Справа № 611/1036/17
Суддя: Андросов О. М.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 611/1036/17
Провадження № 2-а/611/51/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року суддя Барвінківського районного суду Харківської області Андросов О.М., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,,

в с т а н о в и в:

14 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області, в якому просив суд:

- визнати неправомірною відмову відповідача йому, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, який має право на забезпечення автомобілем, але не одержав його і користується автомобілем, придбаним за власні кошти, у наданні гарантованих державою компенсацій та пільг: компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування його легкового автомобіля, який є у його користуванні, марки ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1;

- зобовязати управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області здійснити необхідні дії відповідно до вимог ст.ст. 19, 46 Конституції України, п. 13 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 р. № 228, а саме: призначити та виплачувати йому компенсацію на бензин, ремонт і технічне обслуговування легкового автомобіля, який є у нього в користуванні марки ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1, придбаного за власні кошти.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що відповідно до довідки серії MCE-№ 019317 від 3 квітня 2003 року йому встановлена третя група інвалідності внаслідок захворювання, повязаного із виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Згідно статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серія А № 431213, вкладки до посвідчення № 182141, його віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У звязку з цим позивач, вважає що в нього, як інваліда третьої групи, відповідно до п. 13 статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч. 4 статті 28 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні», Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року N 228, п. 3 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999, за наявності відповідних медичних показань та відсутності протипоказань до керування автомобілем є право на забезпечення автомобілем на пільгових умовах у порядку загальної черги, але він не одержав його і користується автомобілем, придбаним за власні кошти, а тому має право на компенсацію на бензин, ремонт і технічне обслуговування легкового автомобіля, який є в його користуванні.

Позивач вказує, що управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області в порушення положень ст.ст. 19, 46 Конституції України та вищевказаних нормативно правових актів неправомірно відмовило йому у наданні зазначених вище компенсацій та пільг, а тому просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою судді Барвінківського районного суду Харківської області від 14 листопада 2017 року відкрито провадження по справі у порядку скороченого провадження.

Копія ухвали про відкриття скороченого провадження та копія позову направлена судом відповідачу з наданням строку для письмових заперечень на позов або заяви про визнання позову. У встановлений строк від відповідача надійшли до суду заперечення, в яких відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Свою позицію відповідач мотивує тим, що відсутні передбачені чинним законодавством підстави для надання позивачу компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування легкового автомобіля, який є в його користуванні.

У відповідності до ч. 4 ст. 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, оцінюючи повідомлені позивачем у позові та відповідачем у запереченнях обставини, вважає їх достатніми для прийняття законного і обґрунтованого рішення у скороченому провадженні, згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 1832 КАС України, та не бачить підстав для виклику осіб та проведенні судового засідання за загальними правилами КАС України.

Суд, перевіривши викладені в позовній заяві та письмових запереченнях доводи, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності та взаємозвязку, доходить такого висновку.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з вимогами статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У контексті положення ч. 1 статті 6 КАС України, яка передбачає право на судових захист, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових правовідносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 162 КАС України встановлено, що одним із способів захисту порушених прав позивача по справі є визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобовязання його вчинити певні дії.

Судом встановлено, що відповідно до довідки серії MCE-№ 019317 від 3 квітня 2003 року ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності внаслідок захворювання, повязаного із виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. З посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серія А № 431213, вкладки до посвідчення № 182141 вбачається, що на підставі статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

02 жовтня 2017 року позивач звернувся до управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області із заявою про призначення та виплату компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування легкового автомобіля марки ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2003 року випуску, придбаного за власні кошти (а.с. 3, 4).

Листом від 11.10.2017 № 06/2063 управлінням соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні та виплаті компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування його легкового автомобіля з посиланням на п. 1 Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, затвердженого постановою КМУ від 14 лютого 2007 року № 228 та п. 5 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМУ від 19 липня 2006 року № 999 (а.с. 5).

Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров'я, функціонування системи підтримання інвалідами фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначені Законом України Про реабілітацію інвалідів в Україні.

Відповідно до частини 4 статті 28 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» грошова компенсація на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів виплачується інвалідам, законним представникам дітей-інвалідів, які мають право на забезпечення автотранспортом безоплатно чи на пільгових умовах, але не одержали його і користуються автомобілями, придбаними за власні кошти.

