Справа № 523/10246/17
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 523/10246/17

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Кисельов В.К.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Димерлія О.О., Скрипченка В.О.,

при секретарі Нехожиній О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 та представника відповідача Єпур Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 11 серпня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

18.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси із адміністративним позовом до Суворовського об'єднаного управління ПФУ в м. Одесі, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не включення до страхового стажу періоду роботи на підприємстві ТОВ «Одеський ливарний завод» (КОД ) за жовтень 2007 року по березень 2009 року (загалом 18 календарних місяців);

- зобов'язати відповідача зарахувати до страхового стажу роботи період роботи на підприємстві ТОВ «Одеський ливарний завод» (КОД ) за жовтень 2007 року по березень 2009 року (загалом 18 календарних місяців).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно не включений до страхового стажу період роботи позивача на підприємстві, у зв'язку з не сплатою підприємством страхових внесків.

Постановою Суворовського районного осуду м. Одеси від 11 серпня 2017 року (ухваленою в порядку ст.183-2 КАС України) адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправними дії Суворовського об'єднання управління ПФУ в м. Одеси, щодо не включення до страхового стажу роботи стаж ОСОБА_1 (Ідентифікаційний номер фізичної особи НОМЕР_1) до страхового стажу роботи набутий на - період роботи на підприємстві ТОВ «Одеський ливарний завод» (КОД ) за жовтень 2007 року по березень 2009 року (загалом 18 календарних місяців). Зобов'язано Суворовське об'єднання управління ПФУ в м. Одеси зарахувати ОСОБА_1 (Ідентифікаційний номер фізичної особи НОМЕР_2) до страхового стажу роботи стаж набутий на - період роботи на підприємстві ТОВ «Одеський ливарний завод» (КОД ЕГРПОУ 31768433) за жовтень 2007 року березень 2009 року (загалом 18 календарних місяців).

Не погоджуючись з вказаною постановою суду 1-ї інстанції, начальник Суворовського об'єднаного управління ПФУ в м. Одесі 02.10.2017р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми процесуального і матеріального права, просив скасувати постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 11.08.2017 року та прийняти нову, якою у задоволені позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи сторін та розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом апеляційної інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач - ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1.) з 01.02.2007р. почав працювати ТОВ «Одеський ливарний завод» (КОД ), дане підприємство відносилось до органу ПФУ 15434 - м. Одеса Суворівський район.

06.03.2009 року позивач звільнився з даного підприємства.

У березні 2017 року позивач ознайомився з послугою http://portal.pfu.gov.ua/ та в особистому кабінеті - знайшов інформацію, що починаючи з жовтня 2007 року по березень 2009 року, т.б. майже 18 календарних місяців - йому нараховувалась заробітна плата, але при цьому, податковим агентом та страхувальником - ТОВ «Одеський ливарний завод» не сплачувалось за нього внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

06.03.2017р. позивач звернувся через особистий кабінет сайту http://portal.pfu.gov.ua/ до відповідача з вимогою щодо включення в його страховий стаж та в пенсійні виплати - періоду його роботи на підприємстві ТОВ «Одеський ливарний завод» з жовтня 2007 року по березень 2009 року -18 календарних місяців.

Проте, 14.03.2017р. позивач отримав відповідь від Суворовського об'єднаного управління ПФУ в м. Одеси про те, що у пенсійного органу немає законних підстав для врахування вказаного у зверненні періоду до страхового стажу.

Не погоджуючись з вищевказаними діями та рішенням пенсійного органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог і відповідно, з неправомірності спірного рішення відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції та вважає їх обґрунтованими, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як слідує з приписів ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Так, порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у ст.20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

У відповідності ж до положень ст.106 вказаного Закону, відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки саме воно здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, з наведеного вище вбачається, що обов'язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено виключно на страхувальника.

Згідно приписів ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Також, згідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, як встановлено судами обох інстанцій з матеріалів справи, в період з жовтня 2007 року по березень 2009 року, т.б. майже 18 календарних місяців, позивач дійсно працював (юрисконсультом) в ТОВ «Одеський ливарний завод», що підтверджується відповідними записами трудової книжки.

Крім того, по справі встановлено, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.03.2013р. ТОВ «Одеський ливарний завод» було визнано банкрутом.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи та наданої 14.03.2017р. Суворовським об'єднаним управлінням ПФУ в м. Одесі відповіді, відповідачу було відомо, що ТОВ «Одеський ливарний завод» визнано банкрутом та що у зазначеного підприємства з 01.11.2007р. утворилась заборгованість перед управлінням ПФУ в Суворовському районі м.Одеси (правонаступник Суворовське об'єднане управління ПФУ в м. Одесі) - зі сплати страхових внесків, штрафних санкцій та пені.

Разом з тим, Суворовським ОУ ПФУ в м. Одеса було зазначено, що страхові внески на фонду оплати праці не були сплачені, а тому страховий стаж позивачу за зазначений період з жовтня 2007 року по березень 2009 року не може бути зараховано.

Таким чином, внаслідок не виконання саме ТОВ «Одеський ливарний завод» передбачених Законом обов'язків по сплаті внесків до Пенсійного фонду України, позивач і був фактично позбавлений соціальної захищеності та страхового і пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві жовтня 2007 року по березень 2009 року (включно).

Отже, оскільки обов'язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, тобто несплата страхових внесків відбулася не з вини позивача як працівника, то відповідача Суворовський об'єднане управління ПФУ в м. Одесі необхідно зобов'язати зарахувати ОСОБА_1 страховий стаж за період роботи на ТОВ «Одеський ливарний завод».

Таким чином, враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1

Крім того, ще необхідно зазначити й про те, що аналогічна правова позиція з даного спірного питання вже неодноразово була викладена і Вищим адміністративним судом України, зокрема, в ухвалі від 07.11.2017р. по справі №К/800/6899/17, так і в Інформаційному листі від 18.02.2014р. №212/11/14-14 ВАС України, в якому, в свою чергу, зазначено, що наявність заборгованості перед Пенсійним Фондом України зі сплати страхових внесків не може бути підставою для відмови у здійсненні перерахунку пенсії, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.

До того ж, слід зазначити й про те, що згідно із вимогами ст.ст. 11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи правильності висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, судова колегія, діючи виключно в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі - залишити без задоволення, а постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 11 серпня 2017 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.О. Димерлій

В.О. Скрипченко