Справа № 826/1374/17
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1374/17 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В.; Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

30 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Твердохліб В.А.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮС НЕТВОРК» до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про визнання протиправним та скасування рішення в частині,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «НЬЮС НЕТВОРК» (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення «Про результати позапланової перевірки ТОВ «НЬЮС НЕТВОРК», м.Київ (НР №00261-м від 12.08.2013, супутникове мовлення, логотип: «НЬЮС НЕТВОРК») №2548 від 01.12.2016 року в частині:

- визнання порушення ТОВ «НЬЮС НЕТВОРК» вимог пп. а) та е) частин 7 першої статті 59 Закону України «Про телебачення та радіомовлення»;

- оголошення ТОВ «НЬЮС НЕТВОРК», м. Київ, НР №00261-м від 12.08.2013 року попередження;

- вказівку ТОВ «НЬЮС НЕТВОРК», м. Київ на неприпустимість у подальшому порушення вимог законодавства.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив про те, що підставою для застосування санкцій та притягнення особи до відповідальності є наявність в діях такої особи складу правопорушення. Водночас, на думку позивача, ролик який розміщений позивачем у період з 08.08.2016 року по 14.08.2016 року про громадське формування - політичну партію «За життя», транслювався на правах реклами та з дотримання вимог, визначених Законом України «Про рекламу», ліцензією, правилами рекламної діяльності і спонсорства та квотами, відведеними під розміщення реклами, відтак застосування до відповідача спірним рішенням відповідальності є безпідставним.

За висновками відповідача, викладеними в запереченнях на позовну заяву, підставою для прийняття спірного рішення слугувало фіксування виходу рекламного ролику політичної партії «За життя», загальним обсягом 14 хвилин 05 секунд, що, на думку відповідача, є проведенням передвиборчої агітації, яка поза виборчим процесом має ознаки дій, заборонених частиною другою статті 54 Закону України «Про місцеві вибори», частин першої та другої статті 70 Закону України «Про вибори народних депутатів України», що в цілому є порушенням вимог підпунктів а) та е) частини першої статті 59 Закону України «Про телебачення і радіомовлення».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення «Про результати позапланової перевірки ТОВ «НЬЮС НЕТВОРК», м Київ (НР №00261-м від 12.08.2013. супутникове мовлення. логотип: «NEWS NETWORK»)» №2548 від 01.12.2016 року в частині:

- визнання порушення ТОВ «НЬЮС НЕТВОРК» вимог підпунктів а) та е) частини першої статті 59 Закону України «Про телебачення і радіомовлення»;

- оголошення ТОВ «НЬЮС НЕТВОРК», м. Київ, НР №00261-м від 12.08.2013 року попередження;

- вказівку ТОВ «НЬЮС НЕТВОРК», м. Київ, на неприпустимість у подальшому порушення вимог законодавства.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що позивач, являється юридичною особою, якій Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення видала ліцензію НР №00261-м від 12.08.2013 року, вид мовлення-супутникове (телебачення).

Посадовими особами відповідача проведено позапланову перевірку діяльності позивача, про що складено акт від 11.11.2016 року №77 ПП/Кв/АА/16, яким встановлено, що у період з 08.08.2016 року по 14.08.2016 року, у часовому проміжку з 17-00 до 23-00, в ефірі ТОВ «НЬЮС НЕТВОРК», м. Київ (НР №00261-м від 12.08.2013), зафіксовано вихід рекламного ролику політичної партії «За життя» загальним обсягом 14 хвилин 05 секунд.

Дана реклама була відокремлена від інших програм як на початку, так і наприкінці з використанням слів: «політична реклама», що є порушенням вимог пунктів а) та е) частини першої статті 59 Закону України «Про телебачення та радіомовлення».

Крім того, у період з 08.08.2016 року по 11.08.2016 року в ефірі позивача зафіксовано трансляцію однакових випусків передачі «А у вас міцні нерви» загальним обсягом - 03 години 17 хвилин. у якій власник телеканалу «NEWS NETWORK» ОСОБА_1. агітував голосувати за його партію «За життя».

За результатами проведеної перевірки відповідачем прийнято рішення від 01.12.2016 року №2548, яким вирішено визнати порушення ТОВ «НЬЮС НЕТВОРК», м. Київ, вимог пунктів а) та е) частини першої статті 59 Закону України «Про телебачення та радіомовлення».

Також оголошено позивачу попередження та вказано на неприпустимість у подальшому допущення порушень вимог закону.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також надани додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відносини, що виникають у сфері телевізійного та радіомовлення на території України, правові, економічні, соціальні, організаційні умови їх функціонування, спрямовані на реалізацію свободи слова, прав громадян на отримання повної, достовірної та оперативної інформації, на відкрите і вільне обговорення суспільних питань, регламентовані приписами Закону України «Про телебачення і радіомовлення».

Частиною 4 ст. 7 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» визначено, що єдиним органом державного регулювання діяльності у сфері телебачення і радіомовлення незалежно від способу розповсюдження телерадіопрограм і передач є Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення (далі - Національна рада).

