Справа № 460/1974/17
Суддя: Кондратьєва Н. А.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 460/1974/17
Провадження №2-а/460/261/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2017 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Кондратьєвої Н.А.

при секретарі с/з - Юрчишині В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові в залі суду справу за позовом ОСОБА_2 до Городоцького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Львівської області про визнання протиправним, скасування рішення та забов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Городоцького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Львівської області про визнання протиправним, скасування рішення та забов'язання вчинити дії, в подальшому уточнивши позовні вимоги просить визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду в Яворівському районі Львівської області та зобов'язати Городоцьке об'єднане управління Пенсійного Фонду України Львівської області зарахувати ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до стажу роботи у закладі охорони здоров'я на посаді медсестри палати інтенсивної терапії анестезіолого - реанімаційного відділення Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги періоди перебування ОСОБА_2 у відпустці по догляду за двома дітьми до досягнення ними трирічного віку, а саме: з 17.11.2005 року по 15.09.2008 року та з 15.02.2007 року по 15.11.2009 року у подвійному розмірі.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що з 10.10.2001 року, згідно наказу № 901 від 09.10.2001 року, вона прийнята на посаду медсестри палати інтенсивної терапії анестезіолого-реанімаційному відділення Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, що є роботою у реанімаційних відділеннях, яка зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. На даній посаді працює дотепер. В листопаді 2016 року звернулася до УПФ України в Яворівському районі Львівської області із заявою про призначення мені пенсії за вислугу років на пільгових умовах. У відповіді заступника начальника УПФ України в Яворівському районі Львівської області № 66/ч-66 від 03.01.2017 року їй було відмовлено через відсутність підстав для призначення пенсії за вислугу років. Крім цього, в даній відповіді також було зазначено про необхідність подання додаткових документів для правильного обчислення спеціального стажу та визначення права на пенсію за вислугу років. У зв'язку з чим вона повторно звернулася до УПФ України в Яворівському районі Львівської області із заявою від 16.03.2017 року про призначення їй пенсії за вислугу років на пільгових умовах, долучивши усі необхідні документи, що підтверджують наявність необхідного стажу для призначення вищевказаної пенсії. У відповіді, оформленій листом № 21/ч-21 від 28.03.2017 року, на повторну заяву, відповідач повторно відмовив у призначенні пенсії за вислугу років, мотивуючи тим, що у неї відсутній необхідний для даного виду пенсії стаж роботи, зазначивши, що «... станом на 01.04.2015 року спеціальний стаж становив 22 роки 11 місяців 17 днів, станом на 31.12.2015 року - 24 роки 5 місяців 17 днів, що є недостатньою умовою для призначення пенсії за вислугу років за умови звільнення з даної посади.»

Вищевказане рішення відповідача щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах за вислугу років, оформлене листом № 21/ч-21 від 28.03.2017 року вважає протиправним, необґрунтованим, наданим без відповідних на те правових підстав та таким, що не відповідає фактичним обставинам, оскільки період перебування її в частково оплачуваних відпустках по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку (з 17.11.2005 року по 15.09.2009 року та з 15.02.2007 року по 15.11.2009 року) сукупно становить повних 3 роки 11 місяців та 28 днів, який за нормами статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі, а тому, у неї до досягнення 55-річного віку станом на 17.03.2016 року є необхідний спеціальний стаж роботи в закладі охорони здоров'я, а відтак і право на пенсію на пільгових умовах за вислугу років на підставі п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення 17 березня 2017 року. Зважаючи на те, що оскаржуване рішення відповідача, оформлене листом № 21/ч-21 від 28.03.2017 року, вона отримала в березні 2017 року, нею не пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, передбачений ч. 2 ст. 99 КАС України. Просить позов задоволити.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 уточнені позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача Приймак О.О. позов заперечила, пояснила, що за нормами статті 60 Закону України « Про пенсійне забезпечення» робота, зокрема в реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я зараховується у подвійному розмірі. Періоди перебування у частково оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3- річного віку, в додатковій відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею віку 6 років, зараховуються до спеціального стажу в одинарному розмірі. Згідно записів трудової книжки та довідки № 61 від 07.03.2017р. виданої відділом кадрів Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги з 10.10.2001р. по даний час ОСОБА_2 перебуває на посаді сестри медичної палати інтенсивної терапії анестезіолого-реанімаційного відділення. За період роботи перебувала у частково оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку з 17.11.2005р. по 15.09.2008р. згідно наказу №236-к від 28.09.2005р. та з 15.02.2007р. по 15.11.2009р. згідно наказу №11-к від 16.01.2007р. Враховуючи наведене, станом на 01.04.2015р. спеціальний стаж позивачки становив 22 роки 11 місяців 17 днів, станом на 31.12.2015р.- 24 роки 5 місяців 17 днів., що є недостатньою умовою для призначення пенсії за вислугу років за умови звільнення з даної посади, а відтак дії Пенсійного фонду є правомірними, просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням прав особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що в листопаді 2016 року позивач звернулася до УПФ України в Яворівському районі Львівської області із заявою про призначення їй пенсії за вислугу років на пільгових умовах.

