Справа № 180/1122/17
Суддя: Нанічкіна Н. М.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.,

з секретарями Ганоченко Л.В., Івановою О.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 24 листопада 2016 року він звернувся до управління Пенсійного фонду України в м.Марганець (далі управління ПФУ в м.Марганець) із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах згідно ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-ХІІ). Однак, управлінням ПФУ в м.Марганець не враховано йому у пільговий стаж роботу в ТОВ ВКФ «Спецпрофіль ЛТД» у період з 02.03.1992 року по 07.02.1993 року за спеціальністю «Гірник підземний 2 розряду» та з 08.02.1993 року по 24.01.1995 року за спеціальністю «Підземний кріпильник 4 розряду», і відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах згідно ст.14 Закону № 1788-ХІІ. Просив визнати таку відмову протиправною та зобовязати управління ПФУ в м.Марганець призначити йому пенсію на пільгових умовах з 24 листопада 2016 року.

В судовому засіданні позивач та його представник просили замінити первинного відповідача управління ПФУ в м.Маранець на належного відповідача Нікопольське обєднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі Нікопольське ОУПФУ), яке є правонаступником УПФУ в м.Марганець. Ухвалою суду клопотання позивача задоволено, визнано Нікопольське обєднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області належним відповідачем по справі.

Представник Нікопольського ОУПФУ ОСОБА_3 позов не визнав і просив відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у запереченні.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.1 частини 1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Стаття 71 КАС України передбачає обовязок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Суд, вирішуючи спір між сторонами, виходить з наступного.

Згідно із записами в трудовій книжці ОСОБА_1 працював на посадах:

- з 02.03.1992 по 07.02.1993 підземним гірником 2 розряду у ТОВ ВКФ «Спецпрофіль ЛТД»;

- з 08.02.1993 по 24.01.1995 підземним кріпильником 4 розряду у ТОВ ВКФ «Спецпрофіль ЛТД».

- з 30.01.1995 по 25.06.1998 прийнятий по переводу на Марганецький державний гірничо-збагачувальний комбінат підземним кріпильником 4 розряду;

- з 17.04.2000 по 31.07.2016 підземним кріпильником 4 розряду у ВАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат».

Статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Пенсії робітникам шахт по видобутку руди призначаються відповідно до розділу ІІ Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості потягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), повязаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202. Відповідно до зазначеного Списку право на пенсію за ст.14-25 Закону України «Про пенсійне забезпечення» поширюється на, зокрема, підземних гірників, кріпильників, машиністів конвеєру, електрослюсарів підземних, зайнятих протягом повного робочого для на підземних гірничих роботах в рудниках по видобутку руд та інших корисних копалин з вмістом кремнію 10 відсотків і більше або за наявністю газодинамічних гірничих ударів.

Тобто, відповідно до ст.14 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію на пільгових умовах незалежно від віку мають робітники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, - за списком робіт і професій, затвердженим КМУ від 31.03.1994 року № 202. Атестація робочих місць не вимагається.

Згідно трудової книжки ОСОБА_1 працював в малому державному підприємстві «Спецпрофіль» (01.03.1993 року було здійснено перереєстрацію підприємства в товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційну фірму «Спецпрофіль ЛТД»): з 02.03.1992 року по 07.02.1993 рік гірником підземним 2 розряду, з 08.02.1993 року по 24.01.1995 рік підземним кріпильником 4 розряду.

Посади підземного гірничого робітника, підземного кріпильника передбачені та затверджені в розділі ІІ Постанови № 202 від 31 березня 1994 року.

Зазначені в трудовій книжці професії віднесені до «Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов'язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років», затвердженого Постановою КМУ № 202 від 31 березня 1994 року.

24 листопада 2016 року позивач звернувся до УПФУ в м.Марганці Дніпропетровської області зі заявою про нарахування йому пенсії незалежно від віку на пільгових умовах.

23 лютого 2017 року протоколом № 6 засідання комісії по розгляду питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення Управління Пенсійного фонду України у м.Марганці Дніпропетровської області ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах (а.с.24-26).

В протоколі зазначено, що до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку, можливо зарахувати лише 19 років 7 місяців 13 днів, якого недостатньо для призначення пенсії згідно ст.14 Закону № 1788-ХІІ. У звязку з тим, що за наданими ОСОБА_1 документами та за результатами проведеної перевірки неможливо визначити характер виконуваної ОСОБА_1 роботи на підприємстві ТОВ ВКФ «Спецпрофіль ЛТД» в період з 02.03.1992 по 24.01.1995 роки, тому період праці на цьому підприємстві неможливо зарахувати до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Таким чином, спір між сторонами виник з приводу включення до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду праці ОСОБА_1 у ТОВ ВКФ «Спецпрофіль ЛТД» з 02.03.1992 по 24.01.1995 роки.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Крім того, відповідно до п.20 цього Порядку, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Як встановлено судом, позивач разом із заявою про призначення пенсії надав до Нікопольського ОУПФУдовідку Виробничо-комерційної фірми «Спецпрофіль-ЛТД» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 03 червня 2011 року № 06/01-11, якою підтверджено роботу ОСОБА_1 під землею повний робочий день на ВКФ «Спецпрофіль-ЛТД» у період з 02.03.1992 року по 24.01.1995 року за професією «підземний кріпильник 4-го розряду», що передбачена Списком І розділу І підрозділ Іа Постанови Кабінету Міністрів № 162 від 11.03.1994 року (а.с.17).

