Справа № 815/1023/17
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/1023/17

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Свида Л. І.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Вербицької Н.В., Джабурія О.В.,

за участю секретаря Апексімова І.С.,

представника позивача Литвиненко Г.М., представника третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом дочірнього підприємства «Украгросоюз» до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, треті особи приватне підприємство «Агрос-Юг», ОСОБА_2 про скасування рішення щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень, -

В С Т А Н О В И В:

20.02.2017р. дочірнє підприємство (надалі - ДП) «Украгросоюз» звернулося до суду з позовом до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, треті особи приватне підприємство «Агрос-Юг», ОСОБА_2 про скасування рішення щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень індексний номер 27463501 від 24.12.2015 року, на підставі якого державним реєстратором Біляївського міського районного управління юстиції Одеської області Цибульник Л.Г. 23.12.2015 (номер запису 12761983) зареєстровано право оренди земельної ділянки строком на 49 років за приватним підприємством (надалі - ПП) «Агрос-Юг», згідно договору оренди земельної ділянки б/н від 15.05.2015 року укладеного з ОСОБА_2

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач при здійснені реєстрації іншого речового права на земельну ділянку за ПП «Агрос-Юг» порушив вимоги Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки не встановлював відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20.07.2017р. позов задоволений.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області та ОСОБА_2 звернулися до суду з апеляційними скаргами, в яких постанову суду першої інстанції вважають не обґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального права, тому просять її скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між ДП «Украгросоюз» та ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі від 30.09.2008р., за яким ОСОБА_2 передала, а ДП «Украгросоюз» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення на території АДРЕСА_1, загальною площею 3,49га. /а.с.10-13, 16/

У вересні 2008 року вищезазначена земельна ділянка була передана за актом прийому-передачі від ОСОБА_2 до ДП «Украгросоюз». /а.с.14/

Договір оренди землі та додаткова угода до нього містять записи про їх реєстрацію в Ананьївському райвідділі Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр ДЗК при Держкомземі України» від 20.06.2012 року №01302. /а.с.13/

Разом з тим, 23.12.2015 року ПП «Агрос-Юг» була подана відповідачу заява про державну реєстрацію договору оренди землі між ОСОБА_2 та ПП «Агрос-Юг» від 15.05.2016р. /а.с.132, 140/

Як наслідок, відповідачем прийнято рішення про державну реєстрацію речового права, а саме: права оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:001:0226) строком на 49 років, згідно договору оренди землі між ОСОБА_2 та ПП «Агрос-Юг» від 15.05.2016р. /а.с.141/

Не погоджуючись з державною реєстрацією права оренди спірної земельної ділянки за ПП «Агрос-Юг» позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягаючими задоволенню виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст.18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

На підставі ст.20 цього Закону укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Своє волевиявлення на укладення договору учасник (сторона) правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом щодо договору.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За приписами частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Згідно з частиною четвертою статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 3 статті 10 цього Закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний реєстратор: під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі.

Під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації, в тому числі з використанням відомостей Державного земельного кадастру.

При цьому, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги відомості, з приводу того, що договір оренди землі укладений між ДП «Украгросоюз» та ОСОБА_2 від 30.09.2008р. містить записи про реєстрацію в Ананьївському райвідділі Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.06.2012 року №01302.

Судова колегія, перевіривши матеріали справи, дійшла до висновку, що відомості стосовно справжності вчинення запису від 20.06.2012 року за №01302 про реєстрацію спірного договору не відповідають дійсності, оскільки вони не підтверджуються жодним документом наданим позивачем та відділом Держгеокадастру в Ананьївському районі Одеської області. /а.с.193-210/

Приймаючі рішення, судом першої інстанції не враховано та не прийнято до уваги статтю 202 Земельного кодексу України (в редакції на день зазначений державної реєстрації 20.06.2012 року в договорі оренди землі ДП «Украгросоюз») яка встановлює, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. Державний реєстр земель складається з двох частин:

а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок;

б) поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.

Відсутність внесеної інформації у книгу записів реєстрації та у поземельній книзі про договір оренди земельної ділянки ДП «Украгросоюз» 20.06.2012 року, встановлює відсутність державної реєстрації цього договору, що підтверджено відповідними матеріалами справи.

Враховуючі зазначене, у державного реєстратора не було підстав для відмови у державній реєстрації, та на день реєстрації прав оренди земельної ділянки за ПП «Агрос-Юг» державний реєстратор мав право приймати рішення про державну реєстрацію права оренди спірної земельної ділянки за ПП «Агрос-Юг».

Так, до суду першої та апеляційної інстанції надано витяги з Книги записів реєстрації договорів оренди землі, поземельної книги, в яких відсутні відомості реєстрації позивачем 20.06.2012р. спірного договору оренди землі укладеного між ДП «Украгросоюз» та гр.ОСОБА_2

Слід також зазначити, що відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

Таким чином, в разі дійсної наявності запису реєстрації від 20.06.2012 року за №01302 договору оренди землі укладеного між ДП «Украгросоюз» та ОСОБА_2 від 30.09.2008р., то такі відомості на виконання вимог Закону були би перенесені до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку та в обов'язковому порядку перевірені державним реєстратором при здійсненні оскаржених реєстраційних дій від 24.12.2015 року щодо реєстрації права оренди земельної ділянки строком на 49 років за ПП «Агрос-Юг», згідно договору оренди земельної ділянки від 15.05.2015 року укладеного з власником - ОСОБА_2

На підставі викладеного, дослідивши письмові докази у справі, вивчивши думку сторін, судова колегія дійшла до висновку, що судом першої інстанції помилково встановлено обставини справи та, при вирішені справи неправильно застосовано норми матеріального права, тому в порядку ст.202 КАС України постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області задовольнити, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою відмовити у задоволені позову дочірнього підприємства «Украгросоюз» до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, треті особи приватне підприємство «Агрос-Юг», ОСОБА_2 про скасування рішення щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія