Справа № 154/2845/17
Суддя: Лященко О. В.
Дата ухвалення: 2017-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

154/2845/17
ВОЛОДИМИР-ВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
іменем України
01грудня 2017 року м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарі Баранюк О.В.

з участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача: Петрука Ю.М.

представника відповідача: Подвернюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області про проведення компенсаційних виплат, -

ВСТАНОВИВ:
26 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області про проведення компенсаційних виплат.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є фізичною особою-підприємцем і здійснює нарахування і виплату заробітної плати найманим працівникам відповідно до вимог трудового законодавства.
Найманий працівник ОСОБА_2 на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303 «Про часткову мобілізацію» був мобілізований 18 березня 2014 року та був демобілізований 11 березня 2015 року. За увесь період перебування найманого працівника ОСОБА_2 на військовій службі ним, ОСОБА_1 , на виконання вимог ч. 3 ст. 119 Кодексу законів про працю України здійснювалися нарахування та виплати його середнього заробітку, усього на суму 17 896,30 гривень.
З метою отримання компенсації цих витрат з бюджету у виконання п. 4 Порядку виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №105 від 04 березня 2015 року (далі Порядок), він подав звіти за період з березня 2014 року по березень 2015 року у строки та за затвердженою формою цього Порядку, чим виконав у повному обсязі його вимоги.
З метою отримання компенсації Позивач звернувся до Відповідача з вимогами від 13.07.2017 року щодо виплати компенсації, на що була надана відповідь листами від 14.07.2017 року та від 29.08.2017 року, в якій відповідач повідомив, що здійснити виплату компенсації немає можливості.
Просить визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради щодо невідшкодування компенсаційних виплат йому, фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 , на час призову працівника ОСОБА_2 на військову службу по мобілізації на період з березня 2014 року по березень 2015 року на загальну суму 17 896,30 грн. Також просить зобов`язати Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради провести на його користь компенсаційні виплати, здійснені найманому працівникові ОСОБА_2 на час його призову на військову службу по мобілізації на період з березня 2014 року по березень 2015 року на загальну суму 17 896,30 грн.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Петрук Ю.М. позов підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві.
Представник відповідача Подвернюк Л.М. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, зазначивши, що відповідач не має правових підстав для виплати компенсації позивачу.
Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, допитавши свідків, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачем 13.07.2017 року до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області були подані Звіти про фактичні витрати на виплату компенсації середнього заробітку працівнику ОСОБА_2 , призваному на військову службу по мобілізації за період з березня 2014 року по березень 2015 року на загальну суму 17 896,30 грн.
Листом № 2154 від 14 липня 2017 року та листом № 2490 від 29.08.2017 року відповідач відмовив позивачу у виплаті компенсаційних витрат, виплачених найманому працівникові за час призову на військову службу, покликаючись на те, що такі виплати не передбачені законодавством. Дану обставину також підтвердила свідок ОСОБА_3 .
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 51, частиною п`ятою статті 53, частиною третьою статті 57, частиною п`ятою статті 61 Закону України «Про освіту».
Частиною 1 ст. 119 Кодексу законів про працю України передбачено, що на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.
Частиною 2 ст. 119 Кодексу законів про працю України передбачено, що працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» і «;Про альтернативну (невійськову) службу», «;Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів.
Як встановлено ч.ч.3, 4, 5 ст.119 Кодексу законів про працю України, за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації, зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб-підприємців, в яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
За працівниками, які були призвані під час мобілізації, на особливий період та які підлягають звільненню з військової служби у зв`язку з оголошенням демобілізації, але продовжують військову службу у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом, але не більше ніж на строк укладеного контракту, зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб-підприємців, в яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Гарантії, визначені у частинах третій та четвертій цієї статті, зберігаються за працівниками, які під час проходження військової служби отримали поранення (інші ушкодження здоров`я) та перебувають на лікуванні у медичних закладах, а також потрапили у полон або визнані безвісно відсутніми, на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у районних (міських) військових комісаріатах після їх звільнення з військової служби у разі закінчення ними лікування в медичних закладах незалежно від строку лікування, повернення з полону, появи їх після визнання безвісно відсутніми або до дня оголошення судом їх померлими.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» дію ч.3 ст.119 КЗпП України поширено на громадян України, які починаючи з 18 березня 2014 року були призвані на військову службу на підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303 «Про часткову мобілізацію».
Постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року № 105 затверджено Порядок виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 105), який у пункті 1 визначає механізм виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою 2501350 "Компенсація підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період".
Пунктом 2 Порядку № 105 визначено, що головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики.
Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є: Міністерство соціальної політики Автономної Республіки Крим, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - структурні підрозділи соціального захисту населення); структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім міст Києва та Севастополя) рад (далі - органи соціального захисту населення).
Для виплати компенсації підприємство, установа або організація подає щомісяця до 15 числа органу соціального захисту населення звіт про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 1, погоджений районним (міським) військовим комісаріатом, який здійснював призов працівника на військову службу, в частині підтвердження призову та проходження військової служби, для подання до 19 числа їх копій, а також зведених звітів про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 2 структурним підрозділам соціального захисту населення.
Структурні підрозділи соціального захисту населення щомісяця до 23 числа подають відомості про загальний обсяг фактичних витрат на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 3 Мінсоцполітики для спрямування їм бюджетних коштів, що спрямовуються органам соціального захисту населення для перерахування підприємствам, установам, організаціям.
Таким чином, компенсація підприємствам витрат на виплату середнього заробітку передбачена ч.3 ст.119 КЗпП України, Порядок №105 деталізує механізм отримання відповідних компенсацій.
У відповідності до ст. 11 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суб`єкти владних повноважень зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, бездіяльності суб`єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій, бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
При цьому відповідачем не доведено правомірності бездіяльності щодо невідшкодування компенсаційних виплат позивачу на час призову його працівників на військову службу по мобілізації, а тому з урахуванням принципу верховенства права, позов підлягає до задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною по справі або, якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 14, 71, 94, 159-163,167, 186 КАС України, ч.ч. 1, 2 ст.39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 119 Кодексу законів про працю України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації», Порядком виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року № 105 суд, -
п о с т а н о в и в :
Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради щодо невідшкодування компенсаційних виплат фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на час призову працівника ОСОБА_2 на військову службу по мобілізації за період з березня 2014 року по березень 2015 року включно на загальну суму 17 896,30 грн

Зобов`язати Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради провести на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 компенсаційні виплати, здійснені найманому працівникові ОСОБА_2 на час його призову на військову службу по мобілізації за період з березня 2014 року по березень 2015 року включно на загальну суму 17 896,30 грн.

Стягнути з Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 240 грн.00 коп.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:/-/ підпис.

Згідно з оригіналом.
Суддя Володимир-Волинського
міського суду О.В. Лященко