Справа № 465/4746/17
Суддя: Ванівський Ю. М.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

22.11.2017 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Рогатинського відділення поліції ГУНП в Івано-Франківській області про скасування постанови серії БР №822662 від 04 серпня 2017 року та визнання незаконним дій інспектора,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, до інспектора Рогатинського відділення поліції ГУНП в Івано-Франківській області про скасування постанови БР №822662 від 04 серпня 2017 року та визнання незаконним дій інспектора.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 4 серпня 2017 року керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 рухався по

вул. Галицькій через місто Рогатин. Попереду в попутному напрямку рухався інший транспортний засіб зі швидкістю менше 30км/год. Таким чином, щоб не створювати перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, що рухалися в попутному напрямку, ОСОБА_1 здійснив обгін вищевказаного транспортного засобу. На місці здійснення обгону є наявна дорожня розмітка 1.1 «вузька суцільна лінія», проте, швидкість руху автомобіля, що рухався попереду була менша ніж 30 км/год.

Крім того, позивач зазначає, що йому не було надано згідно з ст. 251 КУпАП докази про вчинення ним адміністративного правопорушення. На основі вищевикладеного, просить позов задоволити.

Позивач в судове засідання не з'явився, проте подав на адресу суду заяву про слухання справи у його відсутності.

Представник відповідача будучи належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до наступного висновку.

Адміністративний позов про скасування постанови серії БР №822662 від 04 серпня 2017 року розглядається у порядку адміністративного судочинства, як це передбачено відповідно до вимог ст.18 Кодексу адміністративного судочинства України та ст.288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою передбачено, що постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Судом встановлено, що постановою серії БР №822662 від 04 серпня 2017 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1. ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

ОСОБА_1 визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, а саме за здійснення обгону транспортного засобу при цьому перетнувши дорожню розмітку 1.1 «вузька суцільна лінія».

Дорожня розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг не віднесених за умови руху до автомагістралей.

Лінії 1.1., 1.3 перетинати забороняється.

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 «вузька суцільна лінія» для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Рішення Європейського Суду з прав людини зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» мають в Україні значення джерела права. Більше того, частина 2 статті 8 КАС України, вимагає врахування практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні справи.

У справі «Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ відзначив, що, як правило, національні суди, зокрема суд першої інстанції, повинні оцінити подані їм докази.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 2 ст. 69 КАС України, докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до п. 1 ст. 76 КАС України пояснення сторін, третіх осіб, їхніх представників про відомі їм обставини, що мають значення для справи, оцінюються поряд з іншими доказами у справі.

В справі ЄСПЛ «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03) від 3 квітня 2008 року вказано, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для сумніву, що відповідач діяв неправомірно. Навпаки, відповідно до п. 2 ст. 86 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Пояснення позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача.

Відповідачем не було надано до суду жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував здійснення позивачем обгону при цьому перетину дорожньої розмітки 1.1 «вузька суцільна лінія», проте

перед судом не було доведено факту неправомірності дій інспектора.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов'язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

На основі вищевикладеного, керуючись ст. 245, 251, 256 КУпАП, ст.11,69,70,71,159,160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Рогатинського відділення поліції ГУНП в Івано-Франківській області про скасування постанови серії БР №822662 від 04 серпня 2017 року та визнання незаконним дій інспектора - задоволити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР №822662 від 04 серпня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 255 грн. - скасувати.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанову може бути оскаржено сторонами в апеляційну порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Ванівський Ю.М.