Справа № 810/1985/17
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про залишення адміністративного позову без розгляду

31 жовтня 2017 року № 810/1985/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ленд Будсервіс" до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, Відділу державного архітектурного контролю Білоцерківської міської ради, Державного реєстратора Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Білоцерківського міського нотаріального округу Приймак Альони Петрівни, Державного реєстратора Комунального підприємства "Центр розвитку та інвестицій Васильківського району" Іванця Василя Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство Науково-виробнича фірма "Ферокерам", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Госпрозрахункове підприємство "Магістраль", про скасування реєстрації декларацій, визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Ленд Будсервіс" з позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, Державного реєстратора Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Білоцерківського міського нотаріального округу Приймак Альони Петрівни, Державного реєстратора Комунального підприємства "Центр розвитку та інвестицій Васильківського району Іванця Василя Васильовича, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об'єкта №КС57 від 20.04.2016, замовник: Госпрозрахункове підприємство "Магістраль", ;

- скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації №КС04 від 13.09.2016, замовник: Госпрозрахункове підприємство "Магістраль", ;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 31468272 від 20.09.2016, прийняте державним реєстратором нотаріусом другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Приймак Альоною Петрівною;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 30806753 від 05.08.2016, прийняте державним реєстратором Комунального підприємства "Центр розвитку та інвестицій Васильківського району" Іванцем Василем Васильовичем.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 15.06.2017 відкрито провадження в адміністративній справі №810/1985/17, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство Науково-виробничу фірму "Ферокерам", третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Госпрозрахункове підприємство "Магістраль", витребувано докази по справі, закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.10.2017 залучено до участі у справі в якості відповідача Відділ державного архітектурного контролю Білоцерківської міської ради.

12.07.2017 представником Госпрозрахункового підприємства "Магістраль" було подано до суду заяву, в якій вказана третя особа просить залишити адміністративний позов без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду (т.1, а.с.98-102).

Вказана заява третьої особи мотивована тим, що про існування спірних декларацій про готовність до експлуатації об'єкта №КС57 від 20.04.2016 і №КС04 від 13.09.2016 та рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №31468272 від 20.09.2016 і №30806753 від 05.08.2016 позивачу було відомо принаймні з вересня 2016 року, оскільки такі документи були наявні в матеріалах адміністративної справи №810/2515/16, що розглядалася Київським окружним адміністративним судом, а також були направлені Госпрозрахунковим підприємством "Магістраль" на адресу ТОВ "Ленд Будсервіс", і ОСОБА_4 (єдиний учасник та директор цього товариства), які брали участь у розгляді цієї справи №810/2515/16 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів.

На підставі цього, ГП «Магістраль» вважає, що звернувшись до суду з позовом у цій справі в червні 2017 року, ТОВ "Ленд Будсервіс" пропустило встановлений частиною 2 статті 99 КАС України шестимісячний строк, у зв'язку з чим адміністративний позов має бути залишений без розгляду.

Натомість, 17.08.2017 представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Ленд Будсервіс" подано до суду письмові пояснення, в яких позивач зазначив, що ані ТОВ "Ленд Будсервіс", ані його учасник ОСОБА_4 не брали фактичної участі у розгляді Київським окружним адміністративним судом справи №810/2515/16, не ознайомлювалися з матеріалами цієї справи, як учасник процесу отримали від ГП «Магістраль» лише копію позовної заяви без додатків, а тому не були обізнані щодо змісту спірних декларацій та рішень. У зв'язку з цим позивач вважає, що строк звернення до суду слід обраховувати починаючи з моменту, коли ТОВ "Ленд Будсервіс" ознайомилося зі змістом оскаржуваних декларацій та рішень і виявило підстави для звернення до суду за захистом своїх майнових прав.

Крім того, у разі встановлення судом факту пропуску строку звернення до суду, позивач просить визнати причини пропуску такого строку поважними, оскільки складанню позовної заяви та зверненню до суду передували робота по збиранню доказів та намагання вирішити спірні правовідносини у позасудовий спосіб. Так, позивач повідомив, що після ознайомлення зі спірними деклараціями він звернувся до осіб, вказаних у цих деклараціях в якості проектувальників та підрядників будівництва (ТОВ «Компанія «Імпекс Юкрейн», ПП «Майстер Проект», ТОВ «Рембуд Теремки»), які підтвердили свою непричетність до створених ГП «Магістраль» об'єктів нерухомості. Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до органів Національної поліції України для розслідування злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, а також для звернення до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Біла Церква із заявою про скасування реєстрації декларацій про готовність до експлуатації об'єкта №КС57 від 20.04.2016 і №КС04 від 13.09.2016. ТОВ "Ленд Будсервіс" зазначило, що лише встановивши безрезультатність таких звернень, воно було змушено звернутися до суду з відповідною позовною заявою для захисту своїх порушених прав.

Розглядаючи вищевказані клопотання позивача та третьої особи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Початком обчислення такого строку, згідно з ч.2 ст.99 КАС України, є день, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Порушення має місце як тоді, коли негативні наслідки вже настали, так і тоді, коли вони лише можуть настати з певною вірогідністю.

Моментом порушення є момент прийняття рішення, яке породжує або може породити в майбутньому негативні правові наслідки для особи у вигляді виникнення, зміни чи припинення певних правовідносин за її участю. Іншими словами, таке рішення є юридичним фактом. Рішення, які безпосередньо не стосуються прав та інтересів особи, не можуть порушити її права та інтереси.

