Справа № 209/1510/17(2-а/209/52/17)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"28" листопада 2017 р. справа № 209/1510/17 (2-а/209/52/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С. Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради на постанову Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 серпня 2017 року у справі №209/1510/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради, (третя особа - ОСОБА_2) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 09.06.2017 року звернулась до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до Управління соціального захисту населення адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради, (третя особа - ОСОБА_2), в якому просила:

- визнати протиправними дії щодо відмови їй у наданні щомісячної адресної грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до заяви від 06.04.2017 року;

- зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату їй щомісячної адресної грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до заяви від 06.04.2017 року.

Постановою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 серпня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії Управління праці соціального захисту населення адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у наданні щомісячної адресної грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до заяви від 06.04.2017 року.

Зобов'язано Управління праці соціального захисту населення адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної адресної грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до заяви від 06.04.2017 року.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач, представник відповідача та третя особа надіслали до апеляційного суду заяви, якими просили розглянути справу за їх відсутності.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обов'язковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, так як не прибула жодна з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_1 та її чоловік - ОСОБА_2 є тимчасово переміщеними особами, що підтверджується довідками про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції № 477 від 10.03.2015 року та № 477.1 від 10.03.2015 року відповідно (а.с.8, 9, 36).

Позивач ОСОБА_1 з 20 грудня 2000 року має свідоцтво на здійснення адвокатської діяльності, з 15.05.2007 року зареєстрована як фізична особа - підприємець, основний вид економічної діяльності - діяльність у сфері права, державна реєстрація припинення підприємницької діяльності здійснена 10.01.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №10, виданого 20.12.2000 року Луганською КДК адвокатури (а.с.7), копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.37-39), копією Витягу з Єдиного реєстру адвокатів України (а.с.47).

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України від 19 грудня 1992 року № 2887-XII «Про адвокатуру» (чинного до 15 серпня 2012 року; далі по тексту - Закон №2887) адвокат має право займатись адвокатською діяльністю індивідуально, відкрити своє адвокатське бюро, об'єднуватися з іншими адвокатами в колегії, адвокатські фірми, контори та інші адвокатські об'єднання, які діють відповідно до цього Закону та статутів адвокатських об'єднань.

За змістом частини 2 статті 2 Закону № 2887 адвокат не може працювати в суді, прокуратурі, нотаріаті, органах внутрішніх справ, служби безпеки, державного управління. Адвокатом не може бути особа, яка має судимість.

З набранням чинності 15 серпня 2012 року Законом України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі по тексту - Закон №5076) несумісною з діяльністю адвоката визначено роботу на посадах осіб, зазначених у пункті 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції»; військову або альтернативну (невійськову) службу; нотаріальну діяльність; судово-експертну діяльність (стаття 7).

Цей перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

При цьому частиною 1 статті 13 Закону №5076 передбачено, що адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради і отримувала щомісячну адресну допомогу переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у складі сім'ї свого чоловіка, гр. ОСОБА_2 з 16.12.2014 року по 15.04.2015 року у розмірі 442 грн. щомісяця. Протягом двох місяців з дня призначення виплати позивач не працевлаштувалася, тому розмір допомоги було зменшено на 50 відсотків. З 16.02.2015 року по 15.04.2015 року допомогу було отримано у розмірі 221 грн. щомісяця.

ОСОБА_2 - чоловік позивача, 10.03.2015 року звернувся до Управління соціального захисту населення адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради з заявою про запит особової справи отримувача допомоги. Управлінням отримано особову справу 27.03.2015 року.

Згідно атестату про припинення виплати управління соціального захисту населення Заводського району Кам'янської міської ради, адресну допомогу було виплачено по 31.03.2015 року (а.с.34).

З 16.04.2015 року позивачу припинено виплату допомоги, що підтверджується копіями заяв на призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 16.12.2014 року, від 08.04.2015 року, від 31.08.2015 року, від 08.04.2016 року, від 06.10.2016 року (а.с.21-25); копіями рішень про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 17.12.2014 року, від 09.04.2015 року, від 31.08.2015 року, від 12.04.2016 року, від 20.10.2016 року від 25.04.2017 року, 01.06.2017 року (а.с.27-33).

06.04.2017 року уповноважена особа позивача - ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про виплату позивачу державної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі, у зв'язку з відновленням своєї професійної адвокатської діяльності, що підтверджується квитанціями №0.0.680494023.1 та №0.0.680495114.1 від 02.01.2017 року про сплату позивачем щорічного внеску адвоката на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування за 2017 рік (а.с.26, 48, 49).

Відповідач своїм листом №С-265 від 19.04.2017 року відмовив позивачу у наданні щомісячної адресної допомоги, посилаючись на Постанову Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», оскільки особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п.7 цієї постанови, грошова допомога на наступний строк не призначається (а.с. 6).

Не погодившись з таким рішенням відповідача, ОСОБА_1 оскаржила його до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Призначення щомісячної адресної допомоги переміщеним особам визначається Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 (далі по тексту - Порядок №505).

Відповідно до пункту 2 Порядку №505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м.Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

За приписами п.3 Порядку №505 грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сімї) у таких розмірах, зокрема, для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї). Якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією компетентного органу. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб. Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім'ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім'ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сім'ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку (п.5 Порядку №505).

Пунктом шостим Порядку №505 передбачені підстави, коли грошова допомога не призначається, а саме: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Відповідно до п.7 Постанови №505 якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов'язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

За приписами п.12 Порядку №505 виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: подання уповноваженим представником сімї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сімї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім'ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

На підставі аналізу пунктів п. 2-7,12 Порядку №505 колегія суддів дійшла висновку, що грошова допомога на наступний строк не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі непрацевлаштованої (безробітної) особи. В разі, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить пунктам 2-7,12 Порядку №505, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Слід звернути увагу на те, що Порядком №505 не встановлено жодного обмеження особи звернутись після працевлаштування з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Крім того, пунктом 6 Порядку №505 визначені виключні підстави, коли грошова допомога не призначається, серед яких відсутня така підстава, як звернення особи за призначенням грошової допомоги після припинення її виплати даній особі відповідно до пункту 7 цього Порядку.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про протиправність дій відповідача щодо відмови позивачеві у призначенні щомісячної адресної допомоги як особі, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Враховуючи те, що позивач звернувся 16.04.2017 до відповідача з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги з наданням довідки з місця роботи, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про зобов'язання відповідача призначити і виплатити щомісячну адресну допомогу як особі, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому колегія суддів апеляційну скаргу залишає без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради на постанову Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 серпня 2017 року у справі №209/1510/17 залишити без задоволення.

Постанову Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 серпня 2017 року у справі №209/1510/17 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції постановлена в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: С.Ю. Чумак