застосування до ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 021671 від 18.09.2017 року, протиправною, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії БР № 021671 від 18.09.2017 року, посилаючись на не порушення ним правил дорожнього руху та відсутність складу адміністративного правопорушення, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Позивач не погоджується з обставинами, викладеними в постанові про адміністративне правопорушення від 18.09.2017 року, посилаючись на те, що порушень Правил дорожнього руху він не допускав.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до абз. 4 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності при відсутності належних доказів, не врахувавши при цьому пояснення водія та за відсутності адвоката, про що не заперечував і сам відповідач.

Відповідач в судовому засіданні підтримав письмові заперечення на підтвердження яких суду був наданий відеозапис.

В судовому засіданні був переглянутий відеозапис, з якого судом достовірно встановлено, що позивач почав рух на зелений знак світлофора.

Відповідач інспектор Залуцький С.О. в судовому засіданні зробив пояснення до переглянутого диску, вказавши на те, що безпосередньо проїзд позивачем на заборонений знак світлофора він з його напарником не фіксував, адже позивач проїхав на заборонений знак світлофора, коли їхав позаду їхньої машини патрульної поліції і вони це побачили у дзеркало заднього виду. Щодо світлофора, на якому машина позивача починає рух на зелений світлофор, то це другий світлофор, після того, на якому позивач проїхав на заборонений знак світлофора.

Суд критично ставиться до пояснень відповідача ОСОБА_2, адже ним не надано належного та допустимого доказу щодо проїзду позивача на заборонений знак світлофора, це встановлено лише з його пояснень, які спростовуються поясненнями позивача та свідка ОСОБА_4 допитаного в залі судового засідання та попередженого про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих пояснень суду.

З відеозапису вбачається, що після зупинки позивача, відповідач повідомив про причину зупинки транспортного засобу позивача, а саме: позивач проїхав на заборонений знак світлофора.

На підставі викладеного, суд доходить висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а отже, і підстав для зупинення транспортного засобу позивача та вимоги надати водійське посвідчення та технічний паспорт, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Водночас, суд зауважує, що протокол про адміністративне затримання серії АА № 029920 за ч. 2 ст. 262 КУпАПА від 18.09.2017 року, складеного інспектором взводу № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції у містах Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжному лейтенантом поліції ОСОБА_2 з грубим порушенням норм діючого законодавства. Так, з даного протоколу вбачається, що він був складений у присутност адвоката з Центру ВПД ОСОБА_5 Втім, адвокат ОСОБА_1 пояснила, що адвоката ОСОБА_5 під час складання зазначеного протоколу серії АА № 029920 за ч. 2 ст. 262 КУпАПА від 18.09.2017 року не було, що не заперечувалось і інспектором Залуцьким С.О.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 12, 69-71, 158-163, 288 КАС України, ст.ст. 126, 251 КУпАП, Інструкцією з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, Правилами дорожнього руху України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до інспектора взводу № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції у містах Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжному лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування постанови та визнання її незаконною, задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії інспектора взводу № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції у містах Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжному лейтенанта поліції ОСОБА_2 за порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 021671 від 18.09.2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладенні адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 425 гривень, визнати протиправною та скасувати.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у скороченому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА