Справа № 343/2011/17
Суддя: Лицур І. М.
Дата ухвалення: 2017-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/2011/17
Провадження №: 2-а/0343/173/17
ПОСТАНОВА
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2017 року м.Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:
головуючого суддi Лицура І.М.,
секретаря Бойків В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальону Управління патрульної поліції у м.Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Семціва Михайла Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом, в якому просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 388108 від 18.10.2017 року, винесену інспектором роти № 2 БУПП у м.Івано-Франківську лейтенантом поліції Семцівим М.М. про притягнення її адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн., а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивувала тим, що 18 жовтня 2017 року вона, керуючи автомобілем «TOYOTA COROLLA 1.33L», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , рухалась по вулиці Василіянок в м.Івано-Франківськ. В цей час з вулиці Гарбарської на вулицю Василіянок виїхав автомобіль «TOYOTA» патрульної поліції з номерним знаком НОМЕР_2 , який продовжував рухатись по вулиці Василіянок позаду неї до вулиці Галицької, періодично вмикаючи та вимикаючи проблискові маячки та звукову сирену. Вона надавала переважне право проїзду цьому автомобілю, але працівники поліції це ігнорували. Під`їхавши до регульованого світлофором перехрестя, коли загорівся зеленим світлом додатковий правий сектор світлофору, що регулює рух праворуч, вона здійснила виїзд на вулицю Галицьку. Перед нею також здійснив виїзд на вулицю Галицьку позашляховик чорного кольору, а слідом за нею вищезазначений автомобіль патрульної поліції. Проїхавши метрів 500-600, автомобіль патрульної поліції знову почав вмикати проблискові вогні та сирену. Вона, увімкнувши правий поворот, здійснила з`їзд на крайню праву смугу руху для того, щоб надати, вкотре, право переважного проїзду поліцейському автомобілю. Однак, побачила, що він здійснює зупинку і також зупинилась. Після зупинки співробітник поліції підійшов до її автомобіля та нечітко й незрозуміло назвав свою посаду, звання та прізвище. На вимогу представитись та пред`явити службове посвідчення вона отримала відмову. Причину зупинки її автомобіля інспектор пояснив тим, що вона нібито здійснила проїзд праворуч на вимкнений сигнал додаткової секції світлофора, чим порушила Правила дорожнього руху. Після цього з її автомобіля вийшов пасажир ОСОБА_3 , який повідомив поліцейському, що вони проїхали регульоване перехрестя на зелене світло правого сектора світлофора. Однак, поліцейський їхні пояснення заперечив, забрав надані нею документи і попрямував до свого автомобіля, де виготовив оскаржувавну постанову. Також працівниками поліції був викликаний ще один екіпаж, який проводив перевірку її на вживання алкоголю, про що в постанові взагалі не відмічено. 02 листопада 2017 року поштою вона отримала постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 388108 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, якою накладено штраф в розмірі 425,00 грн. З даною постановою вона не згідна, оскільки Правил дорожнього руху не порушувала. Вважає, що дії інспектора щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення на неї адміністративного стягнення є протиправними. Оскаржувана постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України щодо її змісту та процедури схвалення, складалася інспектором без врахування її зауважень та пояснень пасажира її автомобіля, конкретної дорожньої обстановки. Доказів правопорушення не надано, свідків не опитано, тобто факт порушення базується на виключно на припущеннях, а тому вважає дії інспектора роти № 2 БУПП в м.Івано-Франківську лейтенанта поліції Семціва М.М. протиправними, винесену ним постанову незаконною, в зв`язку з чим звернулася в суд з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка повністю підтримала заявлені позовні вимоги, при цьому пояснила, що 18.10.2017 року вона керувала автомобілем «TOYOTA COROLLA», номерний знак НОМЕР_1 , та рухалась по вул. Василіянок в м.Івано-Франківську. З вул. Гарбарської на вул. Василіянок здійснив виїзд патрульний автомобіль поліції, який продовжував рухатись слідом за нею по даній вулиці з періодичним вмиканням проблискових маяків та звукової сирени. Під`їхавши до перехрестя з вул. Галицькою, вона побачила зелене світло додаткової правої секції світлофора, що регулює рух праворуч, і виїхала на цю вулицю, щоб в подальшому повертатися додому в м.