Справа № 743/1678/17
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/1678/17
Провадження №2-а/743/192/17
У Х В А Л А

04 грудня 2017 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді СТАШКІВА В.Б.,

при секретарі НЕРУС Н.І.,

за участю громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду, в межах справи

за позовом Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України

до громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 (MANUKYAN

GEVORG), ІНФОРМАЦІЯ_1

про примусове видворення іноземця за межі України та затримання

останнього з метою забезпечення примусового видворення, -

клопотання Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про затримання іноземця з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України,

В С Т А Н О В И В :

1 грудня 2017 року Мостиським прикордонним загоном Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України було подано до Ріпкинського районного суду Чернігівської області адміністративний позов про примусове видворення за межі України громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 (MANUKYAN GEVORG), ІНФОРМАЦІЯ_1 та затримання останнього з метою забезпечення примусового видворення.

1 грудня 2017 року Мостиським прикордонним загоном Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України було подано до Ріпкинського районного суду Чернігівської області клопотання про затримання останнього з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України на строк визначений ч. 7 ст. 183-7 КАС України, яке обґрунтовано тим, що стосовно громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 (MANUKYAN GEVORG), ІНФОРМАЦІЯ_1 подано адміністративний позов про примусове видворення за межі України та затримання останнього з метою забезпечення примусового видворення. Вказують, що відповідач не в змозі самостійно залишити територію України, оскільки останній українською мовою не володіє, родичів на території України, які б могли надавати допомогу у поверненні до країни походження. При цьому, грошей на внесення застави, як альтернативного заходу забезпечення примусового видворення останній не має.

Вислухавши пояснення громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2, який заперечував проти клопотання і проти задоволення позову, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

По справі встановлено, що:

- 16.10.2017 року, близько 08 год. 40 хв., прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Шегині» Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, був затриманий громадянин ОСОБА_1 ОСОБА_2, на напрямку 508 прикордонного знаку на відстані 25 метрів до лінії державного кордону України, на ділянці відділу прикордонної служби «Шегині» Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України на території Мостиського району Львівської області, за спробу незаконного, поза пунктом пропуску, перетину державного кордону з України до ОСОБА_3, за, що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП до 3 діб адміністративного арешту, згідно постанови судді Мостиського районного суду Львівської області від 18 жовтня 2017 року;

- постановою Мостиського районного суду Львівської області від 18 жовтня 2017 року затримано громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 (MANUKYAN GEVORG), ІНФОРМАЦІЯ_1, до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк визначений ч.7 ст.183-7 КАС України;

- заява-анкета громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту від 17.10.2017 р. була залишена ГУДМС у Львівській області без розгляду, що стверджується листом ГУДМС у Львівській області від 25.10.2017 р. № 03-4/28149 "Про надання інформації";

- повідомленням УДМС України в Чернігівській області № 30 про відмову особі в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, на підставі наказу № 89 від 22 листопада 2017 р. було відмовлено громадянину ОСОБА_1 ОСОБА_2 в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, як особі у якої відсутні умови, зазначені пунктами 1 та 13 частини першої статті 1 Закону України "Про біженців або осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту";

- 2 листопада 2017 р. УДМС України в Чернігівській області на ім'я громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 видавалась довідка про звернення за захистом в Україні (серія № 007449), строком до 2 грудня 2017 р., термі дії довідки не продовжувався.

У відповідних положеннях статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що:

«1. Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом,:

f) "законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в'їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції».

«Затримання особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції» у відповідності до другої частини статті 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, як наголошено в § 164 рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 р. у справі "А. та інші проти Сполученого Королівства" буде виправдано до тих пір, поки йде процес депортації або екстрадиції. Якщо така процедура не виконується з належною ретельністю, затримання особи перестає бути допустимим відповідно до статті 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Верховною Радою України 19.05.2016 року прийнято Закон України № 1379-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень судового захисту іноземців та осіб без громадянства і врегулювання окремих питань, повязаних з протидією нелегальній міграції», який набрав чинності 18.06.2016 року, яким передбачено низку змін до Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» з питань забезпечення примусового видворення іноземців.

Так, частиною 2 ст. 183-7 КАС України /доповненої згідно Закону України від 19 травня 2016 року № 1379-VIII/ передбачено, що у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти одне з таких рішень:

1) взяти особу на поруки підприємства, установи чи організації;

2) зобовязати іноземця або особу без громадянства внести заставу;

3) затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Виходячи з того, що затримання іноземця, або особи без громадянства у відповідності до другої частини статті 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та у відповідності до ч. 2 ст. 183-7 КАС України /доповненої згідно Закону України від 19 травня 2016 року № 1379-VIII/ безпосередньо повязано з процесом депортації, тобто з забезпеченням примусового видворення іноземців та осіб без громадянства, які підлягають примусовому видворенню за межі України та не може бути застосовано з метою ідентифікації особи, без забезпечення примусового його видворення.

Враховуючи те, що клопотання Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про затримання громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 (MANUKYAN GEVORG), ІНФОРМАЦІЯ_1 з поміщенням останнього до ПТПІ було мотивовано тим, що стосовно останнього подано адміністративний позов про примусове видворення та, що відповідач не в змозі самостійно залишити територію України, зважаючи на те, що згідно постанови Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 4 грудня 2017 р. в задоволені позову Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 (MANUKYAN GEVORG), ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення іноземця за межі України та затримання останнього з метою забезпечення примусового видворення було відмовлено, з посиланням на відсутність правових підстав для такого видворення, береучи до уваги, що позивач не навів в клопотанні наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, що визначені частиною 2 ст. 183-7 КАС України /доповненої згідно Закону України від 19 травня 2016 року № 1379-VIII/, суд приходить до висновку, що подальше затримання громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 (MANUKYAN GEVORG), ІНФОРМАЦІЯ_1 з поміщенням його до ПТПІ, поза процедурою забезпечення процедури примусового видворення, не є виправданим в світлі другої частини статті 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та у відповідності до ч. 2 ст. 183-7 КАС України /доповненої згідно Закону України від 19 травня 2016 року № 1379-VIII/.

За таких обставин, в задоволенні клопотання Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про затримання громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 (MANUKYAN GEVORG), ІНФОРМАЦІЯ_1 з поміщенням останнього до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 165 КАС України, ст. 183-7 КАС України /доповненої згідно Закону України від 19 травня 2016 року № 1379-VIII/, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про затримання громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 (MANUKYAN GEVORG), ІНФОРМАЦІЯ_1 з поміщенням останнього до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в п'ятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя В.Б. Сташків