Справа № 520/13190/17
Суддя: Калініченко Л. В.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

______________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/520/830/17
УХВАЛА

27.11.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.,

за участю секретаря Єгорової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання представника відповідача Одеської міської ради про закриття провадження у справі за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до Одеської міської ради,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору

фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про визнання бездіяльності протиправною,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 01.11.2017 року звернулася до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом доОдеської міської ради, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_2, в якому, з урахуванням уточнень в редакції заяви від 15.11.2017року (вх. номер суду 43040 від 15.11.2017року), просить суд визнати протиправною бездіяльність Одеської міської ради у формі не проведення земельних торгів при передачі фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 в оренду земельної ділянки площею 0,0721 га, за адресою: м. Одеса, проспект Академіка Глушка, 11-Е, для експлуатації та обслуговування відкритої автостоянки на 50 машино-місць, а також стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору.

У судовому засіданні 27.11.2017 року представник відповідача Одеської міської ради надав суду клопотання про закриття провадження у справі, на підставі п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України, оскільки спір у зазначеній справі не є публічно-правовим, а виник з приводу захисту цивільних прав щодо земельної ділянки, у звязку з чим, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У судове засідання 27.11.2017 року позивачка не зявилась, однак її представник надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності.

Третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про вручення повістки про виклик до суду, у судове засідання 27.11.2017 року не зявився, однак 16.11.2017 року надав до канцелярії суду письмові заперечення, в яких просив справу розглянути за його відсутності.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача Одеської міської ради, вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 цього ж Кодексу).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Ч. 1 ст. 18 КАС України визначає вичерпний перелік категорій справ, які предметно підсудні місцевим загальним судам як адміністративним.

Виходячи зі змісту цього переліку, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам; усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті; адміністративні справи щодо примусового повернення в країну походження або третю країну та примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України.

Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ розяснює, що право власності на майно, на речове право на чуже майно, захист цих прав регулюються цивільним законодавством, і власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а особа, якій належить право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі й від власника майна відповідно до положень глави 29 ЦК, тому такі спори з урахуванням вимог статті 15 ЦПК підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, якщо однією із сторін є фізична особа, незалежно від участі у них органу державної влади та/або органу місцевого самоврядування (субєкта владних повноважень). Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане відповідно до закону, належить до документів, на підставі яких згідно зі статтею 19 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» провадиться реєстрація права власності, яке вони посвідчують. У звязку із цим, суд відповідно до частини першої статті 21, статті 393 ЦК визнає незаконним і скасовує такий акт, виданий владним органом, повністю або частково, якщо він суперечить актам цивільного законодавства та порушує цивільні права або інтереси. Такі спори за участю фізичних осіб розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, суд зазначає, що у даному випадку не йде мова про спір щодо захисту цивільних прав, що виникають із земельних відносин, який має приватно - правовий характер, та який належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Предметом розгляду у дані справі є визнання протиправною бездіяльність Одеської міської ради, тобто у даному випадку мова йде саме про бездіяльність Одеської міської ради як субєкта владних повноважень, та спір має публічно-правовий характер, а тому вирішення таких спорів належить до юрисдикції адміністративних судів.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача Одеської міської ради про закриття провадження у справі.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача Одеської міської ради про закриття провадження у справі №520/13190/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які беруть участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий Калініченко Л. В.