У відповіді заступника начальника УПФ України в Яворівському районі Львівської області № 66/ч-66 від 03.01.2017 року їй було відмовлено через відсутність підстав для призначення пенсії за вислугу років. Крім цього, в даній відповіді також було зазначено про необхідність подання додаткових документів для правильного обчислення спеціального стажу та визначення права на пенсію за вислугу років.

У зв'язку з чим, позивач повторно звернулася до УПФ України в Яворівському районі Львівської області із заявою від 16.03.2017 року про призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах.

У відповіді, оформленій листом № 21/ч-21 від 28.03.2017 року, на повторну заяву, відповідач повторно відмовив позивачці у призначенні пенсії за вислугу років, мотивуючи тим, що у неї відсутній необхідний для даного виду пенсії стаж роботи, зазначивши, що «... станом на 01.04.2015 року спеціальний стаж становив 22 роки 11 місяців 17 днів, станом на 31.12.2015 року - 24 роки 5 місяців 17 днів, що є недостатньою умовою для призначення пенсії за вислугу років за умови звільнення з даної посади.»

Відповідно до записів трудової книжки, 10.10.2001 року позивач прийнята на посаду медсестри палати інтенсивної терапії в анестезіолого - реанімаційне відділення Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги (вул. Миколайчука, 9, м. Львів) на час відсутності основного працівника. 02.09.2003 року переведена на 1.0 ставки медсестри палати інтенсивної терапії цього ж відділення.

Згідно довідки № 61 виданої 07.03.2017 року відділом кадрів Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, позивач працює на посаді медсестри палати інтенсивної терапії в анестезіолого - реанімаційне відділення Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги з 10.10.2001 року по даний час.

Статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року (із змінами і доповненнями) встановлено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Нормами статті 51 цього ж Закону передбачено, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 52 цього ж Закону, право на пенсію за вислугу років, крім іншого, мають: працівники освіти, охорони здоров'я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту «е» статті 55.

Відповідно до абзаців 1, 2, 12, 13 пункту «е» частини 1 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (зі змінами, внесеними Законом N 911-VIII від 24.12.2015), право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники охорони здоров'я після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців, з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники охорони здоров'я, які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту, тобто 25 років 6 місяців.

За Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою КМ України № 909 від 4.11.1993, робота на посадах середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) у, зокрема, лікарняних закладах, амбулаторно-поліклінічних закладах дає право на пенсію за вислугу років за наявності вищевказаних умов.

На підставі Наказу Міністерства охорони здоров'я України від 08.10.1997 року за № 303 «Про регламентацію діяльності анестезіологічної служби в Україні», відділення реанімації, які існували до його введення, перейменовані у відділення (групи) анестезіології та інтенсивної терапії і відділення інтенсивної терапії.

У складі лікувально-профілактичних закладів охорони здоров'я були створені такі відділення (групи, палати):

- відділення анестезіології з ліжками та без ліжок для інтенсивної терапії;

- анестезіологічна група;

- відділення інтенсивної терапії загального профілю;

- відділення анестезіології з ліжками (палатами) для інтенсивної терапії;

- вузькоспеціалізовані відділення інтенсивної терапії.

На виконання вищенаведеного нормативно-правового акта наказом головного лікаря № 229 від 25.03.2002 року змінено штатний розпис анестезіолого-реанімаційного відділення та перейменовано саме відділення в анестезіологічне відділення з палатою інтенсивної терапії.

У зв'язку з чим, на підставі наказу головного лікаря № 299 від 25.03.2002 року внесено відповідний запис у трудовій книжці позивачки.

Сторонами визнано, що робота на зазначених у трудовій книжці позивачки посадах відповідає Переліку.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Вказаний Закон, який є спеціальним законом у сфері пенсійного забезпечення, не містить будь-яких вказівок на те, що якісь періоди роботи не зараховуються та не має прямої вказівки на те, що перебування у відпустці не повинно зараховуватись у подвійному розмірі. Не містять таких застережень і будь-які інші законодавчі акти.

ОСОБА_2 безперервно з 10.10.2001 року по теперішній час працює медсестри палати інтенсивної терапії анестезіолого-реанімаційному відділення Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, за цей час вона не звільнялась і не переводилась. Отже, посада медичної сестри уанестезіолого-реанімаційному відділенні,

договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку (пункт ж) ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Спеціальний стаж - це період роботи в певних умовах праці чи на посадах, з якими законодавець пов'язує пільгове (або за особливими правилами) пенсійне забезпечення. Вислуга років є видом спеціального стажу. Це період виконання особливого роду трудової діяльності або державної служби, коли до особи, яка її здійснює, пред'являють особливі вікові, а також підвищені психічні та фізичні вимоги як робота в реанімаційних відділеннях, зараховується до стажу у подвійному розмірі, що не заперечується сторонами.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Пунктом 1, 3, 20 Порядку, підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМ України №637 від 12.08.1993, передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються, зокрема, виписки із наказів. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до положення ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового, при тривалому виконанні якої особа втрачає відповідну професійну працездатність.

Так, ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Відповідно до довідки № 61, виданої 07.03.2017 року відділом кадрів Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, позивач за період роботи на посаді медсестри палати інтенсивної терапії анестезіолого-реанімаційному відділення перебувала:

- згідно наказу № 236-к від 28.09.2005 року у частково оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а саме: з 17.11.2005 року по 15.09.2009 року;

- згідно наказу № 11-к від 16.01.2007 року у частково оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення не трирічного віку, а саме: з 15.02.2007 року по 15.11.2009 року.

Приступила до роботи 16.11.2009 року після закінчення відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на 1.0 ставки медсестри палати інтенсивної терапії цього ж відділенні (наказ № 262-к від 16.11.2009 року).

Відповідно до листа Управління пенсійного фонду України в Яворівскому районі Львівської області № 21/ч-21 від 28.03.2017 року, відповідач не враховує зазначені періоди перебування позивачки у відпустці по догляду за дітьми до спеціального стажу роботи у подвійному розмірі, а зараховує лише в одинарному.

Відповідно до ч.2 ст.181 КЗпП України, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку, зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

У своїй ухвалі від 08.07.2009 року по справі к-20625/08 Вищий адміністративний Суд України, вказав, що час перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку зараховується до спеціального стажу у подвійному розмірі. Так, свій висновок обгрунтував тим, що статтею 181 Кодексу законів про працю України передбачено, що відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю. Тобто до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років і на пільгових умовах, зараховується час догляду працюючої особи за дитиною до досягнення нею 3 річного віку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про відпустки» право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи (далі - підприємство).

Частиною 1 ст. 18 КзПП України встановлюється такий вид відпустки як відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Статтею 2 КзПП України право на відпустки забезпечується гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з ст. 18 КзПП України після закінчення відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами за бажанням жінки їй надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Сама назва правової конструкції - відпустка виключає будь-який запис в трудову книжку, тому період відпустки зараховується до загального стажу роботи, а також до спеціального стажу роботи, який дає право особі на пенсію за вислугу років. При цьому виключається можливість зменшення тривалості трудового стажу в зв'язку з невиконанням під час відпустки своїх безпосередніх трудових обов'язків.

Посилання відповідача на те, що період перебування позивача у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку не може бути зарахований до спеціального стажу у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є наслідком неправильного тлумачення законодавства, що регулює трудові відносини.

З огляду на викладене, позивачка до досягнення 55-річного віку, маючи станом на 01 січня 2016 року необхідний спеціальний стаж роботи в закладі охорони здоров'я, має право на пенсію на пільгових умовах за вислугу років на підставі п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення - 17 березня 2017 року.

Отже, позовні вимоги про визнання протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду в Яворівському районі Львівської області, оформлене листом № 21/Ч-21 від 28.03.2017 року щодо відмови ОСОБА_2 у призначення пенсії на пільгових умовах за вислугу років на підставі поданої заяви від 16.03.2017 року та зобов'язання відповідача зарахувати позивачці до стажу роботи у закладах охорони здоров'я в подвійному розмірі періоди перебування її у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку з з 17.11.2005 року по 15.09.2008 року та з 15.02.2007 року по 15.11.2009 року підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.7, 8, 9, 10, 11, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 183-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду в Яворівському районі Львівської області, оформлене листом № 21/Ч-21 від 28.03.2017 року щодо відмови ОСОБА_2 у призначення пенсії на пільгових умовах за вислугу років на підставі поданої заяви від 16.03.2017 року.

Зобов'язати Городоцьке об'єднане управління Пенсійного Фонду України Львівської області зарахувати ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до стажу роботи у закладі охорони здоров'я на посаді медсестри палати інтенсивної терапії анестезіолого - реанімаційного відділення Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги періоди перебування ОСОБА_2 у відпустці по догляду за двома дітьми до досягнення ними трирічного віку, а саме: з 17.11.2005 року по 15.09.2008 року та з 15.02.2007 року по 15.11.2009 року у подвійному розмірі.»

Постанова може бути повністю або частково оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення або з дня отримання копії постанови через Яворівський районний суд Львівської області.

Суддя Н.А. Кондратьєва