Справа № 310/5911/17(2-а/310/170/17)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 листопада 2017 рокусправа № 310/5911/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю представників:

позивача: - Орешко О.О. (довіреність від 15 березня 2017 року),

- Єфімової Ю.А. (довіреність від 26 червня 2017 року),

відповідача: - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Дніпрі апеляційну скаргу Бердянського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області

на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 вересня 2017 року

у справі №310/5911/17

за позовом Бердянського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області

до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1

про примусове видворення,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року Бердянський міський відділ Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області звернувся в Бердянський міськрайонний суд Запорізької області з позовом до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 про примусове видворення.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 вересня 2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Бердянський міський відділ Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову про задоволення позовних вимог.

У судовому засідання представники Бердянського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області наполягають на доводах та вимогах апеляційної скарги.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 05 серпня 2017 року під час проведення профілактичних заходів під умовною назвою «Мігрант», співробітниками Бердянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області та Бердянського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області виявлений громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_1.

Перевіркою законності перебування на території України встановлено, що відповідач прибув на територію України 06 грудня 2016 року через контрольно-пропускний пункт «Гоптівка» на запрошення громадянки України, яка проживає у м. Бердянську (а.с.19).

Постановою начальника Бердянського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 05 серпня 2017 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ухилення від виїзду з України після закінчення терміну перебування згідно з частиною 1 статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень, штраф за цією постановою відповідачем сплачено (а.с.14).

05 серпня 2017 року Бердянський міський відділ Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області прийнято рішення №22 про примусове повернення за межі України громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 із зобов'язанням покинути територію України у термін до 31 серпня 2017 року та забороною в'їзду на територію України терміном на 3 роки (а.с.15).

Згідно з відомостями Головного центру обробки інформації Державної прикордонної служби України від 14 вересня 2017 року громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_1 перетнув державний кордон України (виїзд) в пункті пропуску «Гоптівка» 11 вересня 2017 року о 3.34 год (а.с. 79,100).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач самостійно виконав рішення позивача про повернення та виїхав з території України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення.

У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства може супроводжуватися забороною щодо подальшого в'їзду в Україну строком на три роки. Як передбачено частиною 5 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Частиною 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до пункту 1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України та Служби безпеки України 23 квітня 2012 року №353/271/150 (далі - Інструкція), примусове видворення з України іноземців здійснюється на підставі постанови адміністративного суду. Така постанова виноситься судом за позовом територіальних органів, територіальних підрозділів ДМС, органів охорони державного кордону (стосовно іноземців, яких затримано у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), органів СБУ, крім випадків затримання іноземців за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Позовні заяви територіальних органів, територіальних підрозділів ДМС, органів охорони державного кордону, органів СБУ про примусове видворення іноземців подаються до окружного адміністративного суду за місцезнаходженням відповідного органу, підрозділу за наявності однієї з таких підстав: якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що вони будуть ухилятися від виконання такого рішення.

Таким чином, підставами подання позовної заяви про примусове видворення є невиконання в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення та/або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець буде ухилятися від виконання такого рішення.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративному позові підставами звернення з позовом зазначено, що відповідач рішення про примусове повернення не виконав, продовжує злісно ухилятися від виконання цього рішення, грубо порушує законодавство України у зв'язку з чим має бути примусово видворений.

Разом з цим, позивач не наводить обставини та не подає докази, які б могли свідчити про умисне невиконання (відсутність поважних причин) відповідачем рішення про примусове повернення або, які обставини вказують на те, що він буде ухилятися від виконання цього рішення, фактично лише констатуючи факт невиконання рішення.

Згідно з абзацом 1 пункту 1.8. Інструкції, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Отже, примусове видворення з території України є процесом, який відбувається за участю іноземця, який перебуває на території України, а не за її межами.

Як підтверджується матеріалами справи, громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_1 перетнув державний кордон України (виїзд) в пункті пропуску «Гоптівка» 11 вересня 2017 року.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції законно та обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що вплив на строк розгляду справи судом першої інстанції мали неявка відповідача, його хвороба, подальше прийняття судом рішення про затримання відповідача та витребування доказів, проте визначені позивачем порушення норм процесуального права судом першої інстанції не призвели до неправильного вирішення справи, отже не є визначеною Кодексом адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Бердянського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 вересня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим