Справа № 826/3564/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

30 листопада 2017 року м. Київ№ 826/3564/17
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Голови Верховної Ради України Парубія Андрія Володимировича

третя особа Громадська організація "Міжнародний клуб ділових людей",

Всеукраїнська громадська організація "Фінансова Грамота України"

про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 в особі (надалі - Позивач), звернулася з адміністративним позовом до Голови Верховної Ради України Парубія Андрія Володимировича (надалі - Відповідач), треті особи Громадська організація "Міжнародний клуб ділових людей", Всеукраїнська громадська організація "Фінансова Грамота України", в якому просять суд: визнати бездіяльність Відповідача в частині незабезпечення розгляду проекту «Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення системи управління судового збору», внесений народними депутатами України Луценко І.С. та Южаніною Н.П., який було зареєстровано 27.11.2015 р. за № 3552, протиправною; зобов'язати Відповідача забезпечити розгляд Верховною Радою України проекту «Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення системи управління судового збору», внесений народними депутатами України Луценко І.С. та Южаніною Н.П., який було зареєстровано 27.11.2015 р. за № 3552.

Представником Відповідача заявлено клопотання про закриття провадження у справі.

В обґрунтування заявленого клопотання Відповідач зазначає, що між Відповідачем та Позивачем відсутній публічно-правовий спір, який потребує вирішення у порядку адміністративного судочинства.

Представник Позивача вважає заявлене клопотання необґрунтованим і такими, що не підлягає задоволенню з підстав викладених в письмових запереченнях на клопотання про закриття провадження у справі.

Враховуючи, що в судове засідання не прибув представник Відповідача, судом було прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини шостої статті 128 КАС України.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи Суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що звернувшись до суду за захистом своїх прав, Суд зобов'язав Позивача сплатити судовий збір всупереч звільнення його від такого обов'язку Законом України «Про захист прав споживачів».

З огляду на зазначене, на думку Позивача, виникає крайня необхідність у негайному розгляді на сесії Верховної Ради України проекту Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення системи управління судового збору» з метою усунення колізії чинної редакції Закону України «Про судовий збір» та приведення його норм у відповідність положенням Закону України «Про захист прав споживачів».

Крім того, Позивач зазначає, що всупереч діючому законодавству України, Головою Верховної Ради України не було забезпечено розгляд зазначеного законопроекту, внаслідок чого порушуються законні права споживачів, що є протиправною бездіяльністю. Тому, Позивач вимагає від Голови Верховної Ради України вчинити всі необхідні дії, передбачені законодавством України, для розгляду зазначеного законопроекту.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12.10.1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Справа адміністративної юрисдикції, згідно п.п.1, 7 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України, це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори юридичних та фізичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених при здійсненні владних управлінських функцій.

За статтею 75 Конституції України єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Згідно з пунктом 3 статті 85 Основного Закону до повноважень Верховної Ради України належить прийняття законів.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону України "Про Регламент Верховної Ради України" (далі - Закон № 1861-VI, Регламент відповідно) саме Регламент визначає законодавчу процедуру, процедуру розгляду інших питань, віднесених до повноважень Верховної Ради України, та порядок здійснення контрольних функцій Верховної Ради України.

Норми глав 21, 22 Регламенту "Розгляд законопроектів у третьому читанні" та "Підготовка прийнятих законів до направлення на підпис Президенту України" визначають порядок і послідовність розгляду законопроектів на цій стадії законодавчої процедури. Згідно з ними Верховна Рада України, створені нею з числа народних депутатів України комітети Верховної Ради України, обрані нею Голова Верховної Ради України та його заступники, народні депутати України в порядку і строки, визначені Регламентом, реалізують дії з розгляду законопроектів, які за змістом, способами, прийомами, цілепокладанням і юридичною природою є проявами (вираженням, властивостями) функції законотворення. Такі дії, зокрема й дії Голови Верховної Ради України, зазначені у заяві в інтерпретації її автора, сутнісно не є (не можуть бути) управлінськими, а тому не підпадають під контроль суду адміністративної юрисдикції.

Отже, вимоги, зазначені у позовній заяві, стосуються виключно законотворчої діяльності, а не владно-управлінської.

Таким чином, питання відповідності законодавчого акта Конституції України, дотримання процедури розгляду, ухвалення та набрання ним чинності, встановлені Основним Законом та віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 08.09.2015р. (справа № 21-2182а15).

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Таким чином, якщо провадження за позовною заявою, яку не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства було помилково відкрито, суд закриває провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що клопотання представника Голови Верховної Ради України Парубія Андрія Володимировича підлягає задоволенню, а провадження у справі підлягає закриттю.

Суд звертає увагу, що Позивачу необхідно звернутися до місцевий суд загальною юрисдикції з цивільним позовом.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями ст. 157, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Задовольнити клопотання представника Голови Верховної Ради України Парубія Андрія Володимировича про закриття провадження у справі.

2. Закрити провадження по справі №826/3654/17 за позовом ОСОБА_1 до Голови Верховної Ради України Парубія Андрія Володимировича, треті особи Громадська організація "Міжнародний клуб ділових людей", Всеукраїнська громадська організація "Фінансова Грамота України" про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії.

3. Попередити Позивача, що повторне звернення з тією самою заявою не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя А.Б. Федорчук