Справа № 820/3308/17
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 р.Справа № 820/3308/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А. ДДДудка О.А. Русанової В.Б.

представника відповідача Богуцької В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, Головного територіального управління юстиції у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2017р. по справі № 820/3308/17

за позовом ОСОБА_2

до Головного територіального управління юстиції у Харківській області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просив:

- визнати дії Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо часткової відмови у задоволенні запиту на отримання публічної інформації ОСОБА_2 від 24.07.2017 (відмова у наданні копій додатків до листів Головного територіального управління юстиції від 07.12.2015 за вих.№№ 07-16/07-24/6753 та 07-16/07-24/6754) незаконними;

- зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у Харківській області розглянути запит ОСОБА_2 на отримання публічної інформації від 24.07.2017 у відповідності до норм Закону України "Про доступ до публічної інформації";

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_2 судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 8320,00 грн.;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення, встановивши строк для подачі звіту про виконання судового рішення.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2017р. позов задоволено частково.

Визнано дії Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо часткової відмови у задоволенні запиту на отримання публічної інформації ОСОБА_2 від 24.07.2017 (відмова у наданні копій додатків до листів Головного територіального управління юстиції від 07.12.2015 за вих.№ 07-16/07-24/6753 та 07-16/07-24/6754) незаконними.

Зобов'язано Головне територіальне управління юстиції у Харківській області розглянути запит ОСОБА_2 на отримання публічної інформації від 24.07.2017 у відповідності до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_2 судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 1920 грн.

ОСОБА_2 (далі позивач) , не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови в позові та прийняти нове судове рішення, яким стягнути на користь позивача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 8960,00 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається, що позивачем надано до суду належні докази понесених ним витрат на правову допомогу в розмірі 8 960,00 грн., а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави задовольняти позов лише в частині 1920,00 грн.

Головне територіальне управління юстиції у Харківській області (далі відповідач) також не погодилося з постановою суду першої інстанції в частині задоволення позову, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволені позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відповідачем розглянуто інформаційний запит позивача у відповідності до вимог законодавства, та надано запитувану інформацію, за виключенням додатків до неї, які правомірно не надано заявнику відповідно до ст.16 " Закону України" Про виконавче провадження", як особі яке не є стороною виконавчого провадження. Також вважає безпідставним стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу, оскільки договір про правову допомогу укладено з фізичною особою-підприємцем, доказів фактичного понесення витрат та наявності такої необхідності суду не надано.

Представник відповідача в судовому засіданні суду підтримала апеляційну скаргу відповідача та заперечувала проти апеляційної скарги позивача.

Позивач та його представник в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені своєчасно та належним чином.

Згідно ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні осіб, які беруть участь у справі, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

Згідно з ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг, заперечень проти неї, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом вірно встановлено, що 25.07.2017 року ОСОБА_2 звернувся до Головного територіального управління юстиції у Харківській області із запитом на отримання публічної інформації в якому просив надати копію листів Головного територіального управління юстиції у Харківській області до:

- прокуратури Жовтневого району м.Харкова від 07.12.2015 року №07-16/07-24/6753 та копію додатків до нього ;

- до прокуратури Харківської області від 07.12.2015 року №07-16/07-24/6754 та копія додатків до нього. (а.с.11)

3107.2017р. відповідач, за результатами розгляду запиту від 24.04.2017р. направив на адресу позивача копії запитуваємих листів до прокуратури Жовтневого району м.Харкова від 07.12.2015р . та до прокуратури Харківської області від 07.12.2015 року №07-16/07-24/6754, проте не надав додатків до цих листів, посилаючись на ст.16 Закону України " Про виконавче провадження" зазначивши, що в запитуваних ОСОБА_2 додатках міститься інформація стосовно виконавчого провадження, за яким позивач не є стороною, та ним не надані документи в підтвердження повноважень на право представляти інтереси сторони виконавчого провадження. (а.с.13)

Задовольняючи часткового позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не в повному обсязі надано інформацію по запиту, позивачем не запитувалася інформація про виконавче провадження, а тому спірний запит має бути розглянути у відповідності до вимог Закону України " Про доступ до публічної інформації". Також судом в частині 1920,00 грн. відшкодовано на користь позивача понесені ним витрати на правову допомогу за участь представника позивача в судовому засіданні та час витрачений на ознайомлення зі справою.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Щодо апеляційної скарги відповідача в частині правомірності розгляду інформаційного запиту , колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» (далі Закон N 2939-VI) визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес .

