Справа № 2а-49/2010
Суддя: Євдокімова О. П.
Дата ухвалення: 2010-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа -№ 2а- 49 /2010 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 16 " червня 2010 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської

у складі:

головуючого судді Євдокіомовї О.П.

при секретарі Юрочко Л.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шостка справу за позовом ОСОБА_1 до УПФ України в м. Шостка про визнання дій УПФ України в м протиправними та зобов'язання його зробити перерахунок призначеної пенсії.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач всупереч вимог Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» невірно нараховує йому пенсію по інвалідності, що настала внаслідок ліквідації аварії на ЧАЕС та щомісячну додаткову шкоду заподіяну здоров'ю виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком. Тому просить зобов'язати УПФ України в м. Шостка зобов'язати провести дані виплати відповідно зазначеного Закону починаючи з дня встановлення йому групи інвалідності, а подальшому проводити йому аналогічний перерахунок.

У судовому засіданні позовні вимоги підтримав і уточнив в усній заяві в якій просить зробити йому перерахунок пенсії з січня 2005 року. В іншій частині позов підтримав повністю та просить задовольнити його.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, посилаючись на незрозумілість та неконкретність позовних вимог. Вважають, що позивач пропустив строк звернення до суду .

Крім того розмір мінімальної пенсії встановлено ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якого за наявності достатнього страхового стажу мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність стосується тільки для визначення розмірів пенсій призначених згідно з цим законом. Оскільки позивачу пенсія призначена за нормами Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали Чорнобильської катастрофи, то застосовувати мінімальний розмір пенсії відповідно де Закону України № 1058 при розрахунку основного розміру пенсії неможливо. Отже немає підстав для перерахунку пенсії.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 р внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107-17 були внесено зміни до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали Чорнобильської катастрофи», де згідно ч.4 ст. 54 Закону у всіх випадках розмір пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році по ІІ групі інвалідності - 200% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Ця ж величина застосовується при розрахунку пенсії по інвалідності, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою.

Положення Закону України « Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України визнані неконституційними та втрачають чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом.

Разом з тим рішення про відновлення вищезазначених законодавчих актів України у редакції, чинній до внесення змін до них, Верховною Радою України не приймалося.

У 2008-2009 роках обчислення пенсій та підвищень, передбачених законами України в тому числі Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та від 16.07.2008р. № 654 « Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Виходячи з вищевикладеного, пенсію позивачу обчислено відповідно до вимог чинного законодавства і вважають, що не має підстав для її перерахунку.

У судовому засіданні встановлено, що позивач, перебуває на обліку у відповідача, йому виплачується пенсія, як особі, якій була встановлена ІІІ, II а з 17.10.2008 року встановлена І група інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи, що не оспорюється відповідачем та підтверджується матеріалами справи (а,с, 8-10, 38 - 41)

Позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії у відповідності до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідач листом від 23.10.2008 року позивачеві відмовив у перерахунку пенсії за відсутністю правових підстав (а с. 6 ).

22 травня 2008 року рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 були визнані неконституційними положення пункту 28 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими з 01 січня 2008 року були внесені зміни, зокрема, до ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тобто судом першої інстанції правильно застосовані норми ЗаконУ України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в редакції, яка була чинною до внесення змін Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Рішення Конституційного Суду України мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених Законів, що визнані неконституційними та є обов'язковими до виконання на території України.

Відповідно до частини першої статті 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами І групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 100% відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частіною четвертою статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів 1 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 10 мінімальних пенсій за віком.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", позивач має право на призначення пенсії в розмірі, встановленому ст ст 50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (частина друга статті 46 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд вважає, що при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають частина перша статті 50 та частина четверта статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету", яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на частину п'яту статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено роз мінімальної пенсії за віком.

Зі статей 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" випливає, що під час визначення роз пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акту, який би визначав розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене суд не бере до уваги положеня частини третьої статті 28 За України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтями 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до частини третьої статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідні статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачеві слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Обгрунтування відповідачем своєї позиції посиланням на застосування у межах спірних відносин постанов Кабінету Міністрів України, спростовується також приписами пункту першого та шостого статті 92 Конституції України, статті 71 спеціального закону, відповідно до якого дія його положень не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону, а також абзацом другим преамбули, частиною 3 статті 4, пунктом 2 частини першої статті 8 та пунктами 13, 16 Прикінцевих положень загального Закону якими передбачено що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення, і те, що до приведення законодавства України у відповідність із Законом (Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування) закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, (про що зокрема зазначено у рішенні № 8-рп/2005 від 11 жовтня по справі № 1-21/2005) пов'язану з реалі за] права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадян в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частино статті 6, статтею 8, частиною 2 статті І9, статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Право гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України - для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України - пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

На підставі зазначеної норми законодавства та враховуючи те, що відповідач наполягав на застосуванні ст. 99 КАС України, позовні вимоги за 2005 по 6.10.2008 року задоволенню не підлягають.

Твердження позивача яро те, що йому стало відомо про порушення своїх прав лише в році суд до уваги не приймає, оскільки вказані виплати були отримані ним з 2005 року а томі час необхідно вважати часом коли позивач дізнався про порушення своїх прав.

Вимогу позивача щодо наступного збільшення його пенсії у відповідності зі змінами діючого законодавства, суд керуючись ч.1 ст. 195 КАС України вважає за необхідне відмові задоволенні позовних вимог стосовно зобов'язання відповідача у подальшому здійсни перерахунок пенсії у відповідності до змін діючого законодавства, оскільки Кодексом адміністративного судочинства України передбачено відновлення порушеного і громадянина, а не того, яке може бути порушене в майбутньому.

Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача піддягають задоволенню частково.

З урахуванням зазначеного, відповідно до ст. 75, п.6 ч. 1 ст.92 Конституції України, ст 49,50, ч,4 ст. 54, ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; ч.1 ст.28 Закону України ,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування , керуючись ст. ст. 11,71, 94,99-103, 160-163 КАС України,

постановив:

1. Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Шостка Сумської області щодо відмови проведення перерахунку учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, інваліду до 17.10.2008 року II групи, після 17.10.2008 року І групи - ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірах передбачених ч.4 ст. 54 та ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру мінімальної за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в порядку передбаченому ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соті захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

2. Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Шостка Сумської об 7,10,2009 року провести перерахунок учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії інваліду до 17.10.2008 року II групи, після 17.10.2008 року І групи - ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірах передбачених ч 4 ст. 54 та ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в порядку передбаченому ч.3 ст. 67 Закону України «Про статує та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та провести відповідні виплати урахуванням виплачених сум в задоволенні іншої частини позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня складання постанови в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20- ти днів апеляційної скарги.

СУДДЯ

Постанова в повному обсязі складена 21 червня 20 І0 року.