Справа № 740/1796/17
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 740/1796/17 Головуючий у 1-й інстанції: Олійник В.П. Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Аліменка В.О. та Кузьмишиної О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати протиправними дії Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у призначенні пенсії відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язати відповідача призначити пенсію у зв'язку із втратою годувальника - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2017 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 березня 2017 року у справі № 740/4799/16-ц встановлений факт того, що ОСОБА_2 проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 та перебувала на його утриманні.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2017 року - без змін.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд встановив, що ОСОБА_2 звернулася до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника - ОСОБА_3 До заяви позивач приєднала копію рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 березня 2017 року у справі № 740/4799/16-ц, яким встановлені факти проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а також перебування позивача на утриманні ОСОБА_3

Листом від 22 березня 2017 року № 1641/03-12 Ніжинське об'єднане управління Пенсійного фонду України повідомило позивача про відсутність підстав, передбачених ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», для призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника.

Не погоджуючись із такими діями Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не належить до кола осіб, які мають право на призначення зазначеного виду пенсії.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму ОСОБА_4 (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Перелік осіб, які для цілей вказаної норми права вважаються непрацездатними членами сім'ї померлого годувальника наведений у ч. 2 ст. 36 вказаного Закону. Згідно вказаної норми права непрацездатними членами сім'ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

Суд першої інстанції вірно застосував вказану норму права та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що право на призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника набуває саме дружина померлого.

Натомість надання такого права особі, яка проживала однією сім'єю з померлим без реєстрації шлюбу - не передбачено.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Як раніше зазначалося, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не був зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відтак, позивач не набула статусу дружини ОСОБА_3 та права на отримання пенсії, передбаченої ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у разі його смерті.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, що викладений у постанові Верховного Суду України від 10 березня 2015 року № 21-615а14. Так, Верховний Суд України дійшов до висновку, що у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника мають чоловік або дружина, які перебували в зареєстрованому шлюбі. Жінка та чоловік, які на час смерті померлого годувальника проживали однією сім'єю без шлюбу та/або утримували один одного, не є подружжям, і після смерті того з них, хто за життя утримував другого, той, хто залишився жити, не набуває права на призначення йому пенсійних виплат у зв'язку із втратою годувальника. Встановлення в судовому порядку факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без шлюбу і визнання за її учасниками статусу члена сім'ї не легітимізує і не може легітимізувати (узаконити) правове становище неодруженої сімейної пари як подружньої, оскільки за законом подружжя утворюється не від тривалості чи стійкості взаємин, а після реєстрації шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

У відповідності до ч. 1 ст. 2442 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що адміністративний позов ОСОБА_2 є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 17 жовтня 2017 року, та не можуть бути підставами для її скасування.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2017 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 - відмовити.

Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді В.О. Аліменко

О.М. Кузьмишина

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Кузьмишина О.М.

Аліменко В.О.