Згідно з ст. 1 Закону N 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема: надання інформації за запитами на інформацію (п.2,ч.1 ст.5 Закону).

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні. Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений(ч.2,7 ст. 6 Закону).

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом (ч.4 ст. 13 Закону).

Судом встановлено, що на запит позивача відповідачем не були надані додатки до запитуваємих листів. Зазначені додатки містили письмові пояснення заступника начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 від 13.11.2015р., які раніше були надані Управлінню державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області у межах проведеного службового розслідування з метою перевірки фактів недодержання останнім законодавства про державну службу, порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Підставою відмови в наданні зазначених додатків (пояснень) відповідач зазначив, що положення Закону України «Про доступ до публічної інформації» не поширюються на доступ учасників відповідних процесів та сторін виконавчого провадження до викладеної інформації, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що додатки до листів , а саме письмові пояснення заступника начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 від 13.11.2015р., були створені в межах проведеного службового розслідування з метою перевірки фактів недодержання останнім законодавства про державну службу, порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», а отже не матеріалами виконавчого провадження.

Крім того, інформаційний запит не містив вимог про надання інформації щодо виконання будь-яких виконавчих проваджень.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції , що професійна діяльність державного службовця (особливо з ознаками причетності до діянь, пов'язаних з корупцією) представляє інтерес для суспільства, а відтак, для відмови у наданні інформації з приводу цієї діяльності суб'єкт владних повноважень повинен мати вагомі причини у вигляді належних юридичних підстав та достатніх фактичних підстав.

Таких вагомих причин у вигляді належних юридичних підстав та достатніх фактичних підстав, відповідь відповідача не містить.

Таким чином суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про протиправність дій відповідача, які полягали у відмові у наданні копій додатків до листів, та правомірно що зобов'язав повторно розглянути спірний запит.

Щодо вимог апеляційних скарг про відшкодування судових витрат, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.87 КАС України до витрат, пов'язаних з розглядом справи належать витрати на правову допомогу.

Частинами 1 і 3 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставного стягнення витрат на правову допомогу на підставі договору з фізичною особою підприємцем, колегія суддів вважає помилковими, оскільки ст.90 КАС України передбачено відшкодування витрат не тільки на адвоката, а також на іншого фахівця права.

Судом встановлено, що правова допомога надавалася позивачу фізичною особою ОСОБА_4, який має вищу юридичну освіту, видами діяльності якого є діяльність у сфері права, що підтверджується договором про надання правової допомоги від 31.07.2017р., копією диплома, витягом є Єдиного держаного реєстру фізичних осіб -підприємців та юридичних осіб, квитанціями до прибуткового органу, актом виконаних робіт.

Щодо доводів апеляційних скарг про не вірне визначення розміру відшкодованих витрат на правову допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", передбачено , що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Таким чином підставою для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу у адміністративних справах є документальне підтвердження участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017рік" встановлено на 2017 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб в місячному розмірі: з 1 січня - 1600,00 грн., а тому розмір компенсації витрат на правову допомогу не повинен перевищувати 640,00 грн. за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

За змістом вищезазначеної норми, компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.

На підтвердження факту надання вказаних видів правової допомоги, обсягу наданих послуг, часу участі особи, яка надавала правову допомогу, у цих заходах, та розміру відшкодування суду повинні бути надані відповідні докази.

