Справа № 263/13768/17
Суддя: Папаценко П. І.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/263/763/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Папаценко П.І., при секретарі Масюк М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Маріуполі справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області, третя особа: Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить: визнати протиправними дії ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області щодо припинення з 1 квітня 2017 року виплати пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 1 квітня 2017 року; допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць; зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області подати у місячний строк звіт про виконання постанови суду відповідно до ст.267 КАС України. В обґрунтування позовних вимог зазначила, у 1992 році здобула право на отримання пенсії за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням. У період з 2014 року по березень 2017 року перебувала на обліку та отримувала пенсію в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області. З 1.04.2017 року перебуває на обліку в ОСОБА_2 об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області. Вона є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 25.05.2017 року №, виданою Управлінням соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради. З 1 квітня 2017 року по теперішній час відповідач не здійснює виплату пенсії, рішення про це, на вимогу ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», не прийняв. На її звернення від 4.09.2017 року отримала лист відповідача від 12.09.2017 року №18891/02 з якого вбачається, що поновлення пенсії неможливо у звязку з відсутністю протоколу комісії з рішенням про результат перевірки достовірності інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи. Вважає, що своїми діями відповідач грубо порушив охоронюване Конституцією України її право на соціальний захист, тим самим позбавив єдиного джерела для існування.

У судове засідання позивач та його представник не зявилися, надали заяви про підтримку позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області позов не визнала, заперечувала проти задоволення позовних вимог за обставинами наведеними в запереченнях, з яких вбачається, що припинення виплати пенсії повязане з вимогами Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 8.06.2016 року №365 «Про деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». З 1.04.2017 року електронна пенсійна справа ОСОБА_1 взята на облік в ОСОБА_2 об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області за заявою позивача від 3.04.2017 року, оскільки відповідно до додаткового атестату Лівобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області пенсія позивачу була виплачена до 31.03.2017 року. 25.05.2017 року позивач надав управлінню довідку про її реєстрацію, як внутрішньо переміщеної особи. З 1.04.2017 року ОСОБА_1 не була внесена у відомості на виплату пенсії до зясування фактичного місця проживання позивача.

Представник третьої особи Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради в судове засідання не зявилася, з наданої суду розпечатки скріншоту та довідки від 25.05.2017 року № позивач ОСОБА_1 з 25.05.2017 року взята на облік в Управлінні, як внутрішньо переміщена особа, з фактичним місцем проживання/перебування за адресою: АДРЕСА_1.

Суд, враховуючи позицію сторін, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що за пенсійним посвідченням від 31.05.1992 року №110502 ОСОБА_1 з 1992 року є отримувачем пенсії за віком.

За заявою ОСОБА_1 від 5.03.2015 року та розпорядження начальника управляння Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя (зараз Лівобережне об'єднане управлінні Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області) №40602 від 1.04.2015 року пенсія ОСОБА_1 поновлена з 1.09.2014 року.

Відповідно до додаткового атестату Лівобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області пенсія позивачу ОСОБА_1 була виплачена по 31.03.2017 року

Розпорядженням Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області від 30.06.2017 року пенсійна справа ОСОБА_1 в управлінні знята з обліку у звязку з виїздом до Центрального району м.Маріуполя.

Згідно розпечатки скріншоту та довідки Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради від 25.05.2017 року № позивач ОСОБА_1 з 25.05.2017 року взята на облік в Управлінні, як внутрішньо переміщена особа, з фактичним місцем проживання/перебування за адресою: АДРЕСА_1.

Розпорядженням ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області №37707 від 4.09.2017 року ОСОБА_1 призначена пенсія з 1.04.2017 року, отже електронна пенсійна справа позивача була взята на облік в управлінні.

За довідкою ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області №28955/02 від 27.11.2017 року позивачу ОСОБА_1 призначена і нарахована пенсія з 1.04.2017 року по 30.11.2017 року, але до теперішнього часу не виплачена.

На звернення позивача ОСОБА_1 від 4.09.2017 року відносно причин припинення виплати пенсії отримала відповідь відповідача від 12.09.2017 року, с посиланням на те, що 25.05.2017 року позивач звернулась до їх управління із новою довідкою про реєстрацію внутрішньо переміщеної особи, з приводу перевірки зазначеної інформації про фактичне місце проживання особи був направлений запит, як того вимагає постанова КМУ від 8.06.2016 року №365. Поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 неможливе у звязку з відсутністю протоколу комісії з рішенням про результат перевірки достовірності інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи.

