Справа № 805/3704/17-а
Суддя: Шувалова Т.О.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

805/3704/17-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 р. Справа № 805/3704/17-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шувалової Т.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Нікольської селищної ради до Управління Державної казначейської служби України у Нікольському районі Донецької області про поновлення операцій з бюджетними коштами та заборону приймати рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Нікольська селищна рада звернулась до суду з позовом до Управління Державної казначейської служби України у Нікольському районі Донецької області, в якому просить:

- поновити операції з бюджетними коштами та заборонити Управлінню Державної казначейської служби України у Нікольському районі Донецької області приймати рішення про застосування заходів впливу за теж порушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем у порушення норм діючого законодавства застосовано до позивача десять разів ідентичні санкції у вигляді зупинення операцій з бюджетними коштами за одне і те саме порушення бюджетної дисципліни. Позивач зазначає, що 29 листопада 2016 року ним було внесено на рахунок ТОВ “БМНУ-1” передплату у розмірі 30% від загальної вартості робіт за укладеним договором підряду між Нікольською селищною радою та ТОВ “БМНУ-1” №21/11-16 від 17.11.2016 року. На кінець дії договору, ТОВ “БМНУ-1” не було надано документів підтверджуючих використання коштів за цільовим призначенням та не повернуто отриману передоплату на рахунок позивача, у зв'язку із чим, позивачем не було підписано акт виконаних робіт. За цим фактом було порушено кримінальну справу відносно керівника ТОВ “БМНУ-1” за заявою позивача. Позивач зазначає, що оскільки підписання акту виконаних робіт неможливе, у зв'язку відсутністю виконаних робіт, відповідно, надати відповідачу підтверджуючи документи, позивач не має можливості. Але на його думку, незважаючи на очевидність порушення бюджетної дисципліни, застосування відповідачем до позивача десять разів санкцій за одне й теж саме порушення є протиправним. У зв'язку з чим, просить суд поновити операції з бюджетними коштами та заборонити Управлінню Державної казначейської служби України у Нікольському районі Донецької області приймати рішення про застосування заходів впливу за теж порушення.

Представник позивача в судове засідання не з'явився просив розглянути справу за його відсутністю та задовольнити позов у повному обсязі. Додатково письмово пояснив, що з 12.01.2017 року відповідачем взагалі не відновлювались операції з бюджетними коштами.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи до суду не з'явився. Надав суду письмові заперечення в яких зазначив, що у зв'язку із порушенням позивачем бюджетного законодавства, на підстав складених протоколів про порушення бюджетного законодавства до позивача було застосовано такий захід впливу як зупинення операцій з бюджетними коштами, передбачений пп. 2 п.1 ст.117 та ст.120 Бюджетного кодексу України. Відповідач посилається на пункт 14 Порядку відновлення операцій з бюджетними коштами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.01.2011 р. № 21, яким вважає, що він не позбавлений права повторного застосування такого заходу впливу за порушення вимог бюджетного законодавства, як зупинення операцій з бюджетними коштами, до тих же розпорядників та/або одержувачів у разі неусунення або вчинення зазначених порушень у подальшому.

Також відповідач посилається на необґрунтованість тверджень позивача щодо неможливості усунути бюджетне правопорушення, оскільки вважає, що позивач не позбавлений права проводити претензійну роботу з ТОВ “БМНУ-1” щодо підписання акту прийому-передачі виконаних робіт, повернення сум передоплати за договором або звертатись до суду з позовом про стягнення цих сум у судовому порядку.

Крім того, відповідач вказує на те, що зупинення операцій відбулося за бюджетними коштами за конкретними кодами програмної класифікації видатків (КПКВ 2761070 “Державний фонд регіонального розвитку”- державний бюджет) та (ТКВКБМС 0106310 “Реалізація заходів щодо інвестиційного розвитку території”, ТКВКБМС 0100170 “Організаційне, інформаційно-аналітичне та матеріально-технічне забезпечення діяльності обласної ради, районної ради, районної у місті ради” - місцевий бюджет). За всіма іншими кодами операції з бюджетними коштами не зупинені. На підставі викладеного, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимогу повному обсязі.

Суд перевіривши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, встановив наступне.

17 листопада 2017 року між Нікольською селищною радою та ТОВ “БМНУ-1” було укладено договір підряду №21/11-16 на виконання робіт по реконструкції водопровідних свердловин по об'єкту “Система водопостачання смт.Володарське - реконструкція, модернизація водопровідних свердловин”.

За умовами п. 4.1 договору підряду №21/11-16 від 17 листопада 2017 року, до початку виконання робіт Нікольська селищна рада перерахувала ТОВ “БМНУ-1” передплату у розмірі 30% від загальної вартості робіт у сумі 441 781,68 грн., про що свідчать платіжні доручення № 1 від 28.11.2016 року та №1 від 28.11.2016 року (арк.спр. 74).

Акт виконаних робіт між сторонами підписано не було, оскільки підрядник не надав позивачу документи на підтвердження виконаних робіт. При цьому, ТОВ “БМНУ-1” не повернуло Нікольській селищній раді отриману передплату у сумі 441 781,68грн.

03 січня 2017 року позивачем на адресу ТОВ “БМНУ-1” було направлено претензію №2-20/5 з вимогами про повернення передоплати (арк.спр. 97-99).

04 січня 2017 року відповідачем було складено відносно позивача протокол № 1 про порушення бюджетного законодавства, а саме неподання позивачем до органів казначейства, у встановлені терміни, підтверджуючих документів про отримання робіт при здійсненні попередньої оплати у розмірі 30% на виконання робіт по реконструкції водопровідних свердловин по об'єкту “Система водопостачання смт.Володарське - реконструкція, модернизація водопровідних свердловин” (арк.спр. 89).

На підставі вищевказаного протоколу, відповідачем протягом 2017 року було застосовано до позивача заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, як зупинення операцій з бюджетними коштами та було прийнято наступні розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами по державному та місцевому бюджетах, (ТКВКБМС 0106310 та ТКВКБМС 0100170, арк.спр. 39-40):

- від 12 січня 2017 року №1з/3 — на строк до 10 лютого 2017 року включно;

- від 12 січня 2017 року №2з/3 — на строк до 10 лютого 2017 року включно;

- від 13 лютого 2017 року №3з/3 — на строк до 14 березня 2017 року включно;

- від 13 лютого 2017 року №4з/3 — на строк до 14 березня 2017 року включно;

- від 15 березня 2017 року №6з/3 — на строк до 13 квітня 2017 року включно;

- від 15 березня 2017 року №7з/3 — на строк до 13 квітня 2017 року включно;

- від 14 квітня 2017 року №8з/3 — на строк до 13 травня 2017 року включно;

- від 14 квітня 2017 року №9з/3 — на строк до 13 травня 2017 року включно;

- від 15 травня 2017 року №11з/3 — на строк до 13 червня 2017року включно;

- від 15 травня 2017 року №10з/3 — на строк до 13 червня 2017 року включно;

- від 14 червня 2017 року №12з/3 — на строк до 13 липня 2017року включно;

- від 14 червня 2017 року №13з/3 — на строк до 13 липня 2017 року включно;

- від 14 липня 2017 року №14з/3 — на строк до 12 серпня 2017року включно;

- від 14 липня 2017 року №15з/3 — на строк до 12 серпня 2017 року включно;

- від 14 серпня 2017 року №16з/3 — на строк до 12 вересня 2017року включно;

- від 14 серпня 2017 року №17з/3 — на строк до 12 вересня 2017 року включно;

- від 13 вересня 2017 року №18з/3 — на строк до 12 жовтня 2017року включно;

- від 13 вересня 2017 року №19з/3 — на строк до 12 жовтня 2017 року включно;

- від 13 жовтня 2017 року №22з/3 — на строк до 11 листопада 2017року включно;

- від 13 жовтня 2017 року №23з/3 — на строк до 11 листопада 2017 року включно.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивачем допущене порушення бюджетного законодавства. На думку позивача, відповідачем порушено ст. 120 Бюджетного кодексу щодо неодноразового застосування до нього заходів дисциплінарного впливу.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд не може погодитись з доводами відповідача про правомірність його дій, з огляду на наступне.

Пунктом 33 частини 1 статті 116 Бюджетного кодексу України встановлено, що порушення встановлених вимог щодо ведення бухгалтерського обліку та складання звітності про виконання бюджетів є порушенням бюджетного законодавства.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 117 Бюджетного кодексу України, за порушення бюджетного законодавства застосовується такий захід впливу, як зупинення операцій з бюджетними коштами.

Частиною 2 статті 120 Бюджетного кодексу України передбачено, що зупинення операцій з бюджетними коштами можливе на строк до 30 днів у межах поточного бюджетного періоду, якщо інше не передбачено законом.

Із чого слідує, що такий захід впливу як зупинення операцій з бюджетними коштами застосовується загальним строком до 30 днів у межах поточного бюджетного періоду, тобто одного календарного року, як встановлено ч. 1 ст. 3 Бюджетного кодексу України.

Відповідач вважає, що відповідно до п. 14 Порядку відновлення операцій з бюджетними коштами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.01.2011 р. № 21, відновлення операцій з бюджетними коштами не позбавляє уповноважені органи права повторного застосування такого заходу впливу за порушення вимог бюджетного законодавства, як зупинення операцій з бюджетними коштами, до тих же розпорядників та/або одержувачів у разі неусунення або вчинення зазначених порушень у подальшому.

