Справа № 814/1863/17
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

29 листопада 2017 року Справа № 814/1863/17

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Гордієнко Т. О. розглянула у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1

доГоловного управління Державної фіскальної служби у м.Києві, вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116

треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачаОСОБА_2, АДРЕСА_2 ОСОБА_3, АДРЕСА_2 ОСОБА_4, АДРЕСА_2
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.04.2017р. №,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ГУ ДФС у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення № 2 від 28.04.2017.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що податкове повідомлення рішення нараховано протиправно, оскільки позивач не зареєстрував право власності чи користування земельною ділянкою під належним йому на праві власності нежитловим приміщенням, тому він не є користувачем земельної ділянки та немає право користування даною земельною ділянкою, за яку йому встановлено сплату земельного податку.

Відповідач проти позову заперечує, просить відмовити у позові, оскільки податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі вимог чинного законодавства.

Треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 надали суду заяви про те, що вони підтримують позов повністю, просять позов задовольнити.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Відповідно до п.4,6 ст.128 КАС України , справа розглядається в порядку письмового провадження.

Дослідив матеріали справи суд дійшов висновку:

Відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № 2 від 28.04.2017, яким визначив позивачу суму податкового зобов'язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб на суму 151677,10 грн. за 2017 рік.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на підставі Договору купівлі-продажу №264 від 04.02.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 власниками нежитлового приміщення розташованого по АДРЕСА_3, загальною площею 1406,4 кв. м. є ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 по ? частині кожний .

Позивачу, як власнику ? нежитлового приміщення нараховано земельний податок за площі під такими приміщеннями за 2017 рік.

Справляння плати за землю здійснюється згідно з положеннями розділу ХIII ПК України.

Так, пп. 269.1.1 п. 269.1 ст. 269 ПК України передбачено, що платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв). При цьому в силу вимог пп. 270.1.1 п. 270.1 ст. 270 цього Кодексу об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Питання переходу права власності на земельну ділянку у разі набуття права на житловий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюються ст.120 ЗК України та ст.377 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Цими нормами встановлено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності або право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.

Відповідно до п. 287.6 ст. 287 ПК України при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

Судовим розглядом встановлено, що позивачу належить на праві приватної власності нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3, ? площа нежитлового приміщення складає 1406,4 кв. м.

Постановою Верхового Суду України від 07.07.2015 року суд дійшов висновку, що незважаючи на те, що позивач не зареєстрував право власності чи користування земельною ділянкою під належними йому на праві власності нежитловими приміщеннями, виходячи з принципу пріоритетності норм Податкового Кодексу над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений в п.5.2 ст.5 ПК, обов'язок зі сплати земельного податку у позивача виник з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Таким чином, позивач повинен сплачувати земельний податок з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

За правилами п. 286.1 ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Відповідач надав суду витяг з ПК «Кадастр», який свідчить, що власниками земельної ділянки загальною площею 0,2884 га розташованою за адресою АДРЕСА_3 є чотири власника: ОСОБА_4, ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3 Земельна ділянка відноситься до 157-ї економіко-планувальної зони, грошова оцінка в межах зони з 01.01.2017 становить 1232,082 грн/кв. м.

Згідно довідки №Н -00269/2016 про розмір нормативної грошової оцінки частини земельної ділянки від 18.04.2016 № 648 (код ділянки 79:336:065), виданої ОСОБА_1, місце розташування якої: АДРЕСА_3, за ОСОБА_1 обліковується земельна ділянка площею 720,98 кв. м. нормативно грошова оцінка якої складає 4769720,05 грн. Площа частини земельної ділянки встановлена на підставі технічного звіту по встановленню зовнішніх меж землекористування та заяви зацікавленої особи.

Відтак, загальна площа земельної ділянки позивача складає 0,0722га ( 0,2884:4= 0,0722га).

Крім того, позивач 15.08.2016 звернувся до податкової інспекції із заявою поставити його на обліку, як платника податку на земельну ділянку, в зв'язку із придбанням ним нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_3(1/4 частки), згідно довідки про розмір нормативної грошової оцінки частини земельної ділянки.

Відповідно до ст. ст. 193, 194 Земельного кодексу України єдиною державною системою земельно-кадастрових робіт, якою встановлена процедура визнання факту виникнення або припинення права власності і права користування земельними ділянками, є державний земельний кадастр, в якому міститься сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим цих ділянок, кількісна та якісна характеристика, розподіл серед власників та землекористувачів. Призначенням державного земельного кадастру є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.286.5 ПК України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель (ст. 289 ПК України).

Згідно з п.274.1 ст.274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Статтею 271 ПК України передбачено, що базою оподаткування є:

нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом та площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідач надав суду розрахунок суми земельного податку: 720,98 кв. м. х 1232,082 х 1,5 х 2 х 1,249 х 1,433х1,06х3%= 151677 грн., з яких 1 232,082-грошова оцінка в грн./кв. м. (рішення Київської міської ради від 03.07.2014 № 23/23» Про затвердження технічної документації з нормативно грошової оцінки земель міста Києва» Рішення набирає чинності з 01.07.2015 згідно з Рішенням Київської міської ради від 10.12.2014 № 565/565), 3% відсоток ставки земельного податку (Рішення Київської міської ради від 23.06.2011 № 242/5629 зі змінами та доповненнями), 1,5 - узагальнюючий локальний коефіцієнт згідно 2.1 п.2 Додатку 5 до рішення Київської міської ради 26.07.2007 № 43/1877 «Про затвердження технічної документації з нормативно грошової оцінки земель міста Києва та Порядку її визначення» із змінами та доповненнями, 2,0-Коефіцієнт на функціональне використання землі (Наказ міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489 із змінами та доповненнями), 1,249-коефіціент індексації грошової оцінки, відповідно до листа Держземагенства від 14.01.2015 , 1, 433-коефіціент індексації нормативної грошової оцінки, відповідно до листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 11.01.2016 № 6-28-0,22-201/2-16 « Про індексацію нормативної грошової оцінки земель».

Посилання позивача на те, що площа нежитлового приміщення складає 1406,4 кв. м., а відповідач зобов'язує позивача сплатити земельний податок за земельну ділянку площею 2812,80 кв. м., не приймається судом до уваги, оскільки 1406,4 кв.м. це площа нерухомого майна, а площа земельної ділянки, яка є предметом оподаткування у даній справі згідно даних земельного кадастру складає 2812,80 кв.м, яка при поділі на кількість власників майна (4 особи) складає 720,98 кв.м.

Таким чином, відповідач надав суду розгорнутий розрахунок суми податкового повідомлення-рішення, зазначив його складові з посиланням на нормативні документи, які підтверджують суму податку на землю, тому податкове повідомлення-рішення є правомірним.

Посилання позивача, як на обґрунтування позову, на справу № 814/790/17, не приймається судом до уваги, оскільки оцінив надані сторонами докази в цій справі відповідно до ст.86 КАС України , суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Гордієнко