Справа № 207/1835/17
Суддя: Тюлюнова В. Г.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 207/1835/17
№ 2-а/207/70/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тюлюнової В.Г.

при секретарі Куцевол Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам'янське Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, лейтенанта поліції, інспектора роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліціїу м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

ВСТАНОВИВ:

10.07.2017 року ОСОБА_1. звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2, лейтенанта поліції, інспектора роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліціїу м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому посилається на те, що 30 червня 2017 року приблизно 23 годин 50хвилин відносно нього лейтенантом поліції інспекторомроти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліціїу м. Запоріжжя винесено постанову серії БР № 762376 від 30.06.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 гривень.

Вважає дії лейтенанта поліції ОСОБА_2 протиправними, тому що притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 762376 від 30.06.2017року підлягає скасуванню, тому що постановабула винесена без розгляду справи, на дорозі.Не було роз'яснено права і обов'язки визначені ст. 63 Конституції України, 307, 308, 268, 287-289 КУпАП. Не надано можливість позивачу користуватись допомогою адвоката та не повідомлено про причини (підстави) неможливості залучення адвоката. Тобто, в супереч вимогам ст. 268 КУпАП, Відповідач протиправно позбавив такого права. Відсутні будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Не звернено увагу на поясненняособи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Не опитано свідків, не надано речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Відповідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити: «найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис», але винесена відповідачем постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 762376 від 30.06.2017 року не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення. Не розглянуто обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність.

Просить суд визнати дії лейтенанта поліції, інспектора роти 1 батальйону 1 УПП у м.Запоріжжя ОСОБА_2 протиправними. Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення БР № 762376 від 30.06.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, з застосуванням адміністративного стягнення 425 грн.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Направив електронною поштою заперечення на адміністративний позов, які залучені до матеріалів справи. В запереченнях посилаються на те, що він не порушив вимог чинного законодавства при винесенні постанови серії БР № 762376 від 30.06.2017 року, а водіюбуло роз'яснено його права передбачені статтею 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а водій на його думку порушив Правила дорожнього руху.

Суд, вислухавши позивача ОСОБА_1 дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що постановою серії БР № 762376 від 30.06.2017 року, інспектором роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя лейтенантом поліції ОСОБА_2. на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.

Відповідно до зазначеної постанови, позивач 30 червня 2017 року о 23 годині 50 хвилин на 475 км автодороги Бориспіль - Запоріжжя керував транспортним засобом ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1, і на 475 км автодороги Бориспіль - Запоріжжя, де несподівано був зупинений працівником поліції з причин нібито порушення вимог розташування транспортного засобу на дорозі, а саме на дорогах, що мають дві смуги в одному напрямку рухався в крайній лівій смузі при вільній правій, чим порушив вимоги п.11.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх пере обладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворогододержаннязаконності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому ст. 251 КУпАП дано визначення поняття доказів, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Зі змісту наведеної правової норми випливає, що вказані дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показанням технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті"встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник.

В силу ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачу було запропоновано надати суду всі докази правомірності своїх дій, однак останнім з цього приводуне було наданожодних інших доказів по справі, крім постанови та заперечень, наприклад пояснення свідків, показань технічних приладів чи технічних засобів, чи інших доказів по справі, які доводять, що його дії про притягнення ОСОБА_1. до адміністративної відповідальності є правомірними.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд дійшов висновку, що дії посадової особи, при розгляді справи про адміністративне правопорушення слід визнати неправомірними, а постанову серії БР № 762376 від 30.06.2017року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП, слід скасувати, а провадження по справі закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 55 Конституції України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", ст.ст. 9, 10, 11, ч. 2 ст. 122, ст. 221 КУпАП, ст.ст. 7, 8, 11, 17, 69, 71, 86, 104, 158, 159, 160-163, 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, лейтенанта поліції, інспектора роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліціїу м. Запоріжжяпро визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Визнати неправомірними дії інспектора роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліціїу м. Запоріжжя лейтенанта поліції ОСОБА_2, щодо винесення 30.06.2017 року постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 762376 про притягнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в розмірі 425 гривень.

Постанову інспектора 1 батальйону 1 Управління патрульної поліціїу м. Запоріжжя лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії БР № 762376 від 30.06.2017 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП закрити.

Судові витрати, судовий збір, від якого позивач звільнений, у розмірі 640,00 грн. покласти на рахунок держави.

В силу ч. 2 ст. 171-2 КАС України, рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Г. Тюлюнова