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» ліцензія Національної ради на телерадіомовлення є єдиним і достатнім документом дозвільного характеру, що надає право ліцензіату вести телерадіомовлення.

Частинами 4 та 7 ст. 27 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» обов'язковими додатками до ліцензії на мовлення є: - програмна концепція мовлення; - організаційно-технічні, фінансові, інвестиційні зобов'язання, взяті організацією - ліцензіатом під час конкурсного відбору або під час розгляду її заяви Національною радою при отриманні ліцензії на позаконкурсних засадах; - докладні характеристики каналу мовлення, мережі мовлення, багатоканальної телемережі: частота (частоти), місцезнаходження та потужність передавача (передавачів), територія розповсюдження програм, місцезнаходження головної станції багатоканальної телемережі, максимальна кількість каналів (ресурс) багатоканальної телемережі, територія розташування (прийому) багатоканальної мережі; - відомості про засновника (співзасновників), власника (співвласників) телерадіоорганізації - ліцензіата та пов'язаних осіб, які були зазначені у заяві про видачу (продовження строку дії) ліцензії на мовлення; - відомості про склад управлінських та/або наглядових органів телерадіоорганізації-ліцензіата: керівника організації, склад ради директорів, склад наглядової ради тощо (для кожної з осіб - прізвище, ім'я, по батькові, дата народження, громадянство, адреса, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку в паспорті).

Ліцензіат зобов'язаний виконувати умови ліцензії. Національна рада контролює виконання ліцензіатами умов ліцензій, а в разі їх порушення - застосовує штрафні санкції відповідно до вимог цього Закону.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» Національна рада здійснює: нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями та провайдерами програмної послуги вимог законодавства у галузі телерадіомовлення; застосування в межах своїх повноважень санкцій відповідно до закону; офіційний моніторинг телерадіопрограм.

Пунктом 2.3 Інструкції про порядок здійснення перевірок телерадіоорганізацій та провайдерів програмної послуги, оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення та про порушення законодавства про рекламу, яка затверджена рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 08.02.2012 року №115 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24.02.2012 року №313/20626 (далі - Інструкція №115), визначено, що однією з підстав для здійснення позапланових перевірок є виявлення Національною радою під час проведення моніторингу телерадіопрограм ознак порушення ліцензіатом вимог законодавства та/або умов ліцензії.

Частиною 1 ст. 70 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» передбачено, що Національна рада здійснює контроль та нагляд за дотриманням законодавства телерадіоорганізаціями і провайдерами програмної послуги і забезпечує виконання вимог законодавства України у сфері телебачення і радіомовлення та інших Законів.

Згідно статті 71 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» відповідальність за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення несуть телерадіоорганізації, провайдери програмної послуги, їх керівники та працівники, інші суб'єкти господарської діяльності, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Винні в порушеннях несуть цивільно - правову, адміністративну і кримінальну відповідальність згідно із законодавством України.

Міру відповідальності та відповідні санкції за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення встановлює суд. У визначених цим Законом випадках санкції за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення встановлюються Національною радою.

При цьому, стаття 72 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» встановлює порядок застосування санкцій за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення та види таких санкцій.

Серед видів санкцій, які Національна рада може застосовувати до провайдерів програмної послуги є оголошення попередження; стягнення штрафу; подання до суду справи про анулювання ліцензії на мовлення.

Згідно частини першої статті 59 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» телерадіоорганізація зобов'язана, зокрема дотримуватися законодавства України та вимог ліцензії; виконувати правила рекламної діяльності і спонсорства, встановлені законодавством.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у період з 08.08.2016 року по 14.08.2016 року у часовому проміжку з 17-00 до 23-00 позивачем був розміщений ролик обсягом 14 хвилин 05 секунд, в якому йшла мова про громадське формування - політичну партію «За життя». При цьому, на початку та наприкінці ролику, відокремленого від інших програм, використовувались слова «політична реклама».

За висновками відповідача, викладеними в акті перевірки, позивачем здійснювалася передвиборча агітація поза виборчим процесом, що є порушенням вимог частини другої статті 54 Закону України «Про місцеві вибори», частин першої та другої статті 70 Закону України «Про вибори народних депутатів України».

Щодо посиланн відповідача на те, що позивачем здійснювалася передвиборча агітація поза виборчим процессом, колегія суддів зазначає наступне.

Так, пункт 1 та 2 статті 68 Закону України «Про вибори народних депутатів України» вказує на те, що передвиборна агітація - це здійснення будь-якої діяльності з метою спонукання виборців голосувати за або не голосувати за певного кандидата у депутати або партію - суб'єкта виборчого процесу. Передвиборна агітація може здійснюватися в будь-яких формах і будь-якими засобами, що не суперечать Конституції України та законам України. Передвиборна агітація може проводитися, зокрема у формі оприлюднення в друкованих та аудіовізуальних (електронних) засобах масової інформації політичної реклами, виступів, інтерв'ю, нарисів, відеофільмів, аудіо- та відеокліпів, інших публікацій та повідомлень.

