Справа № 810/3573/17
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року № 810/3573/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Київській області до Комунального підприємства "Готельно - гуртожитковий комплекс" про застосування заходів реагування,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДСНС України у Київській області з позовом до Комунального підприємства "Готельно-гуртожитковий комплекс" про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель та приміщень гуртожитку за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Святошинський шлях, 42 та Святошинський шлях, 46.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час проведення планової перевірки Комунального підприємства "Готельно-гуртожитковий комплекс" було виявлено ряд порушень правил техногенної і пожежної безпеки, які створюють загрозу життю, а також здоров'ю людей та були зафіксовані в Акті перевірки від 06.10.2016 № 135.

Ухвалою суду від 24.10.2017 відкрито провадження у справі №810/3573/17/17, розгляд якої відповідно до статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України здійснюється у порядку скороченого провадження.

Одночасно вказаною ухвалою суду відповідачу запропоновано у десятиденний строк з дня одержання копії ухвали подати через відділ документообігу суду заперечення на позов або заяву про визнання позову.

Копію вказаної ухвали суду вручено відповідачу 01.11.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №878.

Разом з тим, відповідач не скористався наданим частиною третьою статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України правом щодо подачі заперечень на адміністративний позов, а тому суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 47, 65, 66, 67 Кодексу цивільного захисту України, статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Плану перевірок установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (їх територіальних органів), місцевих державних адміністрацій, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, а також будівель, приміщень, споруд, що перебувають у власності (користуванні) цих установ або організацій на IV квартал 2017 року розташованих на території Києво-Святошинського району затвердженого тимчасово виконуючим обов'язки начальника Головного управління ДСНС України у Київській області від 01.09.2017 та наказу Головного управління ДСНС України у Київській області від 19.09.2017 № 570 було здійснено планову перевірку щодо додержання КП "Готельно-гуртожитковий комплекс" за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Святошинська, 42, вул. Святошинська, 46, норм пожежної безпеки, будівельних норм та правил, про що зазначається в рапорті т.в.о. начальника Києво-Святошинського РВ ГУ ДСНС України у Київській області полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1

19 вересня 2017 року було видане посвідчення № 6212 на проведення планової перевірки щодо додержання та виконання вимог у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки Комунальним підприємством «Готельно-ресторанний комплекс» розташованого за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Святошинська, 42, вул. Святошинська, 46, головному інспектору Києво-Святошинського РВ ГУ ДСНС України у Київській області майору служби цивільного захисту ОСОБА_2.

20 вересня 2017 року було вручено повідомлення про проведення планової перевірки № 66/1/7941, про що засвідчує особистий підпис уповноваженої особи.

06 жовтня 2017 року за результатами планової перевірки КП "Готельно- гуртожитковий комплекс" був складений акт № 135, в якому вказані порушення вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

06 жовтня 2017 року був складений припис № 134 про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту, що був вручений під підпис коменданту ОСОБА_3

03 жовтня 2017 року головним інспектором Києво-Святошинського РВ ГУ ДСНС України у Київській області майором служби цивільного захисту ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення КХ № 003437 відповідно до статті 175 КУпАП та 04.10.2017 склав постанову КХ 003437 про накладення адміністративного стягнення з ОСОБА_3, яка відповідно до наказу від 01.09.2017 № 42 призначена відповідальним за пожежну безпеку Комунального підприємства "Готельно-гуртожитковий комплекс".

03 жовтня 2017 року головним інспектором Києво-Святошинського РВ ГУ ДСНС України у Київській області майором служби цивільного захисту ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення КХ № 003438 відповідно до статті 175 КУпАП та постанова КХ 003438 про накладення адміністративного стягнення з ОСОБА_3, яка відповідно до наказу від 01.09.2017 № 42 призначена відповідальним за пожежну безпеку Комунального підприємства "Готельно-гуртожитковий комплекс".

В той же час, вважаючи, що подальша робота Комунального підприємства "Готельно-гуртожитковий комплекс" з порушенням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки (які встановлені у Акті перевірки від 06.10.2017 № 135) створює загрозу життю та здоров'ю людей, ГУ ДСНС України у Київській області звернулось до суду з даним позовом про застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877).

Відповідно до статті 1 цього Закону державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Заходами державного нагляду (контролю) - є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

Державний нагляд (контроль) серед іншого здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров'я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності, що передбачено частиною 1 статті 3 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону № 877 виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

За приписами статті 39 Закону України "Про охорону праці" посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Згідно з пунктом 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Частиною 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Як зазначено в частині 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання аб

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (частина 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України).

Водночас, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 5 статті 4 Закону № 877 повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.

Згідно з пунктом 2 статті 12 Закону № 877 у разі застосування санкцій за порушення вимог законодавства, зокрема, якщо законом передбачаються мінімальні та максимальні розміри санкцій, враховується принцип пропорційності порушення і покарання.

Відповідно до частини 7 статті 7 Закону № 877 на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Заявник просить прийняти рішення по застосуванню заходів реагування. Таке рішення має відповідати частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Застосовуючи принцип пропорційності та добросовісності відповідач повинен встановити чи не приведе застосування заходів реагування до порушення прав третіх осіб. В позовній заяві не зазначено чи проживають в гуртожитках люди, чи можливе застосування заходів реагування у вигляді часткового обмеження використання гуртожитків, а якщо неможливо - то чому.

Разом з тим, як було встановлено судом, позивачем 06.10.2017 на підставі Акта перевірки від 06.10.2016 № 135 був складений припис № 134 про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту

Відповідно до змісту цього припису, Комунальне підприємство "Готельно-гуртожитковий комплекс" було зобов'язано у строк до 06.11.2017 вжити заходи щодо усунення недоліків, які були виявлені під час здійснення перевірки згідно з переліком вказаним у приписі.

Частиною 8 статті 7 Закону №877 встановлено, що припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання.

Таким чином, позивач спочатку застосував захід реагування інший, ніж захід у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, а саме склав припис, тим самими підтвердив про відсутність підстав для застосування інших видів заходів реагування.

Додатково, позивач звернувшись з позовною заявою до суду, намагається застосувати ще один захід реагування у вигляді повного зупинення роботи Комунального підприємства "Готельно-гуртожитковий комплекс".

При цьому, захід реагування у вигляді зупинення роботи даного підприємства до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Порушення, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, Законом №877 не визначені, отже віднесення до зазначеної категорії є оцінкою суб'єкта владних повноважень, а тому, в кожному окремому випадку суб'єкт владних повноважень має визначати чи створюють виявлені порушення дійсну реальну загрозу життю та здоров'ю людей у взаємозв'язку із встановленими обставинами, що мають значення для вирішення даного питання.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки обов'язок доведення позовних вимог законом покладено на позивача, то саме органи пожежного нагляду зобов'язані обґрунтувати необхідність застосування зупинення роботи підприємства, а суд дослідити вказані докази та надати їм відповідну правову оцінку.

За таких умов суд висновує, що позивач звернувся з даним позовом формально, без належного обґрунтування застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи Комунального підприємства "Готельно-гуртожитковий комплекс", а відтак вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Слід наголосити, що у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються (частина 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, керуючись статтями 11, 14, 33, 70, 71, 72, 86, 94, 1832, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя Терлецька О.О.