Справа № 523/12073/17
Суддя: Кисельов В. К.
Дата ухвалення: 2017-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/353/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2017 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справа за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Колесо» до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської Ради про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Колесо» звернулось з позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської Ради про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення штрафу. Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради за №073/17/369 вих. від 09.08.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Колесо» (далі ТОВ «Колесо») було притягнуте до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 60624 грн. за порушення ч.8ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: «... за експлуатацію закінченого будівництвом обєкту, не прийнятого в експлуатацію у встановленому законом порядку (будівлі СТО з магазином автозапчастин, яка розташована на вул. Грушевського, 50А у м. Одесі).

Позивач вважає, що вказана постанова не відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, якими врегульовані ці питання.

Окрім того, відповідач не у повному обсязі встановив обставини справи та застосував норми матеріального права, які не підлягають застосуванню.

Так, будівля СТО з магазином автозапчастин, яка розташована на вул. Грушевського, 50А у м. Одесі була побудована ТОВ «Колесо» у 1998 році відповідно до виготовленого проекту, та прийнята в експлуатацію Державною Технічною комісією 24.07.1998 року.

Акт Державної Технічної комісії про готовність закінченого будівництвом обєкта до експлуатації - будівлі СТО з магазином автозапчастин, яка розташована на вул. Грушевського, 50А у м. Одесі, був затверджений Розпорядження виконавчого комітету Ленінської районної адміністрації м. Одеси за №10 від 11.01.1998 року.

Вказані обставини підтверджуються: технічним проектом будівництва будівлі СТО з магазином автозапчастин,актом Державної Технічної комісії про готовність закінченого будівництвомобєкта до експлуатації від 24.07.1998 року,розпорядження виконавчого компоту Ленінської районної адміністрації м. Одесиза №10 від 11.01.1998 року.

Отже, будівля СТО з магазином автозапчастин, яка належить позивачу, прийнята в експлуатацію у встановленому законом порядку, і використовується ТОВ «Колесо» відповідно до вимог закону.

Крім того, притягуючи позивача до відповідальності відповідач також не звернув уваги на те, що будівництво будівлі СТО з магазином автозапчастин було здійснене у 1998 році, і при здійсненні цього будівництва позивач не міг порушити вимоги ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» та вимоги ДТСУ-Н.Б.В.1.2-16:2013 «Таблиця класу наслідків (відповідальності) будинків, будівель, споруд, лінійних обєктів інженерно-транспортної інфраструктури (клас наслідків CCI)», оскільки ці нормативно-правові документи набули чинності лише з 2013-2014 років.

Отже, відповідач неправомірно застосував вказані норми права до будівлі СТО з магазином автозапчастин, яка була побудована у 1998 році.

Притягуючи позивача до відповідальності, відповідач взагалі не встановив час будівництва будівлі СТО з магазином запчастин, а тому прийшов до неправомірного рішення про невідповідність цього будівництва вказаним вище нормам ДБН і ДТСУ.

Відповідач також неправомірно наклав на позивача штраф, передбачений абз.2п.4ч.2ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», оскільки на час проведення будівництва будівлі СТО з магазином запчастин вказаної норми права не існувало. Вона була введена в дію лише Законом України №1817-У111 (1817-19) від 17.01.2017 року.

На підставі викладеного позивач просив:

1.Визнати незаконною та скасувати постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради за №073/17/369 вих. від 09.08.2017 року про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Колесо» штрафу у розмірі 60624 грн. на користь Держави, передбаченого абз.2п.4ч.2ст.2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності».

2.Стягнути з Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Колесо» сплачений судовий збір у розмірі 1700 грн. та витрати правову допомогу адвоката у розмірі 3600 грн..

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, а також пояснив, що відповідач не зясував всі обставини під час прийняти постанови про накладення штрафу, застосував положення законодавства, які не були чинними на час будівництва.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала та пояснила, що постанова Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради за №073/17/369 вих. від 09.08.2017 року про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Колесо» штрафу у розмірі 60624 грн. на користь Держави, прийнята відповідно до вимог законодавства. Вона також пояснила, що під час зясування обставин будівництва Товариством з обмеженою відповідальністю «Колесо» будівлі СТО з магазином автозапчастин, яка розташована на вул. Грушевського, 50А, позивачем не було надано розпорядження виконавчого комітету Ленінської районної адміністрації м. Одеси за №10 від 11.01.1998 року. Крім того, під час вивчення вищевказаного розпорядження в судовому засіданні, представник відповідача вважає, що воно надано на тимчасовий обєкт, а не на капітальну споруду.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що постановою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради за №073/17/369 вих. від 09.08.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Колесо» (далі ТОВ «Колесо») було притягнуте до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 60624 грн. за порушення ч.8ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: «... за експлуатацію закінченого будівництвом обєкту, не прийнятого в експлуатацію у встановленому законом порядку (будівлі СТО з магазином автозапчастин, яка розташована на вул. Грушевського, 50А у м. Одесі).