В судовому засіданні судом досліджено довідку від 01.02.1995 року, видану директором ПКФ «Спецпрофіль-ЛТД» ОСОБА_4, про те, що ОСОБА_1 дійсно працював з 02.03.1992 р. по 05.02.1993 р. підземним гірником 2 розряду, з 05.02.1993 р. по 24.01.1995 р. підземним кріпильником 4 розряду з повним робочим днем під землею (а.с.21).

Також, в судовому засіданні судом були допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили, що працювали з ОСОБА_1 в ТОВ ВКФ «Спецпрофіль-ЛТД», підтвердили, що він працював на підземних гірничих роботах повний робочий день. Окрім того, свідки зазначили, що на даний час вони є пенсіонерами, і їм за таких же умов було зараховано до пільгового стажу роботу у вищевказаному підприємстві.

Як вбачається з рішення комісії УПФУ в м.Марганці Дніпропетровської області від 23 лютого 2016 року, оформленого протоколом № 6, яким ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, за наданими ОСОБА_1 документами та за результатами проведеної перевірки неможливо визначити характер виконуваної ОСОБА_1 роботи на підприємстві ТОВ ВКФ «Спецпрофіль ЛТД» в період з 02.03.1992 по 24.01.1995 роки.

Однак, в даному випадку суд не погоджується з відповідачем. Як встановлено під час судового розгляду справи, період роботи позивача з 02.03.1992 року по 07.02.1993 року за спеціальністю «Гірник підземний 2 розряду» та з 08.02.1993 року по 24.01.1995 року за спеціальністю «Підземний кріпильник 4 розряду» в Товаристві з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційній фірмі «Спецпрофіль ЛТД»підтверджено наданими позивачем документами. При цьому такий висновок суду ґрунтується на відомостях, зазначених у трудовій книжці позивача, на довідках, а та також показаннях свідків, які знають позивача по спільній роботі на одному підприємстві.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що спірні періоди роботи позивача слід зарахувати до підземного стажу, що дає право на пенсію відповідно до ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд вважає, що відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії, орган пенсійного фонду діяв не на підставі і не в межах повноважень, та не у спосіб, що передбачений чинним законодавством України.

У даному випадку відповідач повинен був керуватися положеннями ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також пунктами 1, 2, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, та перевірити наявність пільгового стажу на підставі записів у трудовій книжці, даних, а також, у разі потреби, шляхом опитування свідків.

Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, було прийнято саме з метою створення юридичних механізмів підтвердження трудового стажу працівників для належної реалізації ними права на пенсійне забезпечення, у звязку з чим Порядком передбачено кілька альтернативних способів підтвердження трудового стажу, які можуть бути застосовані в різних ситуаціях (на підставі інших, ніж трудова книжка, документів або на підставі показань свідків). Органи Пенсійного фонду України, виконуючи свої повноваження повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно (ч.3 ст.2 КАС України) з тим, щоб не створювати штучних і явно необґрунтованих перешкод для реалізації громадянами їх прав.

Своїми діями відповідач допустив звуження змісту та обсягу прав та свобод позивача, які підлягають відновленню.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 КАС Українивизначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, враховуючи наявні матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що відповідач не довів правомірність свого рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу.

За таких підстав, суд вважає неправомірною відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно ст.14 Закону № 1788-ХІІ незалежно від віку.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалення на користь сторони, яка не субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачений останнім судовий збір.

Керуючись ст.ст.11, 71, 128, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірним рішення управління Пенсійного фонду України в м.Марганці Дніпропетровської області, оформлене протоколом № 6 засідання комісії по розгляду питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення управління Пенсійного фонду України в м.Марганці Дніпропетровської області від 23 лютого 2017 року, про відмову ОСОБА_1 впризначенні пенсії на пільгових умовах згідно ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобовязати Нікопольське обєднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно ст.14 Закону України Про пенсійне забезпечення» незалежно від віку, періоди роботи ОСОБА_1 на МП «Спецпрофіль», перереєстрованому 01.03.1993 року в ТОВ ВКФ «Спецпрофіль-ЛТД»: з 02.03.1992 року по 07.02.1993 року за спеціальністю «Гірник підземний 2 розряду» та з 08.02.1993 року по 24.01.1995 року за спеціальністю «Підземний кріпильник 4 розряду».

Зобовязати Нікопольське обєднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 24 листопада 2016 року.

Стягнути з Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 640гривень сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Н. М. Нанічкіна