Долина. Перед нею рухався позашляховик чорного кольору, який на тому ж перехрестя також на зелене світло виїхав направо на вулицю Галицьку, а слідом за нею виїхав вищезазначений автомобіль патрульної поліції. Проїхавши метрів 500-600, автомобіль патрульної поліції знову почав вмикати проблискові вогні та сирену, тому вона прийняла вправо та зупинилася, коли побачила, що автомобіль патрульної поліції здійснює зупинку. Після зупинки співробітник поліції підійшов до її автомобіля та пояснив, що вона здійснила проїзд праворуч на вимкнений сигнал додаткової секції світлофора, хоч це зовсім не відповідало дійсності, тим більше, що попереду неї на це перехрестя вже виїхав інший автомобіль. Вона категорично стверджувала, що проїхала регульоване перехрестя на зелене світло правої секції світлофора, однак працівник поліції на її пояснення не реагував, що її дуже обурило, тим більше, що вона є дисциплінованим водієм і за більше ніж 12 років керування автомобілем раніше ніколи не притягувалася до адміністративної відповідальності. Також він відмовився допитати свідка, а на її запитання про докази правопорушення пояснив, що єдиним доказом є його спостереження і цього достатньо. Вона відмовилася ставити свій підпис ву винесеній відповідачем постанові,так як була з нею категорично не згідна та повідомила, що оскаржить її до суду. Дану постанову вона отримала 02 листопада 2017 року поштою, після чого подала цей позов, тому що вважає вказану постанову незаконною. Просила позов задоволити, визнати протиправною та скасувати винесену відповідачем постанову про притягнення її до відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, оскільки вона жодного правопорушення не вчиняла, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за довіреністю № 231 від 07.08.2017 року Дробот Т.В. подала письмові заперечення на позов, в яких просила розгляд справи проводити у відсутності відповідача та в задоволенні позову відмовити. Таку позицію мотивувала тим, що 18.10.2017 року інспектором роти № 2 батальйону УПП у м.Івано-Франківську лейтенантом поліції Семцівим М.М. разом з напарником під час патрулювання вул. Василіянок близько 16.35 год. було помічено транспортний засіб «Toyota Corola», держномер НОМЕР_1 , водій якого проїхав перехрестя вулиць Василіянок та Галицької на вимкнений сигнал додаткової секції світлофора. З метою припинення правопорушення водій службового автомобіля патрульної поліції включив звуковий сигнал та зобов`язав порушника зупинитися. Після зупинки вищевказаного транспортного засобу, відповідач підійшов до нього, представився та проінформував водія про причину зупинення, а саме порушення ним п.п. «з» п. 8.7.3 ПДР, де зазначено, що водієві забороняється рух транспортним засобом на вимкнений сигнал додаткової секції світлофору. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, відповідач після розгляду адміністративної справи виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 388108 від 18.10.2017 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. та оголосив її зміст. Позивачка відмовилася ознайомлюватися із постановою та ставити на ній свій підпис, тому копію постанови у відповідності до ст. 285 КУпАП було направлено їй поштою. Отже, факт порушення ПДР позивачкою був виявлений відповідачем, який з дотриманням вимог закону, обґрунтовано прийняв рішення про притягнення її до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 122 КпАП України, оскільки остання здійснила проїзд перехрестя на заборонний сигнал світлофору. Вважає, що винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно позивачки є правомірною та законною, її зміст не суперечить нормам законодавства, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:
Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події чи складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, проїзд на заборонний сигнал світлофора.
Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 388108 від 18.10.2017 року, винесеної інспектором роти № 2 БУПП у м.Івано-Франківську лейтенантом поліції Семцівим М.М. (а.с. 6), ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. Зі змісту даної постанови вбачається, що ОСОБА_1 18 жовтня 2017 року о 16.35 год. в м.Івано-Франківську на перехресті вулиць Василіянок та Галицької, керуючи транспортним засобом проїхала перехрестя на вимкнутий сигнал додаткової секції світлофора, чим порушила п. 8.7.3 (з) ПДР.
