Справа № 460/4998/16-а
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/9931/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Городоцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 07 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Городоцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання неправомірними дій та зобов»язання призначити пенсію,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Городоцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області, в якому просив визнати незаконними дії відповідача про відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах, зобов»язати відповідача зарахувати до пільгового стажу роботу у ПАТ Львівський завод «Автонавантажувач» з 17 листопада 1986 року по 21 серпня 1992 року на посаді чистильника, як робітника зайнятому на обдирці, точінні, різанні, шліфуванні металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом, що передбачена Списком №2 розділу ХІV підрозділ 12, п.»2151200а-1753а», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року, що становить 05 років 09 місяців 05 днів, зобов»язати Городоцьке об»єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області зарахувати до пільгового стажу роботу у ЗАТ «Автонавантажувач» з 02 вересня 2002 року по 31 травня 2007 року на посаді чистильника, як робітника зайнятому на обдирці металевих деталей та виробів, що передбачена Списком №2 розділу ХІV підрозділ 12, п.»14.12а», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16 січня 2003 року, що становить 04 роки 07 місяців 14 днів та зобов»язати Городоцьке об»єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області призначити, нарахувати та виплатити йому пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до Списку №2 розділу ХІV підрозділ 12, п. «2151200а-1753а», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року, з 17 листопада 1986 року та Списку №2 розділу ХІV підрозділ 12, п. «14.12а», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16 січня 2003 року, з 26 квітня 2016 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що відмова відповідача у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах є протиправною.

Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 07 серпня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю; визнано незаконними дії Городоцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах; зобов»язано Городоцьке об»єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області зарахувати до пільгового стажу роботу ОСОБА_1 у ПАТ Львівський завод «Автонавантажувач» з 17 листопада 1986 року по 21 серпня 1992 року на посаді чистильника, як робітника зайнятому на обдирці, точінні, різанні, шліфуванні металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом, що передбачена Списком №2 розділу ХІV підрозділ 12, п. «2151200а-1753а», затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року, що становить 05 років 09 місяців 05 днів; зобов»язано Городоцьке об»єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області зарахувати до пільгового стажу роботу ОСОБА_1 у ЗАТ «Автонавантажувач» з 02 вересня 2002 року по 31 травня 2007 року на посаді чистильника, як робітника зайнятому на обдирці металевих деталей та виробів, що передбачена Списком №2 розділу ХІV підрозділ 12, п. «14.12а», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16 січня 2003 року, що становить 04 роки 07 місяців 14 днів та зобов»язано Городоцьке об»єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до Списку №2 розділу ХІV підрозділ 12, п. «2151200а-1753а», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року, з 17 листопада 1986 року та Списку №2 розділу ХІV підрозділ 12, п. «14.12а», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16 січня 2003 року, з 26 квітня 2016 року.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції Городоцьке об»єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області оскаржило її в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що позивач не має права на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки представленими документами не підтверджено періоду його роботи чистильником у ПАТ «Львівський завод автонавантажувач», з 17 листопада 1986 року по 21 серпня 1992 року, та не підтверджено періоду його роботи чистильником у ЗАТ «Автонавантажувач», з 02 вересня 2002 року по 31 травня 2007 року, що є необхідною умовою права виходу на пенсію за віком, за Списком №2.

Апелянт вважає, що управлінням правомірно прийнято рішення №12 від 16.09.2016 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що згідно копії паспорта громадянина України, ОСОБА_1 народився 04 січня 1960 року в селі Стадники Яворівського району Львівської області.

