Справа № 750/10392/17
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/1381/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Рахманкулової І.П.,

із секретарем Разумейко К.М.,

за участі позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора сектора реагування патрульної поліції Чернігівського районного відділу поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до інспектора сектора реагування патрульної поліції Чернігівського районного відділу поліції ОСОБА_2 з позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 21.10.2017 відповідачем було винесено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. з підстав керування останньою транспортним засобом без увімкненого ближнього світла під час руху та зміни його напрямку поза межами населеного пункту. Вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідач неправильно кваліфікував її дії за ч.2 ст. 122 КУпАП, а повинен був кваліфікувати за ст. 125 КУпАП, оскільки позивач не заперечує, що поза населеним пунктом керувала транспортним засобом 21.10.2017 без увімкненого ближнього світла фар, проте відповідальність за це правопорушення не передбачена ч.2 ст.122 КУпАП, адже позивач не починала рух та не змінювала напарямок руху. Оскільки в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП, позивач просить закрити провадження у справі у звязку з відсутністю в її діях даного складу правопорушення.

Позивач в судовому засіданні підтримала заявлений позов та просила його задовольнити з викладених у позовній заяві підстав.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність доводів позивача, просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР № 088111 від 21.10.2017, винесеної інспектором сектору реагування патрульної поліції Чернігівського районного відділу поліції ОСОБА_2, 21.10.2017 о 10:37 на 140 км. а/д Київ Чернігів ОСОБА_3 ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом SUBARU OUTBACK д.н.з. НОМЕР_1 поза межами населеного пункту, не ввімкнула денні ходові вогні або ближнє світло фар під час руху та зміни його напрямку, чим порушила п. 9.8 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За наслідками складання постанови відповідачем відносно позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425, 00 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим сторонами поясненям, суд зазначає наступне.

Позивач не заперечує того факту, що їхала поза межами населеного пункту без ввімкненого ближнього світла фар.

Вказане підтверджується також відеозаписом з відеореєсратора, наданого відповідачем, який відтворено у залі судового засідання.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган (п.1.5 ПДР України).

Відповідно до п. 9.8 ПДР України під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене.

Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів (ч.2 ст.122 КпАП України).

Докази, які б спростовували факт порушення позивачем п.9.8 ПДР, за що передбачена відповідальність частиною 2 статті 122 КпАП України, судом не встановлені, за таких підстав суд вважає позовні вимоги позивача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.222 КпАП України до компетенції органів внутрішніх справ віднесено розгляд справ про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 цього Кодексу.

Враховуючи зібрані по справі докази, відсутність доказів, які спростовують факт порушення п. 9.8 ПДР України позивачем, суд вважає рішення відповідача про винесення постанови відносно позивача правомірним, оскільки судом достовірно встановлений факт наявності в діях порушення п. 9.8 ПДР України, та правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу відповідно до санкції частини 2 статті 122 КпАП України.

Оскільки ст. 125 КУпАП передбачена відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених ст.ст.121-128, ч.1,2 ст.129, ст.ст.139 і 140 цього Кодексу, а тому доводи позивача, що її дії мали б бути кваліфіковані за ст. 125 КУпАП, є безпідставними.

Крім того, необґрунтованою є вимога позивача про закриття судом провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Так, зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб'єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб'єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб'єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб'єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, суди не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством. Так, повноваженнями щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення приписів ст. 122 КпАП України, як і визначення одного з допустимих видів стягнення, за таке правопорушення, наділені виключно посадові особи - працівники відповідних підрозділів Національної поліції, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання, а тому зміна судом оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, є виходом за межі повноважень суду, наданих чинним законодавством при постановленні судових рішень.

У справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

Враховующи викладенне вище, підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Керуючись статтями 2, 3, 94, 158 - 163, 171-2 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора сектора реагування патрульної поліції Чернігівського районного відділу поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення, в порядку встановленому статтею 186 КАС України.

С у д д я