Справа № 521/1554/16-а
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 р. Справа № 521/1554/16-а

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Маркарова С.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Лукянчук О.В.

суддів Бітова А. І.

ОСОБА_1

при секретарі Діденко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора другої роти другого батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції рядової поліції ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 05 липня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора другої роти другого батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі рядової поліції ОСОБА_2, 3-тя особа: Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції про визнання рішення суб'єкта владних повноважень неправомірними,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора другої роти другого батальйону Управління патрульної поліції МВС України в м. Одесі рядової поліції ОСОБА_2, 3-тя особа: Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції про визнання рішення суб'єкта владних повноважень неправомірними.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 05 липня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_3 до інспектора другої роти другого батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі рядового поліції ОСОБА_2 про визнання рішення суб'єкта владний повноважень неправомірним - задоволено.

Визнано дії інспектора патрульної служби 2 батальйону 2 роти рядової поліції ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності - неправомірними.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 №863572 від 21.01.2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасовано.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду Інспектор другої роти другого батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою у задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно постанови серії ПС2 №863572 позивач 21.01.2016 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку та стоянку на пішохідному переході та зупинці маршрутних транспортних засобів.

Вказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Не погоджуючись з даною постановою відповідача, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а також відповідно, з неправомірності спірного рішення відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції , виходячи з наступного.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» основним повноваженням патрульної поліції є, серед іншого, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням ОСОБА_4 дорожнього руху.

Згідно зі статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, передбачені частиною 1 статті 122 КУпАП.

Відповідно до п. 4 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 7 листопада 2015 року (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За п. 3 розділу III Інструкції постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частиною 1 статті 122 КУпАП на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України про адміністративні правопорушення, настає в разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993 року № 3353, встановлюють ОСОБА_4 дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1. ОСОБА_4 дорожнього руху ці ОСОБА_4 відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих ОСОБА_4.

Відповідно до п. 1.9. ОСОБА_4 дорожнього руху, особи, які порушують ці ОСОБА_4, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пп. а п. 15.10 ОСОБА_4 дорожнього руху, стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

Відповідно до п. 15.9 ОСОБА_4 дорожнього руху, зупинка забороняється: г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

У ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У п. 3 Р. І, пп. 4 п. 5 Р. ІІІ Інструкції № 1395 закріплено, що сталий орієнтир - стаціонарно встановлений об'єкт (кут будівлі або павільйону зупинки маршрутних транспортних засобів, дорожній знак 5.60 «Кілометровий знак», опора електропередач, об'єкт дорожнього сервісу, порядковий елемент інженерної конструкції дороги тощо), який має свою назву, порядковий номер, іншу видиму відмінність серед подібних об'єктів та розташований уздовж вулиці або смуги відведення дороги (сталим орієнтиром не є дерева, кущі, транспортні засоби, які стоять, тимчасові споруди або конструкції, пересувні торговельні споруди, огорожі будівельних майданчиків або місць проведення дорожніх робіт, інші об'єкти, розташування яких на місцевості в подальшому неможливо об'єктивно визначити чи геометрія, розміри або місце розташування яких можуть з часом змінюватись).

Поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення, наряду з іншим, вирішує чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема за ч. 1 ст. 122 КУпАП, є наявність складу вчиненого нею адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами і встановлюється шляхом повного, всебічного та об'єктивного з'ясування компетентним суб'єктом владних повноважень всіх обставин справи, а також причин та умов, що сприяли його вчиненню.

Так, з копії оскаржуваної постанови вбачається, що позивач 21.01.2016 року, в місті Одесі площа ОСОБА_5, 2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку та стоянку на пішохідному переході та зупинці маршрутних транспортних засобів.

При цьому, відповідачем не визначено відстані від автомобіля позивача до зупинки громадського транспорту та/або знаку зупинки до в'їзду в нього автомобіля « ВАЗ 21063» та після цього по відношенню до сталого орієнтиру, у відповідності до п. 3 Інструкції 1395, не зафіксовано, як того вимагає ст. 251 КУпАП, показань свідків цієї події, які б підтверджували або спростовували факт правопорушення, а отже, не було здійснено повного, всебічного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи про адміністративне правопорушення, по якій позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, не встановлено причин і умов його вчинення, чим порушено вимоги ст. 245 КУпАП.

Разом з цим, із наданого відеозапису, встановити відстань між пішохідним переходом, знаку «пішохідний перехід» та автомобілем позивача, так і до зупинки маршрутних транспортних засобів не можливо, жодних дій щодо вимірювання відстані відповідачем здійснено не було.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до листа відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції, встановлено невідповідність встановлення дорожнього знаку 5.35.1 «Пішохідний перехід» за адресою площа ОСОБА_5, біля будинку № 2 з боку вул. Іцхака Рабіна у бік вул. Святослава Ріхтера вимогам ДСТУ 4100:2014 та «ОСОБА_4 дорожнього руху України» .

Більш того, колегія суддів зазначає, що у спірній постанові відповідачем не визначено конкретного складу адміністративного правопорушення, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, а натомість зазначено, що він вчинив зупинку та стоянку на зупинці маршрутних транспортних засобів; зупинку та стоянку на пішохідному переході, але у відповідності до ПДР зупинка та стоянка є різними діями, їх вчинення призводить до порушення різних пунктів ПДР та, відповідно, вони утворюють різні склади адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта про те, вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення встановлена постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 16.02.2016 року, являються безпідставними, оскільки як вбачається з її змісту обставини порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху судом не досліджувались.

Таким чином, жодних доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КАС України, апелянтом надано не було.

Проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх не обґрунтованими, безпідставними і такими, що засновані на його припущеннях і не підтверджуються відповідними доказами, а рішення суду, відповідно до ст. 159 КАС України, повинно бути обґрунтованим і, згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, саме на відповідача, який є суб'єктом владних повноважень покладено обов'язок довести правомірність його рішення, дій чи бездіяльності.

Враховуючи вищезазначені обставини та докази у їх сукупності, відповідно до ст. 86 КАС України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо неправомірності дій відповідача стосовно притягненні позивача до адміністративної відповідальності та необхідності скасування спірної постанови та вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення було повно встановлено обставин справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 200 КАС України, є правовою підставою для залишення його без змін.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Інспектора другої роти другого батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції рядової поліції ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 05 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В. Лукянчук

Суддя: А.І.Бітов

Суддя: І.Г.Ступакова