Суд вважає таке твердження необгрунтованим оскільки Порядок розроблений на виконання ч. 1 ст. 120 Бюджетного кодексу України і не може йому суперечити, відтак повторне застосування зупинення операцій з бюджетними коштами, до тих же розпорядників та/або одержувачів може бути застосоване строком до 30 днів у межах поточного бюджетного періоду, як встановлено ч. 1 ст. 120 Бюджетного кодексу України.

Проте відповідач десять разів розпорядженнями зупиняв операції відповідача з бюджетними коштами строком на 30 днів кожне, не відновлюючи взагалі при цьому операції з бюджетними коштами, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 120 Бюджетного кодексу України.

Посилання відповідача на відсутність з боку позивача заходів щодо усунення бюджетного правопорушення суд не приймає до уваги, оскільки ці підстави не наділяють відповідача правом діяти поза межами діючого законодавства.

Враховуючи вищенаведене суд приходить висновку про порушення відповідачем вимог ч. 2 ст. 120 Бюджетного кодексу України.

Однак, звертаючись з даним позовом до суду, позивач просив поновити операції з бюджетними коштами.

Пунктом 16 Порядку відновлення операцій з бюджетними коштами визначено, що розпорядження про зупинення операцій може бути оскаржене в порядку, визначеному статтею 124 Бюджетного кодексу України.

Статтею 124 Бюджетного Кодексу України визначено наступне:

Рішення про застосування заходу впливу за порушення бюджетного законодавства може бути оскаржено у порядку, встановленому законом. Рішення може бути оскаржено в органі, що його виніс, або в суді протягом 10 днів з дня його винесення, якщо інше не передбачено законом.

Оскарження рішення про застосування заходу впливу за порушення бюджетного законодавства не зупиняє виконання зазначеного рішення.

У разі визнання судом рішення про застосування заходу впливу за порушення бюджетного законодавства повністю чи частково незаконним особі, щодо якої воно було винесено, поновлюються обмежені таким рішенням права.

Тобто, належним способом захисту порушеного права є визнання незаконним рішення про застосування заходу впливу.

Станом на час звернення позивача до суду з позовом, останні діючи рішення відповідача про зупинення операції з бюджетними коштами були прийняті відповідачем 13 жовтня 2017 року №22з/3 та 13 жовтня 2017 року №23з/3.

Звернувшись з даним позовом до суду 18 жовтня 2017 року позивачем не пропущено строк звернення, визначений ст. 124 Бюджетного Кодексу України.

Однак, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права щодо поновлення операцій з бюджетними коштами, не відповідає вимогам ст. 124 БК України, оскільки відновлення порушеного права можливо шляхом оскарження рішення про застосування заходу впливу за порушення бюджетного законодавства. Саме з моменту визнання судом незаконним рішення про застосування заходу впливу і поновлюються операції з бюджетними коштами.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи, що судом встановлено порушення відповідачем ч.2 ст. Бюджетного Кодексу України щодо застосування заходів впливу до позивача, суд вважає за необхідним вийти за межі позовних вимог та визнати незаконними розпорядження Управління Державної казначейської служби України у Нікольському районі Донецької області від 13 жовтня 2017 року №22з/3 та від 13 жовтня 2017 року №23з/3, якими застосовано до позивача заходи впливу шляхом зупинення операцій з бюджетними коштами.

Щодо позовних вимог про заборону відповідачу приймати рішення про застосування заходів впливу за те ж порушення, суд відмовляє у їх задоволенні, оскільки дана вимога спрямована на майбутнє, тоді як суд може надавати оцінку виключно обставинам та подіям, що вже відбулись.

Згідно статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Ухвалою суду від 26 жовтня 2017 року позивачу було відстрочено сплату судового збору до вирішення адміністративної справи по суті.

У зв'язку з чим, суд приходить висновку про наявність підстав для стягнення з Нікольської селищної ради на користь Державного бюджету України суму судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру у розмірі 1600,00 грн., та стягнення з Управління Державної казначейської служби України у Нікольському районі Донецької області на користь Державного бюджету України суму судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру у розмірі 1600,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями ст. 11,17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Нікольської селищної ради до Управління Державної казначейської служби України у Нікольському районі Донецької області про поновлення операцій з бюджетними коштами та заборону приймати рішення — задовольнити частково.

Визнати незаконним рішення Управління Державної казначейської служби України у Нікольському районі Донецької області про зупинення операцій з бюджетними коштами від від 13 жовтня 2017 року №22з/3.

Визнати незаконним рішення Управління Державної казначейської служби України у Нікольському районі Донецької області про зупинення операцій з бюджетними коштами від від 13 жовтня 2017 року №23з/3.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Шувалова Т.О.