Справа № 242/2650/17
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пирогова Л.В.
Суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року справа №242/2650/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегія суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сухарька М.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Селидівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 18 жовтня 2017 року у справі № 242/2650/17 (головуючий І інстанції Пирогова Л.В.) за позовом ОСОБА_3 до Селидівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа - Державне підприємство «Селидіввугілля» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Селидівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірним та скасування рішення від 24.05.2017 року №1449 про відмову в призначенні пенсії; зобов'язання зарахувати на підставі належним чином оформлених записів трудової книжки БТ-ІІ №3310782 до загального та пільгового підземного страхового стажу ( в умовах зайнятості повний робочий день під землею) наступні періоди роботи: - з 04.03.1992 року по 18.04.1994 року та з 23.08.1994 року по 03.02.1997 року на Малому гірничому підприємстві «ТОП» у якості гірничого робітника з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем в шахті; з 04.02.1997 року по 01.03.1998 року на Змішаному гірничому підприємстві «Мегавахт» у якості гірничого робітника з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем в шахті; з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.11.2015 року по 15.05.2017 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» у якості ГРОЗ з повним робочим днем в шахті; зобов'язання повторно розглянути заяву №891 від 15.05.2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 18 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволено; визнано протиправними дії щодо відмови в призначенні пенсії та скасовано рішення №1449 від 24.05.2017 року про відмову в призначенні пенсії; зобов'язано повторно розглянути заяву №891 від 15.05.2017 року відповідно до ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зобов'язано зарахувати до спеціального пільгового стажу періоди роботи на Малому гірничому підприємстві «ТОП» з 04.03.1992 року по 18.04.1994 року та з 23.08.1994 року по 03.02.1997 року; з 04.02.1997 року по 01.03.1998 року на Змішаному гірничому підприємстві «Мегавахт»; зобов'язано зарахувати до страхового стажу періоди роботи на підприємстві «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2015 року по 15.05.2017 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач вважає, що ним правомірно було відмовлено в призначенні позивачеві пенсії, у зв'язку із відсутністю необхідного пільгового стажу на підземних роботах.

Третьою особою на адресу Донецького апеляційного адміністративного суду надіслано клопотання про проведення розгляду адміністративної справи за відсутності представника третьої особи.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач 15.05.2017 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ.

Рішенням №1449 від 24.05.2017 року відповідачем відмовлено в призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу роботи 25 років в підземних умовах.

До пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 04.03.1992 р. по 18.04.1994року та з 23.08.1994 р. по 03.02.1997р. на Малому гірничому підприємстві «ТОП» - оскільки підприємство припинило свою діяльність, з березня 2009 р. документи на зберігання до архівної установи не надходили, тому перевірити надані довідки неможливо; з 04.02.1997 р. по 01.03.1998 р. на підприємстві ЗГП «Мегавахт» - через надання довідки, яка підтверджує зайнятість повний робочий день у шахті, надана архівною установою «Селидівська міська рада», для вирішення питання передано документ на розгляд Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області. До страхового стажу не зараховано періоди з 01.03.2010 р. по 31.12.2010 р., з 01.11.2015 р. по 15.05.2017 р. на підприємстві ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» через відсутність відомостей про сплату щомісячних внесків та через відсутність суми нарахованої заробітної плати.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Згідно п.2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII.

Відповідно до положень п.16 Розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі Порядок №637), також передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п.3 цього Порядку (в редакції, чинній у спірний період) за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках,коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Як вбачається з трудової книжки, позивач працював: - з 04.03.1992 р. по 18.04.1994 р. на Малому гірничому підприємстві «ТОП» - гірником по ремонту гірничих виробіток 4 розряду з повним робочим днем під землею, звільнено за власним бажанням (ст. 38КЗпП України); - з 23.08.1994 р. по 03.02.1997 р. на Малому гірничому підприємстві «ТОП» гірником по ремонту гірничих виробіток 4 розряду з повним робочим днем під землею, позивача звільнено за переведенням на інше підприємство(ст. 36 п.5КЗпП України); - з 04.02.1997 р. по 01.03.1998 р. на ЗГП «Мегавахт» гірником по ремонту гірничих виробіток 4 розряду з повним робочим днем під землею, позивача звільнено за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України); - 01.12.2003 р. позивач прийнятий на ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» де працює на підземних роботах по теперішній час за професіями, що відносяться до списку№ 1.

Тобто, зазначені записи чітко містять відомості щодо характеру роботи позивача у спірні періоди - з повним робочим днем у шахті. В трудовій книжці позивача йдеться посилання на відповідні накази , як на підставу внесення записів, вони завірені підписом повноважної особи та печаткою, тобто оформлені належним чином.

За таких обставин, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем безпідставно не було включено наведений період до пільгового стажу роботи позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-XV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у ст.20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» 1058-XV, відповідно до ч. 2 якої обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно ч. 10 вищенаведеної статті, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до положень ст.106 Закону № 1058-XV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

За змістом вищезазначених норм вбачається, що обов'язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

З довідок про заробітну плату №5-971. від 29.06.2017 р, №1-1512 від 15.09.2017р.,№1-1511 від 15.09.2017р. вбачається, що за періоди роботи позивача на ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля», які є спірними, позивачеві щомісяця нараховувалась заробітна плата, з якої нараховано ЄСВ та перераховано до ПФУ.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що не зарахування до страхового стажу періоду роботи позивача на ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» за спірний період, є безпідставним. Позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання підприємством своїх обов'язків.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Селидівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 18 жовтня 2017 року у справі № 242/2650/17 - залишити без задоволення.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 18 жовтня 2017 року у справі №242/2650/17- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

М.Г. Сухарьок