В обґрунтування заявленої вимоги позивачем надано до суду: договір про надання правової допомоги від 31.07.2017 року згідно з яким ОСОБА_2 як замовник доручає, а ОСОБА_4, як виконавець зобов'язує надавати замовнику правову допомогу у справі про оскарження дій Головного територіального управління юстиції у Харківській області, пов'язаних із розглядом запиту на отримання публічної інформації від 24.07.2017 року, а також, в разі необхідності та бажання замовника, із інших питань на строк дії цього договору (термін дії договору до 18.05.2019 р.); акт виконаних робіт від 01.08.2017 р.; калькуляція - рахунок; диплом магістра ОСОБА_4 на підтвердження отримання повної вищої освіти за спеціальністю "Правознавство" та здобуття кваліфікації юриста; квитанції до прибуткового ордера; код КВЕД 69.10 діяльність у сфері права.

Згідно наданої калькуляції-рахунку №1 вбачається, що вартість за послуги з ознайомлення з первісним матеріалом (документами) замовника, їх вивчення та аналіз на предмет релевантності, належності, допустимості, ступеню ймовірного доказового значення за три години складає 1920 грн. (1год=640грн.); вартість за аналіз нормативного матеріалу, коментарів, роз'яснень, пошук і вивчення консультацій, судової практики в аналогічних справах, узагальнень судів касаційних інстанцій та правових позицій Верховного Суду України, публікацій науковців, висновків фахівців за чотири години складає 2560 грн. (1год.=640грн.); вартість складання тексту позовної заяви в інтересах ОСОБА_2 про визнання дій Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо не надання публічної інформації незаконними, підготовка додатків та примірників позовної заяви й доданих до неї документів відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі за чотири години складає 2560 грн. (1год=640грн.)

Відповідно до наданої калькуляції №2 вбачається, що вартість послуг за одну годину ознайомлення з матеріалами справи №820/3308/17 у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду складає 640,00 грн.

Згідно наданої калькуляції-рахунку №3 вбачається, що вартість послуг - участі представника позивача у судовому засіданні 26.09.2017 року, 06.10.2017 року по справі №820/3308/17 у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду за дві години складає 1280 грн. 00 коп.

Отже, згідно наданих документів вбачається, що виконавцем виконані роботи з ознайомлення з первісним матеріалом замовника, аналізу нормативного матеріалу та складання позовної заяви з підготовкою примірників додатків до неї, з ознайомлення з матеріалами адміністративної справи в суді та участі представника позивача у судовому засіданні.

За змістом ч. 1 ст. 70 і 71 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Колегія суддів зазначає, що позивачем не надано переконливих доказів в підтвердження витраченого часу фахівцем в галузі права на складання тексту позовної заяви, ознайомлення з первісними документами та аналізу нормативного матеріалу, тому як акт виконаних робіт не містить зазначення кількості витраченого часу взагалі, а в калькуляції зазначена лише загальна кількість часу, а отже витрати в сумі 7040 грн. ( ознайомлення з первісним матеріалом замовника, аналізу нормативного матеріалу та складання позовної заяви з підготовкою примірників додатків до неї) не є доведеними належними доказами.

Проте колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 1920, 00 грн., оскільки участь представника позивача в судових засіданнях 26.09.2017 року, 06.10.2017 року та 19.09.2017 року ознайомлення представника позивача з матеріалами адміністративної справи в суді та час витрачений на ці процесуальні дії доведений належними доказами.

Щодо вимог позивача, заявлених в порядку ст. 267 КАС України, відносно зобов'язання Головного управління ДМС України в Харківській області подати звіт про виконання постанови суду відразу після отримання її копії та встановлення судового контролю суд зазначає, що в силу положень ч.1 ст. 267 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції своїм правом не скористався враховуючи, що позивачем не наведено обставин, які б викликали у суду сумнів у тому, що відповідач може ухилятись від виконання судового рішення.

Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують з підстав, наведених вище.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, Головного територіального управління юстиції у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2017р. по справі № 820/3308/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Курило Л.В. Присяжнюк О.В.
Повний текст ухвали виготовлений 04.12.2017 р.