Відповідно до записів трудової книжки позивача БТ-1 №1041817, його загальний страховий стаж, згідно поданих документів, становить 37 років 02 місяці 09 днів, з яких:

- 17 листопада 1986 року по 21 серпня 1992 року працював чистильником цеху №12 заводу Спецавтонавантажувачів Львівського ВО «Автонавантажувач», який перейменовано в ПАТ «Львівський завод Автонавантажувач»;

- 02 вересня 2002 року по 31 жовтня 2004 року працював чистильником пресово - зварювального цеху № 37 ЗАТ «Автонавантажувач»;

- 01 листопада 2004 року по 31 травня 2007 року працював чистильником цеху виробництва автонавантажувачів №34.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має загальний трудовий стаж 37 років 02 місяці 09 днів, з них пільговий стаж нараховує 10 років 04 місяці 19 днів, що дає йому право на пенсію за віком на пільгових умовах. Не збереження з вини посадових осіб документальних матеріалів щодо роботи позивача в шкідливих та важких умовах праці не може бути підставою щодо порушення пенсійних прав позивача

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачених Конституцією України та іншими Законами України.

В силу ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають, зокрема, чоловіки - після досягнення 60 років при стажі роботи не менше 25 років.

У відповідності до вимог п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України « Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ № 637 від 12.08.1993, якою визначено, що у відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій та їх правонаступників.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 02 вересня 2002 року по 31 жовтня 2004 року працював чистильником пресово - зварювального цеху № 37 ЗАТ «Автонавантажувач» та з 01 листопада 2004 року по 31 травня 2007 року працював чистильником цеху виробництва автонавантажувачів №34.

Згідно довідки №06/07 від 06.04.2016, виданої ЗАТ «Автонавантажувач», яка підтверджує пільговий характер роботи на даному підприємстві видно, що дані про проведення атестації робочих місць відсутні (а.с. 12).

Так, відповідно до п. 4.5 Порядку №383, якщо атестація з 21.08.1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності «Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442 (далі - Порядок та Постанова №422 відповідно). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання Постанови №442 «Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 року №41.

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров»я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Комплексний аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 10 березня 2015 року №21-51а15 та від 10 вересня 2013 року №21-183а13.

На погляд колегії суддів періоди роботи позивача з 17 листопада 1986 року по 21 серпня 1992 року чистильником цеху №12 заводу Спецавтонавантажувачів Львівського ВО «Автонавантажувач», який перейменовано в ПАТ «Львівський завод Автонавантажувач» підтверджено відповідними записами в трудовій книжці, а відсутність уточнюючих довідок з підприємства коли атестація робочих місць ще не була встановлена, є не переконливим для відмови в зарахуванні пільгового стажу.

Щодо роботи позивача у ЗАТ «Автонавантажувач» з 02 вересня 2002 року по 31 травня 2007 року на посаді чистильника, колегія суддів дійшла висновку про те, що даний період роботи не підлягає зарахуванню до пільгового стажу, оскільки на даному підприємстві не було проведено атестації робочих місць.

Суд першої інстанції не взяв до уваги вищезазначених обставин та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про часткове задоволення позовних вимог з наведених вище мотивів.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Городоцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області задовольнити частково, постанову Яворівського районного суду Львівської області від 07 серпня 2017 року у справі №460/4998/16-а скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Городоцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області щодо незарахування до пільгового стажу роботу ОСОБА_1 у ПАТ Львівський завод «Автонавантажувач» з 17 листопада 1986 року по 21 серпня 1992 року на посаді чистильника, як робітника зайнятому на обдирці, точінні, різанні, шліфуванні металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом, що передбачена Списком №2 розділу ХІV підрозділ 12, п. «2151200а-1753а», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року, що становить 05 років 09 місяців 05 днів.

Зобов»язати Городоцьке об»єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області зарахувати до пільгового стажу роботу ОСОБА_1 у ПАТ Львівський завод «Автонавантажувач» з 17 листопада 1986 року по 21 серпня 1992 року на посаді чистильника, як робітника зайнятому на обдирці, точінні, різанні, шліфуванні металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом, що передбачена Списком №2 розділу ХІV підрозділ 12, п. «2151200а-1753а», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року, що становить 05 років 09 місяців 05 днів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

ОСОБА_2

Повний текст постанови виготовлено та підписано 30.11.2017 року.