Справа № 818/1222/17
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2017 р. Справа № 818/1222/17
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Опімах Л.М., суддів: Павлічек В.О., Соп"яненка О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Сусіденко Я.С., ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України в особі Департаменту захисту економіки про визнання неправомірним та скасування наказу,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національної поліції України в особі Департаменту захисту економіки , в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ від 09 серпня 2017 №840 в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани.
Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуваний наказ прийнятий відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства, а висновок службового розслідування, на підставі якого наказ прийнятий, складений з порушенням вимог Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 №230.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з вищезазначених підстав підтримав та просив їх задовольнити, вказавши на відсутність в діях позивача ознак дисциплінарного проступку.
Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду належним чином повідомлений, надав заперечення, в яких зазначив, що оскаржуваний наказ прийнятий у відповідності до вимог чинного законодавства, в тому числі Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України». В ході службового розслідування встановлено порушення позивачем службової дисципліни , що полягало у неналежному виконанні позивачем посадових інструкцій та завдань, що покладаються на управління захисту економіки в Сумській області, що виразилося у відсутності практичних результатів та негативно позначилося на кінцевих результатах роботи управління в цілому, недотримання вимог доручення керівництва Національної поліції України від 22 листопада 2016 року №128/07/39-2016 «Про підвищення ефективності розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки», та порушення вимог ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.
Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач з 11.11.2015 проходить службу в Національній поліції України, з 09.02.2017 працює на посаді оперуповноваженого міжрайонного відділу №1 (м.Суми) управління захисту економіки в Сумській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ( а.с. 29).
20 липня 2017 року заступником Голови начальником Департаменту виданий наказ №767 «Про призначення та проведення службового розслідування», підставою для якого слугувала інформація про проведення оперативної наради з підбиття підсумків оперативно-службової діяльності працівників управління захисту економіки в Сумській області за 5 місяців 2017 року, за результатами якої виявлено, що окремі працівники неналежно виконували службові обов»язки, що призвело до незадовільних результатів роботи з документування фактів вимагання та прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди, зокрема скоєних посадовими особами органів влади та управління ( а.с. 63).
На підставі наказу проведене службове розслідування, за наслідками якого 08 серпня 2017 року складений висновок, яким встановлено, що за звітний період ОСОБА_1 виявлено лише 3 кримінальних правопорушення у січні-лютому 2017 року із яких жодного тяжкого та особливо тяжкого. Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 службових обов»язків, жодній особі не повідомлено про підозру по справах, що ним супроводжуються. Крім того, ОСОБА_1 за вказаний період не складено жодного протоколу про адміністративне правопорушення, пов»язане з корупцією. Незважаючи на те, що за результатами роботи з 3 місяці 2017 року ОСОБА_1 вже притягувався до дисциплінарної відповідальності, він не вжив заходів з виправлення становища, оскільки у квітні-травні поточного року взагалі відсутні результати його оперативно-службової діяльності. ( а.с.70-73).
09 серпня 2017 року відповідачем виданий наказ про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани за порушення вимог Положення про управління захисту економіки в Сумській області, затвердженого наказом Департаменту захисту економіки Національноїполіції України від 16.11.2015 року № 3 та ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України ( а.с.60).
Суд вважає, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача не грунтуються на вимогах чинного законодавства, з огляду на таке.
Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22.02.2006 №3460-ІV (далі Дисциплінарний статут), згідно ст.1 якого службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Відповідно до ст.2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.
Обґрунтовуючи свою позицію відповідач вказує на порушення позивачем службової дисципліни, яка виявилась у недотриманні ним посадової інструкції, Положення про управління захисту економіки в Сумській області, затвердженого наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 16.11.2015 року № 3 в частині виконання завдань, покладених на управління, та ст. 7 Дисциплінарного статуту.
При цьому, стаття 7 Дисциплінарного статуту визначає обовязки осіб рядового і начальницького складу та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.
Положенням про управління захисту економіки в Сумській області визначені завдання, покладені управління, а саме: виявлення, запобігання та припинення злочинів у сфері економіки, у тому числі вчинених суспільно-небезпечними організованими групами та злочинними організаціями, які впливають на соціально-економічну і криміногенну ситуацію на території обслуговування; боротьба з корупцією й хабарництвом у сферах, які мають стратегічне значення для економіки держави, та серед посадових осіб органів державної влади і самоврядування; протидія корупційним правопорушенням і правопорушенням, пов»язаним з корупцією, на території обслуговування; установлення причин і умов, які сприяють учиненню правопорушень у сфері економіки, та вжиття заходів щодо їх усунення ( а.с.80-81).
Завдання, обов»язки та повноваження позивача визначені посадовою інструкцією ( а.с.123-124), відповідно до якої він організовує та здійснює оперативно-розшукову діяльність з попередження, протидії, виявлення та документування кримінальних правопорушень у паливно-енергетичному комплексі, надрокористуванні, кредитно-фінансовій, банківській сферах та зовнішньоекономічній діяльності, протидії гральному бізнесу та правопорушенням у сфері інтелектуальної власності; забезпечує якісну організацію роботи з протидії фактам неправомірної вигоди, кримінальної та адміністративної корупції, а також отримання оперативної інформації про такі факти, передусім, серед високопосадовців органів влади та управління, керівників контролюючих органів та інших; готує проекти відповідей на звернення та заяви, що надійшли на розгляд до відповідного структурного підрозділу; розглядає відповідні документи, що стосуються напряму роботи підрозділу та належать до його компетенції; бере участь у проведенні заходів, спрямованих на своєчасне та якісне виконання рішень керівництва відділу; виконує інші доручення керівництва структурного підрозділу у межах наданих повноважень та його компетенції; дотримується принципів законності, дисципліни, режиму таємності та конспірації у всіх сферах оперативно-розшукової та службової діяльності; у разі відсутності старшого оперуповноваженого ( відповідального за аналітичну діяльність відділу) виконує його обов»язки.
