Справа № 348/2221/17
Суддя: Флоряк Д.В.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2221/17

29 листопада 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Флоряк Д.В.,

секретаря - Буратчук О.В.,

з уч.позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Надвірна справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 01.11.2017 року звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05 жовтня 2017 року сержантом поліції ОСОБА_2 відносно нього була складена постанова про адміністративне правопорушення серії БР №584498, згідно змісту якої вбачається, що 05 жовтня 2017 року о 01.20 год. в смт.Битків по вул.Михайлюка він (позивач) зберігав транспортний засіб, а саме автобус марки ПАЗ-3305, д.н.з. АТ 14-19, що використовується для перевезення пасажирів на комерційній основі, поза встановленого місця його стоянки. Відповідно до даної постанови його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.8 ст. 133-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Вважає, що сержантом поліції при складанні даної постанови недотримано вимог Конституції України та КУпАП і що постанова винесена з порушеннями норм законодавства, є необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, а саме час вчинення адміністративного правопорушення, місце розгляду. Просить поновити пропущений з поважних причин процесуальний строк, визнати протиправною та скасувати постанову серії БР №584498 від 05.10.2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.

У судовому засіданні позивач зазначені вимоги підтримав із вказаних у позові мотивів. Суду додатково пояснив, що винесена оскаржувана ним постанова відносно нього без достатніх доказів та без встановлення фактичних обставин справи. Він здійснює перевезення пасажирів і 05 жовтня 2017 року він він ремонтував належний йому автобув і повертався до себе додому, щоб поставити його на відведене для цього місце, а перед цим відвези запчастини. Однак, вулицю Михайлюка, де він мешкає, було перекрито іншими транспортними засобами, в звязку з чим він сам зателефонував працівникам поліції, щоб ті допомогли йому заїхати на належну йому територію господарства, де і знаходиться місце для зберігання автобуса. Однак по приїзді працівників поліції, ніхто з них не вникнув в обставини справи і почали складати на нього постанову. Копію вказаної постанови він отримав поштовим зв'язком 28.10.2017 року. Оскільки жодних Правил він не порушував, просить визнати нечинною та скасувати постанову від 05.10.2017 року серії БР № 584498 про накладення на нього штрафу в сумі 850 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст. 133-1 КУпАП .

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР №584498 від 05.10.2017 року, 05 жовтня 2017 року о 01.20 год. в смт.Битків по вул.Михайлюка ЛомпасЯ.І. зберігав транспортний засіб, а саме автобус марки ПАЗ-3305 д.н.з. АТ 14-19, що використовується для перевезення пасажирів на комерційній основі, поза встановленого місця його стоянки.

Суд звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, згідно тексту вищевказаної постанови, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч. 2, 4 ,5 ст. 258 КУпАП.

Згідно з ч.8 ст. 133-1 КУпАП зберігання транспортних засобів, що використовуються для перевезення пасажирів на комерційній основі, поза встановленими місцями їх стоянки - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про автомобільний транспорт» власники (користувачі) автобусів, що використовуються для перевезення пасажирів на комерційній основі, повинні забезпечувати їх зберігання у спеціально пристосованих для цього приміщеннях, гаражах, на майданчиках, стоянках, забезпечених засобами охорони.

Власникам (користувачам) транспортних засобів забороняється зберігання їх у житлових зонах поза спеціально відведеними для цього майданчиками.

Згідно із ст. 34 вищенаведеного Закону автомобільний перевізник повинен, зокрема, утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Отже, обов'язок зберігання автобусів, що використовуються для перевезення пасажирів на комерційній основі, у спеціально пристосованих для цього приміщеннях покладається на автомобільних перевізників, тобто фізичну або юридичну особу, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. Відповідальність за невиконання цього обовязку може бути покладена лише на вказаних осіб.

Позивач є власником транспортного засобу автобуса ПАЗ та є автомобільним перевізником, що підтверджується копією посвідчення та ліцензією Міністерства транспорту та звязку України від 21.10.2011 року (а.с. ).

Суд також зауважує, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 133-1 КУпАП, відповідачем в порядку ч. 2 ст. 71 КАС України не доведено, оскільки відеозапис правопорушення ним не наданий, хоча суд пропонував надати письмові заперечення проти позову. Жодні свідки вчинення правопорушення для допиту відповідачем не заявлені і такі відсутні в оскаржуваній постанові.

Більш того, в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відсутні дані щодо фактичного місця зберігання автобусу та тривалості і причин його зупинки, що унеможливлює встановлення тривалості та причин зупинки автобусу.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом - ч. 1 ст. 7 КУпАП.

Ч. 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначено главою 22 КУпАП, а процедура оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395.

Однак, як вбачається з постанови по справі про адміністративне правопорушення, вимоги ст.280 КУпАП відповідачем не були виконані.

ОСОБА_1 заперечував факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.8 ст. 133-1 КУпАП .

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 зі змінами і доповненнями станом 04.11.2015 року (надалі «Правила дорожнього руху»).

За вищевказаних обставин, враховуючи вказане, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 72 КАС України та відсутність обґрунтування відповідачем правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 слід задовольнити, скасувавши постанову в справі про адмінправопорушення.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 283 КУпАП визначено вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення. В тому числі, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Окрім цього, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 71 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.2 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися до суду для оскарження будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Статтею 104 КАС України передбачено, що особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного органу, юридичної чи службової особи під час здійснення ними управлінських функцій порушено його право чи свободи.

З матеріалів, що додані до оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення від 05.10.2017 року не вбачається, а відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 порушив вимоги ч.8 ст. 133-1 КУпАП .

Незабезпечення представником відповідача виконання вимог ст.ст. 254 та 268 КУпАП призвело до того, що позивач не зміг при розгляді справи про адміністративне правопорушення повною мірою виконати вимоги і ст. 280 КУпАП щодо з'ясування обставин, які є обов'язковими для прийняття рішення.

Ці порушення з боку представника відповідача, на думку суду є безперечними підставами для скасування оскарженого рішення посадової особи.

Отже, із зазначеного вище вбачається, що оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених статтею 268 КУпАП.

За цих обставин, суд вважає, що підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності не має, а тому його адміністративний позов підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.38, 268 КУпАП,ст.ст. 104, 158- 163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови задоволити.

Визнати нечинною та скасувати постанову поліцейського Надвірнянського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області від 05.10.2017 року серії БР № 584498 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 850 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.133-1 ч.8 КУпАП .

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ст.186 КАС України через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Флоряк Д.В.

Повний текст постанови виготовлено 04.12.2017 р.