Разом з тим, пункт 5 статті 68 Закону України «Про вибори народних депутатів України» передбачає, що не вважається передвиборною агітацією здійснення партією, яка не має статусу суб'єкта виборчого процесу, заходів, зазначених у пунктах 1-7, 9 частини другої цієї статті, з метою популяризації власної діяльності чи роз'яснення своєї позиції за умови, що під час таких заходів жодним чином не згадуються партії - суб'єкти виборчого процесу та кандидати у депутати, а також положення передвиборних програм.

Крім того, частина 2 статті 54 Закону України «Про місцеві вибори» встановлює, що місцеві організації партій, кандидати у депутати від яких зареєстровані в багатомандатному виборчому окрузі, кандидати у депутати в одномандатному виборчому окрузі, кандидати на посаду сільського, селищного, міського голови, старости мають право розпочати свою передвиборну агітацію з дня, наступного за днем прийняття відповідною територіальною виборчою комісією рішення про реєстрацію кандидатів. Передвиборна агітація закінчується о 24 годині останньої п'ятниці перед днем голосування. Ведення передвиборної агітації до початку і після закінчення встановлених у цій статті строків забороняється.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що якщо партія, яка не має статусу суб'єкта виборчого процесу, з метою популяризації власної діяльності, здійснює оприлюднення в аудіовізуальних (електронних) засобах масової інформації політичної реклами, виступів, інтерв'ю, нарисів, відеофільмів, аудіо- та відеокліпів, інших публікацій та повідомлень, та не використовує при цьому передвиборні програми, така особа діє у межах вимог Закону України «Про рекламу».

Щодо ідентифікації реклами, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом статті 1 Закону України «Про рекламу» під рекламою розуміється інформація про особу чи товар, розповсюджена у будь-якій формі та в будь-якій спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про рекламу» реклама має бути чітко відокремлена від іншої інформації, незалежно від форм чи способів розповсюдження, таким чином, щоб її можна було ідентифікувати як рекламу. Реклама у теле- і радіопередачах, програмах повинна бути чітко відокремлена від інших програм, передач на їх початку і наприкінці за допомогою аудіо-, відео-, комбінованих засобів, титрів, рекламного логотипу або коментарів ведучих з використанням слова «реклама».

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що основною вимогою до ідентифікації реклами є її відокремлення від іншої інформації, з використанням слова «реклама».

Щодо використання позивачем слава «політична реклама», колегі суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною 5 статті 57 Закону України «Про місцеві вибори» політична реклама - це одна з форм передвиборної агітації, розміщена за допомогою рекламних засобів, яка спонукає виборців голосувати за або не голосувати за певного суб'єкта виборчого процесу.

Відповідно до частини 3 статті 68 Закону України «Про вибори народних депутатів України» політична реклама - це розміщення або поширення матеріалів передвиборної агітації за допомогою рекламних засобів. До політичної реклами належить також використання символіки або логотипів партій - суб'єктів виборчого процесу, а так само повідомлення про підтримку партією - суб'єктом виборчого процесу або кандидатом у депутати видовищних чи інших публічних заходів або привернення уваги до участі у таких заходах партії - суб'єкта виборчого процесу чи певного кандидата у депутати.

Колегія суддів звертає увагу на те, що проведення передвиборної агітації передбачає наявність виборчого процесу в Україні, який оголошується Центральною виборчою комісією України і може відбуватися лише з наступного дня після реєстрації кандидатів до 24 години останньої п'ятниці перед днем голосування.

Окрім зазначеного вище, зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що використання слово «політична» під час транслювання ролику позивачем, в якому йшла мова про політичну партію «За життя», здійснювалося виключно з метою ідентифікації виду реклами та носило лише інформативний характер. При цьому, партія «За життя» не є суб'єктом виборчого процесу, не згадувала передвиборних програм та не спонукала виборців під час демонстрації рекламних роликів голосувати за або не голосувати за певного кандидата у депутати або партію - суб'єкта виборчого процесу, відтак трансляція таких рекламних роликів не є передвиборчою агітацією у розумінні Законів України «Про вибори народних депутатів» та «Про місцеві вибори», а є лише носієм інформації щодо основних цілей, мети та проведеної роботи партії.

Відтак, транслюючи спірні рекламні ролики, позивач діяв поза межами виборчого процесу та у відповідності до вимог Закону України «Про телебачення та радіомовлення».

Колегія суддів зазначає, що в ході розгляду та вирішення даної справи не знайдено підтверджень належними та допустимими доказами доводів відповідача щодо порушення позивачем законодавства у сфері радіомовлення та телебачення, у зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку про протиправність рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення №2548 від 01.12.2016 року та необхідність його скасування в зазначеній частині.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та суми стягнення у відносинах публічної служби - за один місяць виконуються негайно.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 жовтня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 05 грудня 2017 року).

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.