Справа № 524/5039/17
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/5039/17
Провадження 2-а/524/532/17
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

23.11.2017 м.Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді - Андрієць Д.Д.

за участю секретаря Воблікової І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону УПП в м.Кременчуці ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчук із адміністративним позовом до інспектора роти № 3 батальйону УПП в м.Кременчуці ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 09.07.2017 інспектором роти №3 батальйону УПП в м.Кременчуці ДПП ОСОБА_2 була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 818711, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. В постанові зазначено, що 09.07.2017, о 20:23 год., керуючи транспортним засобом по просп. Л.Українки, 120 в м.Кременчуці, здійснив проїзд на забороняючий жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 «ґ» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП .

Постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки ПДР України він не порушував. Підїжджаючи до світлофору, він звернув увагу, що сигнал світлофору був зелений. Навіть якщо останній змінив свій колір на жовтий, він вже проїхав світлофор і знаходився на пішохідному переході та проїжджав його. Вважає, що його дії відповідали вимогам п.п.8.10., 8.11, 16.8 ПДР України тому в його діях немає складу адміністративного правопорушення.

Посилаючись на вказані обставини, просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 818711, провадження по справі закрити.

В судовому засіданні позивач, ОСОБА_1, позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснив, що коли його автомобіль підїжджав до світлофору - горів зелений сигнал світлофора, а коли він почав проїжджати повз нього - увімкнувся жовтий сигнал. Вважає, що ПДР України дозволяли йому продовжив рух, щоб завершити маневр. Він не створив перешкод іншим учасникам дорожнього руху, тому вважає свої дії правомірними. На запитання представника третьої особи повідомив, що світлофорний обєкт був розміщений не на перехресті. Не заперечував того факту, що інспектор розяснив йому права особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши докази поважності причин неявки.

Представник третьої особи Управління патрульної поліції в м.Кременчуці ДПП, ОСОБА_3, проти задоволення позову заперечував. Зазначив, що в місці вчинення позивачем адміністративного правопорушення, світлофорний обєкт працює, в тому числі, в режимі зеленого миготливого сигналу, тому позивач мав можливість здійснити зупинку транспортного засобу перед світлофором, не продовжуючи рух на його жовтий сигнал. Посилання позивача на те, що п.16.8 ПДР України дозволяв йому продовжив рух, щоб завершити маневр, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки на місці вчинення адміністративного правопорушення і розташуванні світлофорного обєкту відсутнє перехрестя. Інспектор патрульної поліції не порушив процедуру винесення постанови у справі у справі про адміністративне правопорушення, діяв в межах наданих законом повноважень.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом встановлено, що 09.07.2017 інспектором роти №3 батальйону УПП в м.Кременчуці ДПП ОСОБА_2 була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 818711, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В постанові зазначено, що 09.07.2017 о 20:23 год., керуючи транспортним засобом ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_1 по просп. Л.Українки, 120 в м.Кременчуці, здійснив проїзд на забороняючий жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 «ґ» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно з п.п «ґ» п.8.7.3 ПДР України жовтий сигнал забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно п.1 ст.247 КУпАП обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В ст. 86 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Доводи позивача про те, що він керувався, в тому числі положенням п.8.11 ПДР України, відповідно до якого водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, є безпідставними, оскільки в своїх поясненнях, наданих суду, він повідомив, що рухався на автомобілі зі швидкістю 30-40 км/год. За таких обставин, на думку суду, ОСОБА_1М мав можливість зупинити транспортний засіб не вдаючись до екстреного гальмування, тим самим дотриматись п.п «ґ» п.8.7.3 ПДР України.

Доказів, які б підтверджували доводи позивача про неможливість зупинки транспортного засобу не вдаючись до екстреного гальмування, матеріали справи не містять.

Таким чином, встановлені судом обставини дозволяють зробити висновок про те, що позивач вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Суд відзначає, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає санкції ч.2 ст.122 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглянута та спірна постанова прийнята відповідачем в присутності позивача, якому роз'яснювалися його права, передбачені ст.256 КУпАП.

Отже, при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності інспектором роти №3 батальйону УПП у м.Кременчуці ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 не було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та права позивача.

За таких обставин, позовна вимога ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає.

Щодо вимог позивача, щодо закриття провадження по справі, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, в тому числі і питання про закриття провадження у справі, віднесене до компетенції органів Національної поліції, у зв'язку з чим суд не може перебирати на себе права та обов'язки суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій.

Приймаючи до уваги вищевказане, а також те, що вимога щодо закриття провадження по справі є похідною від вимоги про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відтак, позов ОСОБА_1М задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 10, 11, 17, 71, 94,158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону УПП в м.Кременчуці ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Д.Д.Андрієць