Разом з тим, посилаючись на порушення вимог зазначених норм, відповідачем ні у висновку службового розслідування, ні в оскаржуваному наказі не зазначено, в чому ж саме полягало їх невиконання, що призвело до відсутності практичних результатів, не обґрунтовано та не зазначено про докази прямої причинно-наслідкової залежності відсутності таких результатів від діянь саме позивача.
Таким чином, суд вважає, що як під час службового розслідування, так і в під час судовго розгляду справи, відповідач не обґрунтував та не довів факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку.
Крім того, згідно ст.14 Дисциплінарного статуту за кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. В той же час, як встановлено судом, а також підтверджено в запереченнях відповідача, позивача вже було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, оголошеної наказом Департаменту від 19.06.2017 року №611, за результатами роботи за 3 місяці 2017 року. Тобто, позивача двічі притягнуто до дисциплінарної відповідальності за відсутність результатів в роботі за період з січня по березень 2017 року. Крім того, вирішуючи питання щодо притягнення позивача до дисциплінраної відповідальності, відповідачем не враховано перебування його у відпустці в період часу з 24 квітня по 26 травня 2017 року.
Також, суд вважавє, що відповідачем порушено і процедуру притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, виходячи з такого.
Так, порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України передбачений Інструкцією, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №230 від 12.03.2013 року. Зокрема, відповідно до п. 2.6 Інструкції визначено, що підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника. Розділом ІІІ Інструкції передбачено, що начальники мають право призначати службове розслідування відносно осіб РНС, якщо Міністром внутрішніх справ України їм надано повноваження накладати на цих осіб РНС дисциплінарні стягнення. Тобто, підставою для проведення службового розслідування має бути наказ начальника про призначення службового розслідування відносно конкретних осіб рядового і начальницького складу, який і визначає початок службового розслідування ( п.5.2 Інструкції).
Судом встановлено, що службове розслідування відносно ОСОБА_1 проведене на підставі наказу №767 від 20 липня 2017 року заступника Голови начальника Департаменту «Про призначення та проведення службового розслідування» ( а.с. 63). Однак, зі змісту цього наказу вбачається, що службове розслідування призначене за фактами неналежного виконання службових обов»язків окремими працівниками, тобто наказ не містить рішення про призначення службового розслідування стосовно позивача, що позбавляє його можливості реалізувати свої права як особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, передбачені п.6.3 Інструкції.
Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини у справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що відповідачем не дотримано вимоги закону про захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зокрема, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-ІV, в частині неналежного проведення службового розслідування. Оскаржуваний наказ прийнятий протиправно, необґрунтовано, він не відповідає вимогам ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підлягає скасуванню.
Згідно з ч. 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Разом з тим, суд не вбачає підстав для відшкодування витрат за правову допомогу, з огляду на таке.
Відповідно до ст..87 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Витрати на правову допомогу відносяться до витрат, повязаних з розглядом справи. Зі змісту ч.1 ст.90 Кодексу вбачається, що витрати на правову допомогу це витрати, повязані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Ч.3 ст.90 Кодексу передбачено, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративним справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у адміністративних справах не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Отже, підставою для відшкодування судових витрат на правову допомогу є, зокрема, наявність належних та допустимих доказів щодо взаємозв'язку між сплаченими позивачем спеціалісту у галузі права коштами та наданою йому правовою допомогою на підставі відповідного договору, який стосується безпосередньо вчинення процесуальних дій поза судовим засіданням, участі в судвому засіданні та під час ознайомлення зматріалами справи.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат позивачем до адміністративного позову були додані копії Договору про надання правової допомоги, укладеного з адвокатським бюро «ОСОБА_2М.» від 18 серпня 2017 року ( а.с.103-106) , Додаток до договору про надання правової допомоги від 18 квітня 2017року ( а.с.107), рахунок на оплату та квитанція про сплату коштів в сумі 6000 грн. ( а.с.108,109), акт приймання-передачі ( а.с.110). Зміст поданих документів свідчить про надання правової допомоги адвокатським бюро.
Водночас представництво інтересів позивача в даній справі здійснювалось на підставі нотаріально посвідченої довіреності фізичною особою ОСОБА_3 ( а.с.21) на безоплатній основі, чим спростовується факт надання послуг за актом передачі-приймання правової допомоги. Наявність трудових відносин ОСОБА_3 з адвокатським бюро «ОСОБА_2М.», де вона працює помічником адвоката ( а.с. 114,115), не є підставою для відшкодування судових витрат адвокатському бюро, а відтак витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн. відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Національної поліції України в особі Департаменту захисту економіки про визнання неправомірним та скасування наказу задовольнити.
Визнати протиправним і скасувати наказ Національної поліції України в особі Департаменту захисту економіки №840 від 09 серпня 2017 року в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Національної поліції України в особі Департаменту захисту економіки на користь ОСОБА_1 640 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Л.М. Опімах

Судді В.О.Павлічек

ОСОБА_4

Повний текст постанови складений 04 грудня 2017 року.