Справа № 766/10845/17
Суддя: Прохоренко В. В.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Тихоша Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції УПП у м. Херсоні ДПП лейтенанта поліції Борисенка Сергія Сергійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який обґрунтував тим, що 20.06.2017 року відносно нього інспектором патрульної поліції роти № 2 батальйону УПП у м. Херсоні Борисенко С. С. винесено постанову серії АР № 876297про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Постанова мотивована тим, що він керуючи транспортним засобом Рута 20, д.н.з. НОМЕР_1, на перехресті вулиць 49 Гв. Дивізії та 200 років Херсон, виїжджаючи на кругове перехрестя не ввімкнув показник повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2(б) Правил дорожнього руху. Вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки порушення правил дорожнього руху та адміністративного правопорушення він не скоював, в його діях відсутня сама подія адміністративного правопорушення. Розгляд справи було проведено упереджено з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його відповідальності. Просить суд скасувати постанову інспектора патрульної поліції УПП у м. Херсоні ДПП лейтенанта поліції Борисенка Сергія Сергійовича серії АР № 876297 від 20.06.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених в позові.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення заперечував проти позову, зазначив, що постанову було винесено на підставі та в межах чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

20.06.2017 року інспектором патрульної поліції роти № 2 батальйону УПП у м. Херсоні Борисенко С. С. винесено постанову серії АР № 876297 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Рута 20, д.н.з. НОМЕР_1, на перехресті вулиць 49 Гв. Дивізії та 200 років Херсон, виїжджаючи на кругове перехрестя не ввімкнув показник повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2(б) Правил дорожнього руху.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи свою незгоду з обставинами, позивач обґрунтовує тим, що він не порушував ПДР.

Згідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.9.2 (б) ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що відповідачем по справі не було надано доказів на підтвердження адміністративного правопорушення, вчиненого саме позивачем.

Між тим, в порушення ст.71 КАС України, як вбачається з матеріалів справи, відповідач, який заперечував проти позову, не навів доводів та не надав доказів правомірності прийнятого ним рішення.

Таким чином, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем, який заперечував проти позову, не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, не наведено доводів та не надано доказів правомірності прийнятого ним рішення, суд дійшов висновку, що дії інспектора щодо складення оспорюваної постанови є неправомірними, а постанову не можна визнати обґрунтованою та такою, що прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, внаслідок чого постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 19 Конституції України, п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 288, 289 КУпАП, ст. ст. 4, 8, 9, 11, 70-72, 86, 158-160, 161-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 876297 від 20.06.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 425 грн.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області, шляхом подачі сторонами апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя В.В.Прохоренко