Справа № 133/973/17
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 133/973/17

Головуючий у 1-й інстанції: Проць В.А.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

30 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Граб Л.С. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кордишівської сільської ради Козятинського району Вінницької області про визнання дій незаконними та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2017 року позивач - ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Кордишівської сільської ради Козятинського району Вінницької області, в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення 9 сесії 7 скликання Кордишівської сільської ради Козятинського району Вінницької області від 20 березня 2017 року, яким ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні її заяви вх. № 1 від 13 січня 2017 року про приватизацію земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 між земельними ділянками з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12 жовтня 2017 року провадження у справі закрито.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, повноважних представників в судове засідання не направили.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Згідно з ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду, зважаючи на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, 13 січня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до відповідача з завою про приватизацію земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 між земельними ділянками з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

Рішенням 9 сесії 7 скликання Кордишівської сільської ради Козятинського району Вінницької області від 20 березня 2017 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні її заяви про приватизацію земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 між земельними ділянками з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до правової позиції Верховного суду України у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

За приписами ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно із вищевказаними нормами права, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (ч. 10 ст. ст. 118 Земельного кодексу України).

Аналізуючи доводи апелянта стосовно наявності підстав для розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства, колегія суддів враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення 9 сесії 7 скликання Кордишівської сільської ради Козятинського району Вінницької області від 20 березня 2017 року, яким їй відмовлено у задоволенні її заяви про приватизацію земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 між земельними ділянками з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

Разом з цим, судом апеляційної інстанції приймається до уваги той факт, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо наявності в іншої особи правовстановлюючих документів на земельну ділянку, відносно якої ОСОБА_2 звернулась з заявою до відповідача.

Крім того, оскаржуваним рішенням відповідач не здійснив передачу спірної земельної ділянки у власність іншій особі, на яку, в свою чергу, претендує позивач, у зв'язку із чим відсутні підстави вважати, що на підставі даного рішення виникли саме цивільні правовідносини.

За таких обставин, посилання суду першої інстанції на висновок Верховного суду України, викладений у постанові від 28 квітня 2015 року № 21-173а15, як на підставу для закриття провадження у справі є помилковим, оскільки матеріалами справи не підтверджено, що позивач претендує на приватизацію земельної ділянки, яка вже передана у власність іншій особі, а відтак в контексті розгляду даної справи не підтверджено наявності між ОСОБА_2 та іншою особою саме спору про право.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку, що характер спору у даній справі фактично зводиться до оспорювання позивачем правомірності набуття іншою особою спірної земельної ділянки, оскільки на момент винесення оскаржуваного судового рішення не відбулося передачі такої земельної ділянку у право власності або інше право користування, що виключає можливість виникнення саме приватно-правового спору між учасниками процесу, а тому підстави для закриття провадження у справі відсутні.

Судова колегія також зауважує, що з врахуванням висновків Верховного Суду України викладених в ухвалі від 19 січня 2016 року по справі №21-3690а15, ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2017 року вже висловлювалась позиція щодо наявності ознак саме публічно-правового спору у даній справі, який підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта щодо допущення судом першої інстанції грубого порушення норм процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 КАС України питання про вступ до участі у справі третіх осіб вирішується ухвалою. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Водночас, підставою для закриття провадження у справі фактично слугувала заява ОСОБА_3, як представника третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 Між тим, в матеріалах справи відсутні будь-які процесуальні рішення, які б вказували на залучення судом першої інстанції до участі у справі ОСОБА_4 в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Таким чином, суд першої інстанції задовольнив заяву про закриття провадження у справі, що надійшла від особи, яка не брала участь у даній справі та не залучалась як третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, що, на переконання колегії суддів, є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

У розрізі встановлених під час апеляційного розгляду обставин, колегія суддів вважає, що при винесенні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції не дослідив належним чином предмет і характер позовних вимог та суб'єктний склад сторін, у зв'язку із чим прийняв необґрунтоване рішення про те, що дана справа не може розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з п. 3 ч. 1 статті 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи та дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кордишівської сільської ради Козятинського району Вінницької області про визнання дій незаконними та скасування рішення скасувати.

Справу направити до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Граб Л.С. Гонтарук В. М.