Особа може не знати про правові наслідки рішень, прийнятих щодо неї, або недооцінювати їх. Це може статися через правову безграмотність, неправильну поінформованість, маніпуляції та обман з боку правопорушника тощо. Проте для обчислення строку звернення до суду не має значення, чи усвідомлювала особа, що її права та інтереси порушуються. З практичної точки зору, порушення прав пов'язується із моментом прийняття протиправного рішення (вчинення дії чи бездіяльності).

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути:

- день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи;

- день отримання поштового відправлення, в якому особі надіслано рішення, яке вона оскаржує;

- день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії;

- день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Доказами, які свідчать про день, коли особа дізналася про порушення своїх прав, є розписка про одержання рішення, докази відправки та отримання кореспонденції, акт про відмову одержати документ (надати пояснення), довідки, складені особами, у випадках, передбачених законом.

Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо:

- особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені;

- рішення направлено на її адресу поштовим відправленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання;

- про порушення її прав знали близькі їй особи.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльність), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Суд зазначає, що "право на суд" заявника, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97, полягає в тому, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним та підлягає дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, й щодо строків звернення до суду за захистом порушеного права. Норми, що регулюють строки подачі адміністративного позову, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту, в тому числі й у разі наявності певних обставин, які зумовили порушення встановлених процесуальних строків.

Така позиція була зазначена Європейським судом з прав людини у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі Bellet v. France зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У той же час, як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Предметом спору у цій справі є вимоги позивача про скасування реєстрації декларацій про готовність до експлуатації об'єкта №КС57 від 20.04.2016 і №КС04 від 13.09.2016, а також рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №31468272 від 20.09.2016 та №30806753 від 05.08.2016.

Суд звертає увагу на те, що дії по реєстрації декларацій вчинялися, а рішення про реєстрацію речових прав - приймалися, без участі Товариства з обмеженою відповідальністю "Ленд Будсервіс", оскільки стосуються безпосередньо прав Госпрозрахункового підприємства "Магістраль".

Інформація про прийняття цих рішень та вчинення дій не доводилися до відома позивача відповідними органами, у зв'язку з чим момент прийняття рішення (вчинення дії), як момент порушення права, у даному випадку не можна вважати днем, коли позивач дізнався про порушення свого права.

Твердження ГП «Магістраль» про те, що про обставини порушення своїх прав позивач був повинен дізнатися під час розгляду Київським окружним адміністративним судом справи №810/2515/16 суд вважає непереконливими, оскільки в рамках зазначеної адміністративної справи №810/2515/16 ТОВ "Ленд Будсервіс" та його учасник ОСОБА_4 брали участь в процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, у судових засіданнях присутні не були, пояснення по справі не надавали.

Надані ГП «Магістраль» фіскальні чеки відділення поштового зв'язку та описи вкладення у цінний лист (т.1, а.с.115-116,127-128) не можуть вважатися достовірним доказом отримання позивачем спірних декларацій та рішень, оскільки не підтверджують фактичне отримання ТОВ «Ленд Будсервіс» поштового відправлення, а рекомендоване повідомлення про вручення із зазначенням дати отримання та підпису адресата суду надано не було.

Суд також звертає увагу на те, що у тексті постанови Київського окружного адміністративного суду від 27.10.2016 у справі №810/2515/16 відсутня інформація як про спірні декларації про готовність до експлуатації об'єкта №КС57 від 20.04.2016 і №КС04 від 13.09.2016 та їх реєстрацію, так і про оскаржувані рішення державних реєстраторів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №31468272 від 20.09.2016 та №30806753 від 05.08.2016, у зв'язку з чим момент отримання позивачем та його учасником ОСОБА_4 цієї постанови суду також не можна вважати днем, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Отже, на переконання суду, днем початку обчислення шестимісячного строку для звернення до суду у даному випадку слід вважати момент, коли позивач фактично дізнався про наявність спірних рішень та зареєстрованих декларацій.

Матеріали справи свідчать, що про наявність декларацій про готовність до експлуатації об'єкта №КС57 від 20.04.2016 і №КС04 від 13.09.2016, правомірність реєстрації яких оскаржується позивачем в рамках цієї справи, ТОВ «Ленд Будсервіс» дізналося з листа ліквідатора ПАТ НВФ «Ферокерам» Шкабрія М. П. від 10.02.2017 №911/3883/16, в якому викладені відповідні обставини та до якого були додані фотокопії таких декларацій (т.2, а.с.88).

Таким чином, саме 10.02.2017 у даному випадку слід вважати днем, коли позивач дізнався про порушення його прав, і, як наслідок, днем початку обчислення шестимісячного строку для звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Відтак, звернувшись до суду з позовом у цій справі 12.06.2017, позивачем дотримано встановлений частиною 2 статті 99 КАС України шестимісячний строк, у зв'язку з цим заява ГП «Магістраль» про залишення адміністративного позову без розгляду є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 165 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Госпрозрахункового підприємства "Магістраль" про залишення адміністративного позову без розгляду.

2. Копію ухвали надіслати (видати) особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та не підлягає окремому оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути викладені в апеляційній чи касаційній скарзі на прийняте по суті рішення.

Суддя Кушнова А.О.