Вищевказана постанова була прийнята за результатами перевірки, яка була проведена працівниками Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради. Перевіркою було встановлено, що під час виїзду 27.07.2017 року на місце за адресою: м. Одеса, вул. Грушевського, 50А, зафіксовано, що будівля СТО з магазином автозапчастин фактично побудована та експлуатується. Будівельні роботи не виконуються. Під час проведення перевірки представником ТОВ «КОЛЕСО» за довіреністю №1167 від 22.12.2016 року ОСОБА_3 були надані наступні документи: довіреність № 1167 від 22.12.2016 року, висновок будівельно-технічного експертного дослідження № 108/2017 від 23.06.2017 року, наданого на підставі заяви директора ТОВ «КОЛЕСО» ОСОБА_4, договір на право тимчасового користування земельною ділянкою площею 592 кв. м для експлуатації та обслуговування шиномонтажної майстерні та благоустрою території № 215 від 19.10.1999 року зі строком користування на 10 років, а саме до 19.10.2009 року, лист департаменту комунальної власності Одеської міської ради стосовно документів, які необхідно подати до департаменту для можливості поновлення строку договору оренди земельної ділянки, термін дії якого закінчився у 2009 році, технічний паспорт на шиномонтажну майстерню, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Грушевського, 50А від 15.03.2017 року (б/н).

При цьому, відповідач посилається на ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво». Крім того, відповідно до наданого технічного паспорту встановлено, що загальна площа будівлі СТО з магазином автозапчастин складає 80,3 кв. м.. Вказана площа, згідно ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не відповідає вимогам для тимчасової споруди.

Судом встановлено, що будівля СТО з магазином автозапчастин, яка розташована на вул. Грушевського, 50А у м. Одесі була побудована ТОВ «Колесо» у 1998 році відповідно до виготовленого проекту, та прийнята в експлуатацію Державною Технічною комісією 24.07.1998 року.

Акт Державної Технічної комісії про готовність закінченого будівництвом обєкта до експлуатації - будівлі СТО з магазином автозапчастин, яка розташована на вул. Грушевського, 50А у м. Одесі, був затверджений Розпорядження виконавчого комітету Ленінської районної адміністрації м. Одеси за №10 від 11.01.1998 року.

Вказані обставини підтверджуються: технічним проектом будівництва будівлі СТО з магазином автозапчастин,актом Державної Технічної комісії про готовність закінченого будівництвомобєкта до експлуатації від 24.07.1998 року,розпорядження виконавчого компоту Ленінської районної адміністрації м. Одесиза №10 від 11.01.1998 року.

Посилання представника відповідача, що будівля СТО з магазином автозапчастин не є тимчасовим обєктом, а спорудою капітального будівництва не можливо прийняти до уваги, оскільки її площа, збігається із площею, яка була вказана у акті Державної Технічної комісії про готовність закінченого будівництвомобєкта до експлуатації від 24.07.1998 року,розпорядження виконавчого компоту Ленінської районної адміністрації м. Одесиза №10 від 11.01.1998 року. Вищевказаний факт підтверджується висновок будівельно-технічного експертного дослідження № 108/2017 від 23.06.2017 року, яке було надано позивачем відповідачу.

Таким чином, суд вважає, що будівля СТО з магазином автозапчастин, яка належить позивачу, прийнята в експлуатацію у встановленому законом порядку, а тому не може вважатись обєктом самочинного будівництва.

Відповідно до ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

На підставі викладеного, суд вважає, що неможливо до спірного обєкта застосовувати норми ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», а також Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» не відповідає вимогам для тимчасової споруди, оскільки були прийняті після введення будівлі в експлуатацію.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом

порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки,

відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 280 КУпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

На підставі викладеного, суд вважає, що визнати неправомірною постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської Ради № 073/17/369 вих. від 09.08.2017р. про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Колесо» () у розмірі 60624 гривні.

В той же час, суд вважає, що витрати повязані з наданням правової допомоги підлягають частковому задоволенню.

Так, згідно п. 1 ч. 3 ст. 87 КАС України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 94 КАС України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 р. № 4191-VI, що діє з 01.01.2012 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Вдповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік», станом на 01.01.2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 1 січня 2017 року становить: 1600 грн.

Відповідно до Закону № 4191-VI, розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто 1600*40%=640 грн. за годину відповідної доведеної участі.

Суд вважає, що посилання представника позивача на те, що витрати на надання правової допомоги склали суму у розмірі 36000 гривень є занадто завищеними, а тому, враховуючи складність справи, суд вважає, що, вивчення наданих документів позивачем, визначення правової позиції та підготовка позову до суду не повинна займати у кваліфікованого юриста більше 2-годин. В звязку з чим, суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача суму у розмірі (640+640) 1280 гривень.

Крім того, необхідно повернути позивачу судовий збір у розмірі 100 гривень, оскільки судовий збір за даним позовом повинний складати суму у розмірі 1600 гривень, а позивач сплатив суму у розмірі 1700 гривень.

Керуючись ст.ст. 10-12, 158-163, 167 Кодексу Адміністративного Судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Постанову Товариства з обмеженою відповідальністю «Колесо» до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської Ради про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення штрафу задовольнити.

2. Визнати неправомірною постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської Ради № 073/17/369 вих. від 09.08.2017р. про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Колесо» () у розмірі 60624 гривні.

3. Стягнути з Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської Ради () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Колесо» () судовий збір у розмірі 1600 гривень, витрати за надання правової допомоги у розмірі 1280 гривень, а всього стягнути суму у розмірі 2880 (дві тисячі двісті вісімдесят) гривень.

4. Зобовязати ГУ ДКСУ в Одеській області повернути Товариства з обмеженою відповідальністю «Колесо» () надмірно сплачений судовий збір у розмірі 100 гривень, сплачений за квитанцією від 22.08.2017р.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення.

Суддя