Так, у відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Передбачене Конституцією право громадян на соціальний захист конкретизоване у Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Законі України «Про пенсійне забезпечення», якими встановлено порядок нарахування та виплати пенсії.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Статтями 44, 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Позивач є громадянкою України і у відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за наявності відповідного страхового стажу набула право на отримання пенсії довічно за віком, яка була їй призначена з 1.05.1992 року, що підтверджується копією пенсійного посвідчення, розпорядженнями управлінь ПФУ, які знаходяться в пенсійній справі.

Підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною 1 статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме: виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

За правилами частини другої статті 49 цього Закону поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Відповідно до пункту 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846, поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача ОСОБА_1 прийнято на облік спочатку в Управлянні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя (зараз Лівобережне об'єднане управлінні Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області) де їй була нарахована та виплачена пенсії з 1.09.2014 року по 31.03.2017 року.

Зараз позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ОСОБА_2 обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області їй призначена і нарахована пенсія з 1.04.2017 року по 30.11.2017 року, але до теперішнього часу не виплачена, тобто в розпорядженні відповідача є документи, необхідні для поновлення виплати пенсії.

Відповідно до п. 2.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

За приписами статті 8 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачений обов'язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Посилання відповідача у запереченнях на відсутність протоколу комісії з рішенням про результат перевірки достовірності інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1, як на підставу відмови у відновлені виплати пенсії є безпідставним, так як жодною нормою Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачено, що для виплати пенсії на загальних підставах необхідно надати вище згаданий протокол. Крім того, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачено такої підстави припинення виплати раніше призначеної пенсії, як відсутність протоколу комісії з рішенням про результат перевірки достовірності інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до ч.3 статті 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Верховна Рада України може змінити закон виключно законом, а не шляхом прийняття підзаконного правового акта. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України відносяться до категорії підзаконних.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13.06.2007 року зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. Суди при визначенні юридичної сили законів та інших нормативно-правових актів щодо їх діяльності повинні керуватися Конституцією України як актом прямої дії.

З огляду на вище викладене, постанова Кабінету Міністрів України, на яку посилається відповідач, є підзаконним нормативно-правовим актом, який не може змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Таким чином, судом встановлено, що припинення виплати пенсії позивачу з 1.04.2017 року було пов'язане саме з не наданням протоколу комісії з рішенням про результат перевірки достовірності інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1, за наявності самої довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, чим відповідачем проігнороване право позивача на отримання пенсії на загальних підставах.

Зокрема, з вказаного часу до спірних правовідносин не підлягало застосуванню законодавство, яким врегульовано питання виплати (відновлення) пенсії внутрішньо переміщеним особам за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, як то Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365.

Системний аналіз наведених положень законодавства, в контексті встановлених судом обставин справи, дає підстави для висновку, що у відповідача були відсутні законні підстави для відмови позивачу у виплаті йому пенсії внаслідок відсутності протоколу комісії з рішенням про результат перевірки достовірності інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне визнати неправомірними дії ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області щодо припинення з 1 квітня 2017 року виплати пенсії ОСОБА_1

Згідно ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Отже, суд приходить до висновку, що вимога позивача про зобов'язання відповідача поновити виплату пенсії починаючи з 1.04.2017 року, тобто з часу припинення виплати, підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми за один місяць, тому зазначену постанову необхідно звернути до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Щодо вимоги позивача в частині зобов'язати відповідача, як суб'єкта владних повноважень подати до суду звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової ( абзац перший підпункту 3.2 пункту 3,абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

При вирішенні справи суд враховує, що спосіб захисту порушених прав позивача має бути ефективним, тобто повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Таку правову позицію відображено, зокрема, у пункті 145 рішення від 15.11.1996 року рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимога позивача про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення також підлягає задоволенню.

Понесені позивачем судові витрати, щодо сплаченого судового збору, відповідно до ст. 94 КАС України, підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст.2,9,10,11,17, 72,86,94,159,161,160,162,163,167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області, третя особа: Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області щодо припинення з 1 квітня 2017 року виплати пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області поновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) виплату пенсії за віком з 1 квітня 2017 року.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області подати у місячний строк звіт про виконання постанови суду відповідно до ст.267 КАС України.

Постанова суду в частині виплати ОСОБА_1 пенсії за віком за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Особи, які брали участі у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: П.І.Папаценко