Відповідно до п. 13 статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: позачергове безоплатне забезпечення автомобілем інвалідів I групи незалежно від наявності медичних показань та інвалідів II групи за наявності медичних показань для забезпечення автомобілем, відсутності у них протипоказань до керування автомобілем; позачергове пільгове забезпечення автомобілем інвалідів II групи за наявності медичних показань та протипоказань до керування з правом передачі керування автомобілем члену сім'ї. Інваліди II групи за відсутності відповідних медичних показань мають право на безоплатне або на пільгових умовах забезпечення автомобілем, а також інваліди III групи за наявності медичних показань - на забезпечення автомобілем та відсутності протипоказань до керування ним - на пільгових умовах у порядку загальної черги.

Частиною 4 ст. 28 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» визначено, що грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування спеціального автотранспорту та на транспортне обслуговування виплачуються інвалідам, на дітей-інвалідів, які відповідно до законодавства мають право на забезпечення спеціальним автотранспортом. Порядок виплати і розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно пп. 2 п. 8 Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 228 компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів призначаються інвалідам та дітям-інвалідам, які мають право на забезпечення автомобілем, але не одержали його і користуються автомобілем, придбаним за власні кошти інвалідів, законних представників недієздатних інвалідів, дітей-інвалідів.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 228 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07 серпня 2013 року № 536), грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів виплачуються інвалідам, законним представникам дітей-інвалідів, що мають автомобілі та мотоколяски, - у розмірі відповідно 22 відсотки та 16 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць.

Пунктом 5 Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 228, встановлено, що компенсації виплачуються рівними частинами двічі на рік - у березні за перше та у вересні за друге півріччя поточного року з дня їх призначення.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу серія САА № 519261, виданому 06.05. 2010 року ВРЕР № 8 ГУМВС України в Харківській області, у позивача у власності і користуванні є легковий автомобіль марки ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2003 року випуску, якій він придбав за власні кошти. Також позивач має посвідчення водія серія ВАА № 316585 від 17.03.2010 року, категоріями транспортних засобів, на керування яких видано посвідчення, є «А», «В» (а.с. 9, 10).

Згідно п. 3 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 p. № 999, незалежно від медичних показань мають право на забезпечення автомобілями: інваліди І та II групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до експертного висновку № 86 від 08.01.1992 року у позивача виявлені захворювання, повязані з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників при виконанні робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

У відповідності до довідки серія MCE- № 019317 від 3 квітня 2003 року позивачу безстроково встановлена третя група інвалідності внаслідок захворювання, повязаного із виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 12).

Суд встановив, що позивач належить до осіб, які мають право на забезпечення автомобілем, але не одержали його, та користуються автомобілем, придбаним за власні кошти, а тому має право на отримання грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 228.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що при прийнятті рішення про відмову позивачу у призначенні та виплаті компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування належного йому легкового автомобіля, відповідач діяв необґрунтовано, без врахування всіх обставин справи та всупереч вимогам чинного законодавства.

У зв'язку з чим є наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій та зобов'язання управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області призначити та виплачувати позивачу компенсацію на бензин, ремонт і технічне обслуговування легкового автомобіля, який є у нього в користуванні марки ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1, придбаного за власні кошти.

Відтак, з огляду на вищенаведене, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справив їх сукупності, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у наданні позивачу гарантованих державою компенсацій та пільг: компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування легкового автомобіля, який є у його користуванні, марки ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 є протиправними, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У відповідності до ч. 1 ст. 94 КАС України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у сумі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 19, 46, 64 Конституції України, ст. ст. 2, 7-9, 11, 17, 18, 99, 104, 105, 158-163, 170 КАС України, ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про реабілітацію інвалідів в Україні», Порядком забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 p. № 999, Порядком виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 р. № 228, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, відповідно до вимог Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 228.

Зобов'язати управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 грошову компенсацію на бензин, ремонт і технічне обслуговування належного йому автомобіля марки ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1, відповідно до вимог Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 228, починаючи з жовтня 2017 року.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Барвінківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М.Андросов