Як пояснила суду позивачка, 18.10.2017 року вона дійсно керувала автомобілем «TOYOTA COROLLA 1.33L», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Василіянок в м.Івано-Франківську, де, під`їхавши до регульованого світлофором перехрестя, здійснила виїзд на вул. Галицьку на зелене світло додаткової правої секції світлофора, що регулює рух праворуч. Правил дорожнього руху вона не порушувала, оскільки перед нею також здійснив виїзд на вулицю Галицьку позашляховик чорного кольору, а слідом за нею автомобіль патрульної поліції.

Дані пояснення в судовому засіданні нічим не спростовані. Крім того, суд вважає пояснення позивачки логічними та послідовними, оскільки вона від самого початку, тобто з моменту зупинки автомобіля працівниками поліції, категорично стверджувала, що проїхала перехрестя на зелене світло правої секції світлофора.
Досліджений в судовому засіданні відеозапис з відеореєстратора поліції, долучений представником Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Дробот Т.В. до матеріалів справи, підтверджує, що позивачка від самого початку заперечувала свою вину, категорично стверджуючи, що проїхала перехрестя на дозволений (зелений) сигнал світлофора, що також свідчить про достовірність та послідовність її показань в судовому засіданні. Одночасно судом встановлено, що будь-яких доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 ПДР даний запис не містить.
Одночасно суд також враховує, що згідно з поясненнями позивачки, вона не першою виїжджала на регульоване перехрестя, оскільки перед нею рухався позашляховик чорного кольору, а позаду автомобіль патрульної поліції і вчинення правопорушення за таких обставин не є логічним.
При винесенні даного рішення суд також враховує те, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, однак відповідач не представив жодних доказів, які б спростували твердження позивачки,тому усі сумніви щодо доведеності вини останньої тлумачаться на її користь.

Також в судовому засіданні не здобуто доказів дотримання відповідачем вимог п. 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, зокрема в частині вирішення клопотання позивачки про допит свідка ОСОБА_3 , який був присутній на місці події.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено незаконно, оскільки відсутня сама пождія адміністративного правопорушення, а тому постанову серії АР № 388108 від 11.08.2017, винесену інспектором роти № 2 БУПП у м.Івано-Франківську лейтенантом поліції Семцівим М.М., слід визнати протиправною та скасувати її.
Що стосується вимоги позивачки про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, то суд вважає, що провадження в справі в цій частині слід закрити, виходячи з наступного.
Відповідно до припису п.2 ч. 1 ст. 18 КАС України, який кореспондується з положеннями п.3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, оскарження рішень (постанов) субєктів владних повноважень у справах про адміністративні правопорушення здійснюється шляхом подання адміністративного позову до місцевого загального суду як адміністративного суду.
Повноваження адміністративного суду при вирішенні справи передбачені ст. 162 КАС України, з якої вбачається, що адміністративні суди не наділені повноваженнями щодо закриття провадження у справах про адмінправопорушення.
Системний аналіз норм КУпАП та КАС України щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення дозволяє суду прийти до висновку, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення субєктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому провадження в справі в цій частині підлягає закриттю у відповідності до п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України, так як дана вимога не належить до розгляду в порядку адміністративного судочинства.
На пiдставi викладеного, ст.ст. 9, 122, 247, 251, 258, 268, 276, 280, 283, 284, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, з наступними змінами та доповненнями, керуючись ст.ст. 18,71,157,159-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задоволити частково.

Скасувати постанову серії АР № 388108 від 18.10.2017 рокупро накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинення нею правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП, винесену інспектором роти № 2 батальону Управління патрульної поліції у м.Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Семцівим Михайлом Михайловичем, як протиправну.
Провадження в справі в частині вимог ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення закрити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня її проголошення через Долинський районний суд Івано-Франківської області, а особами, які були відсутні під час проголошення постанови в той же строк з часу отримання її копії.

Суддя: