Справа № 805/5010/16-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кошкош О.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року справа №805/5010/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача: ОСОБА_1, суддів: Василенко Л.А., Гайдара А.В., при секретарі судового засідання Терзі Д.В., за участі представника позивача: ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року у справі № 805/5010/16-а за позовом Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2016 року Маріупольська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі позивач, Маріупольська ОДПІ ГУ ДФС) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач, ОСОБА_3О.) з уточненими вимогами про стягнення боргу з орендної плати з фізичних осіб за землю у розмірі 267 307,98 грн (арк. справи 4-6, 80-82).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року адміністративний позов задоволений, стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави заборгованість з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 267 307, 98 грн. (арк. справи 91, 92-93).

Не погодившись із вищенаведеною постановою суду першої інстанції відповідач (далі апелянт, ОСОБА_3О.) подала апеляційну скаргу, в обґрунтування доводів якої посилалась на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим просила постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вона оскаржує виникнення боргу, суми якого є предметом даної справи до Донецького окружного адміністративного суду шляхом подання адміністративного позову про скасування податкових повідомлень-рішень: від 16 червня 2014 року № НОМЕР_1 та від 27 червня 205 року № 19665-17 та податкової вимоги від 03 серпня 2016 року № 49-12. Крім цього апелянт зауважила, що суми, які увійшли до вказаних податкових повідомлень-рішень розраховані їй до сплати за земельну ділянку загальною площею, а не за частку, яка знаходиться у користуванні позивача. При цьому звернула увагу на те, що вона як фізична особа-підприємець здійснювала підприємницьку діяльність на території проведення АТО у м. Маріуполі, з огляду на що вона звільнена від сплати за користування земельними ділянками комунальної власності (арк. справи 4-6).

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

У судовому представник позивача заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила відмовити у її задоволенні, а постанову суду першої інстанції залишити без змін. Позивач до суду не прибула.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила, що не є спірними обставинами між сторонами, що ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) перебуває на податковому обліку в Приморському відділенні Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС за адресою: АДРЕСА_1, 87534.

02 лютого 2010 року укладений договір оренди земельної ділянки між орендодавцем Маріупольською міською радою та орендарями, серед яких є ОСОБА_3 предметом якого є приймання в строкове платне користування земельної ділянки, яка знаходиться по вулиці Енгельса, 28 в Жовтневому районі міста Маріуполя площею 0,3735 га. Договір укладено терміном на 10 років (п.3.1). Орендна плата за землю (платіж) згідно вищезазначених рішень сплачується орендарями пропорційно у грошовій формі у розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки (за рік) (п.4.3) (арк. справ 16-19).

16 червня 2014 року контролюючим органом згідно з п.п. 54.3.3 п. 5.3 ст.54 Податкового кодексу України винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким визначено суму податкового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 172 766,53 грн., яке отримано відповідачем 24.06.2014 року (арк. справи 24).

27 червня 2015 року контролюючим органом згідно з п.п. 54.3.3 п. 5.3 ст.54 Податкового кодексу України винесено податкове повідомлення-рішення № 19665-17, яким визначено відповідачу суму податкового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 215 785,89 грн., яке отримано відповідачем 20.07.2015 року (арк. справи 26).

На підставі п.1 ст.59 Податкового кодексу України, відповідачем складена податкова вимога № 49-12 від 03.08.2016 на суму боргу з орендної плати 267 307,98 грн. (арк. справи 30).

У звязку з наявною у відповідача заборгованістю з орендної плати за землю, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про стягнення з відповідача боргу, проте подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, якою задоволені вимоги про стягнення боргу з відповідача обумовлено його незгодою з постановою суду першої інстанції, у звязку з оскарженням в судовому порядку рішень контролюючого органу, які увійшли до виникнення сум боргу у даній справі, дослідження чого і є спірним у цій справі.

З приводу спірного питання колегія суддів зазначає наступне.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, визначено, що плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно із ст. 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до ст. 287 Податкового кодексу України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році. Облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться щороку до 1 травня. Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до вимог ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до п.286.6 ст.286 Податкового кодексу України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб: 1) у рівних частинах - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділена в натурі, або одній з таких осіб-власників, визначеній за їх згодою, якщо інше не встановлено судом; 2) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній частковій власності; 3) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності і поділена в натурі. За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.

З контексту наведених вище норм вбачається, що фізична особа сплачує до бюджету орендну плату з урахуванням пропорційної частки, що знаходиться у її користуванні згідно нарахувань контролюючого органу та на підставі відповідного податкового повідомлення-рішення.

При цьому суд першої інстанції під час задоволення позовних вимог виходив з того, що податкові повідомлення-рішення, суми за якими увійшли в предмет спору по даній справі ні в судовому, а ні в адміністративному порядку не оскаржувались, отже грошове зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб, з урахуванням часткового погашення, складає 267 307,98 грн. та є узгодженим.

Проте колегія суддів не погоджується з постановою суду першої інстанції з огляду на те, що ОСОБА_3 зверталась до Донецького окружного адміністративного суду (справа № 805/1472/17-а) з адміністративним позовом про скасування податкових повідомлень-рішень: від 16 червня 2014 року № НОМЕР_1, від 27 червня 205 року № 19665-17 та податкової вимоги від 03 серпня 2016 року № 49-12, суми за якими увійшли до спірної суми боргу у даній справі, за результатами розгляду якої постановою суду від 27 червня 2017 року адміністративний позов задоволений та скасовані спірні податкові повідомлення-рішення відповідача та вимога.

Вказана постанова суду першої інстанції набрала законної сили 26 жовтня 2017 року за результатами розгляду апеляційної скарги Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2017 року у справі № 805/1472/17-а, яким апеляційна скарга залишена без задоволення, а постанова Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2017 року у справі № 805/1472/17-а - без змін.

Відповідно до статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З урахуванням викладеного, оскільки спірними у даній справі є суми стягнення, за рішенням контролюючого органу, які увійшли в предмет позову по справі № 805/1472/17-а, за результатами розгляду якої є рішення суду, яке набрала законної сили, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для розгляду справи та порушив норми матеріального права, що відповідно до вимог ст. 202 КАС України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні адміністративного позову.

У відповідності до частини 1 статті 94 КАС України встановлено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Повний текст постанови складений 05 грудня 2017 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року у справі № 805/5010/16-а, - задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року у справі № 805/5010/16-а, - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до ОСОБА_3 про стягнення орендної плати з фізичних осіб у розмірі 267 307,98 грн, - відмовити.

Витрати по сплаті судового збору у розмірі 4410,58 грн. (чотири тисячі чотириста десять грн. 58 коп.) стягнути на користь ОСОБА_3 (інн НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_2, 87534) за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (вул. Італійська, буд. 59, м. Маріуполь, Донецька область, 87515).

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді: Л.А.Василенко

ОСОБА_4