Справа № 201/13336/17
Суддя: Ткаченко Н. В.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/201/376/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Карнаух І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 3-ї роти 3-го батальйону рядового поліції Плужного Ігоря Юрійовича про скасування постанови від 17.09.2017р. про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19.09.2017р. звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із адміністративним позовом до Інспектора патрульної поліції 3-ї роти 3-го батальйону рядового поліції Плужного І.Ю. про скасування постанови від 17.09.2017р. про притягнення до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив, що 17.09.2017р. інспектором винесено оскаржувану постанову, згідно із якою 17.09.2017р., позивач, керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander, д/н НОМЕР_1 здійснив розворот на заборонений червоний сигнал світлофору та порушив пункт 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001р. Спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач не погоджувався з даною постановою, вважає, що вона винесена із порушенням вимог ст. 254 КУпАП, інспектором не з'ясовано належним чином всі обставини у справі. Зазначає, що йому не надали можливості ознайомитись з доказами правопорушення та винесено постанову без жодних доказів. Тому просив позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 27.11.2017р. надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. Просив розглянути справу без його участі та без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ст. 41 КАС України.

Представник департаменту патрульної поліції УПП в м. Дніпрі - Машталер А.А. (діє за довіреністю від 04.01.2017р.) надали заперечення на позов, в яких зазначила, що 17.09.2017р., позивач, керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander, д/н НОМЕР_1 здійснив розворот на заборонений червоний сигнал світлофору та порушив пункт 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху (а.с. № 12-15).

Згідно із Правилами дорожнього руху, водію механічного транспортного засобу забороняється здійснювати рух на червоний, у тому числі миготливий сигнал світлофора. Червоний сигнал світлофора, що працює в будь-якому режимі, забороняє рух транспортних засобів. Жовтий сигнал забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. Жовтий сигнал світлофора вмикається як проміжний між червоним і зеленим. Жовтий миготливий сигнал інформує про наявність небезпечного нерегульованого пішохідного переходу або перехрестя.

Представник зазначала також, що згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. За результатами розгляду адміністративної справи до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 167137 від 17.09.2017р., відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015р. № 1395.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За правилами ст. 33 КУпАП відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують. Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано. Позовні вимоги зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку відповідача.

Зазначала й те, що фіксація правопорушення здійснювалася нагрудною відеокамерою. Вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описані правопорушення, які були скоєні, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права. Водію ОСОБА_1 було роз'яснено положення ст. 307, 308 КУпАП, а також права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 - 289 КУпАП. На постанові є підпис про отримання її копії.

Враховуючи викладене, посилаючись вказані норми КУпАП, ст.ст. 49, 71 КАСУ, просила відмовити у позові.

Ухвалою суду від 27.11.2017р. (винесена без виходу до нарадчої кімнати) було відмовлено представнику департаменту патрульної поліції УПП в м. Дніпрі - Машталер А.А. в задоволенні клопотання від 27.11.2017р. про залучення Управління поліції у м. Дніпрі в якості співвідповідача по справі з огляду на положення ч. 3 ст. 50 КАС України.

З урахуванням неявки сторін в судове засідання 27.11.2017р. суд розглянув справу за відсутності сторін (їх представників) та без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ст. 41 КАСУ.

Суд, дослідивши матеріали справи, оглянув відео диск, вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

В обґрунтування звернення з позовом до адміністративного суду позивач посилався на норми Кодексу адміністративного судочинства України. За приписами ч. 1 ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. КАС України визначає повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Згідно зі ст. 3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дії їй бездіяльності Конституцією чи іншими законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У судовому засіданні встановлено, що 17.09.2017р. о 15 годині 56 хвилин інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Дніпро роти № 3 батальйону № 3 рядовим поліції Плужним І.Ю. було зафіксовано, що автомобіль НОМЕР_2, під керуванням позивача ОСОБА_1, рухаючись в м. Дніпро по вул. Запорізьке шосе в районі будинку № 33 здійснив розворот на забороняючий червоний сигнал світлофора, чим допустив порушення п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України, здійснивши проїзд на червоний сигнал світлофора. Стосовно водія цього автомобіля позивача ОСОБА_1 складено постанову ЕАА № 167137 від 17.09.2017р. та притягнуто його до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 122 КУпАП в вигляді штрафу в дохід держави в сумі 425 грн., вказану постанову ЕАА № 167137 від 17.09.2017р. по справі про адміністративне правопорушення відразу в той же день було вручено позивачу як порушнику.

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими законом.

Згідно ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 6 ст. 71 КАС України передбачено, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

У тексті постанови зазначено, що позивач ОСОБА_1 17.09.2017р. о 15 годині 56 хвилин на автомобілі НОМЕР_2, рухаючись в м. Дніпро по вул. Запорізьке шосе в районі будинку № 33 здійснив розворот на забороняючий червоний сигнал світлофора, чим допустив порушення п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України, здійснивши проїзд на червоний сигнал світлофора і постановою ЕАА № 167137 від 17.09.2017р. його притягнуто до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 122 КУпАП в вигляді штрафу в дохід держави в сумі 425 грн.

Для таких висновків у особи, яка винесла постанову, були підстави. При розгляді справи були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, також посадовою особою було з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи. Постанова інспектора патрульної служби є законною та такою, що не підлягає скасуванню.

Згідно з частиною другою статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена частиною другою статті 33 Кодексу, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. У Кодексі конкретизовано й інші конституційні принципи, зокрема принцип рівності громадян перед законом (стаття 248). Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб'єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. У контексті питання, що розглядається, Конституційний Суд України враховує положення статей 9, 33, 248, 268 Кодексу. За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб'єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку). Статтею 268 Кодексу встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема: особа має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права; справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249); оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо. Положення зазначених статей визначають систему процесуальних механізмів, які в сукупності з наведеними конституційними нормами унеможливлюють притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не вчиняла правопорушення. Зміст постанови, що оскаржується, відповідає і вимогам статті 283 КУпАП.

Крім того, обставини вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, зазначені в постанові, що оскаржується, відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 порушував вимоги пункту п. 8.7.3 (е) ПДР України і 17.09.2017р. о 15 год. 56 хв. на автомобілі НОМЕР_2, дійсно в районі будинку № 33 по вул. Запорізьке шосе м. Дніпро здійснив разворот на забороняючий червоний сигнал світлофору, чим допустила порушення п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України, здійснивши проїзд на червоний забороняючий сигнал світлофора, про що сам правопорушник не заперечував при розмові з інспектором, яка зафіксована нагрудною камерою інспектора, при наданні позивачу доказів його правопорушення інспектором, також не заперечував вказаний факт у позовній заяві.

При таких обставинах суд вважає, що дії Інспектора патрульної поліції 3-ї роти 3-го батальйону рядового поліції Плужного І.Ю. при розгляді справи про адміністративне правопорушення, правомірні, а постанову ЕАА № 167137 від 17.09.2017р. по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП слід вважати, як винесену доказово, вона основана не на припущеннях і без порушень прав позивача, а тому вона не підлягає скасуванню.

Не може суд прийняти до уваги наполягання позивача на позові, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим об'єктивно не підтверджуються, порушення прав позивача інспектором поліції допущені не були.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, вони не ґрунтуються на законі і не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 94 КАС України, враховуючи результат розгляду справи, а також враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015р. № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку що судові витрати по справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 255, 2565, 258, 288, 289 КУпАП, ст. ст. 41, 70, 71, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 3-ї роти 3-го батальйону рядового поліції Плужного Ігоря Юрійовича про скасування постанови від 17.09.2017р. про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Н.В. Ткаченко