Справа № 804/2311/17
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 листопада 2017 рокусправа № 804/2311/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 травня 2017 року у справі № 804/2311/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 травня 2017 року у справі № 804/2311/17 адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) було задоволено частково. Суд визнав протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (далі відповідач) з приводу відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо виділення земельної частки (паю) в натурі на місцевості розміром 4,2 умовних кадастрових гектара на території Піщанської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, викладеній у листах від 17.01.2017р. та 16.03.2017р. у зв'язку з її невмотивованістю. Зобов'язав відповідача повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 14.12.2016р. та від 10.02.2017р. та надати вмотивовану відповідь стосовно надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв), виходячи з визначених Земельним кодексом України повноважень Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Відповідач не погодився із рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, відповідач просить постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 травня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Позивач рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні частини позовних вимог не оскаржив.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені у встановленому порядку, своїх представників для участі в судовому засіданні не направили.

Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалася відповідно до ч.1 ст.41 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що 18.05.2016р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області у справі №183/575/16 було прийнято рішення, яким за ОСОБА_1 визнано право на земельну частку (паю) розміром 4.2 умовних кадастрових гектара вартістю 110434грн. із земель колишнього КАТП "Присамар'є" с.Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с.15-16, 53-55).

18.10.2016р. головою Новомосковської районної державної адміністрації було прийнято розпорядження №411/0/328-16 про надання дозволу ОСОБА_1 на виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) розміром 4.2 умовних кадастрових гектара на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за межами населеного пункту, за рахунок земель колишнього КАТП "Присамар'є". Цим же розпорядженням рекомендовано позивачу замовити розробку документації із землеустрою згідно ст.25 Закону України "Про землеустрій" (а.с.17,40).

12.12.2016р. Управлінням Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області позивачу видано довідку (форми 6-зем) №Р-1092/0-1034/6-16 про те, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 4.2000 га віднесена до земель запасу за межами населеного пункту на території Піщанської сільської ради (а.с.41,52).

Позивач звернувся до відповідача з клопотанням від 14.12.2016р. про надання йому дозволу на виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) розміром 4,2 в умовних кадастрових гектарах за межами населеного пункту, розташованої на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за рахунок земель колишнього КАТП "Присамар'є". До клопотання були додані копія паспорту; копія довідки 6-зем та графічні матеріали, на яких зазначено місце розташування земельної ділянки; копія розпорядження; копія рішення суду (а.с.8,37).

17.01.2017р. відповідач надав позивачу відповідь, оформлену листом, про відмову у наданні дозволу на виділення земельної ділянки позивачеві з підстав того, що визначення правового статусу земельної ділянки та встановлених ст.ст.122,123,136 Земельного кодексу України критеріїв та обмежень, відбувається за результатами розгляду графічних матеріалів на яких зазначене бажане місце розташування земельної ділянки, проте, додані до клопотання графічні матеріали не дозволяють визначити: чи відноситься позначена на графічних матеріалах земельна ділянка до державної власності сільськогосподарського призначення, а тому відсутні правові підстави щодо надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою (а.с.18).

10.02.2017р. позивач повторно звернувся до відповідача з клопотанням, при цьому, вказав, що ділянка на кадастровій карті має №:01:038:1000. До зазначеного клопотання були додані графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; копія розпорядження райдержадміністрації; копія рішення суду; копія довідки 6-зем (а.с.9).

Відповідачем 16.03.2017р. було надано відповідь позивачу листом за №Р-1390/0-1163/6-17 про відмову щодо надання позивачеві дозволу на виділення земельної частки (паю) з підстав того, що необхідно оформити звернення згідно з ч.6 ст.118 Земельного кодексу України з урахуванням того, що до клопотання про одержання у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі ( у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). При цьому, у вказаному листі зазначено про необхідність оформлення звернення згідно ч.6 ст.118 Земельного кодексу України, а саме: звернення повністю доповнити інформацією, передбаченою ч.6 ст.118 Земельного кодексу України; додатки належним чином оформити та доповнити інформацією, передбаченою ч.6 ст.118 Земельного кодексу України (а.с.19, 58-59).

Позивач вважає відповіді відповідача протиправними. Зазначає, що земельна ділянка, щодо якої він подавав відповідні клопотання віднесена до державної форми власності, а надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної частки (паю) віднесено до виключної компетенції відповідача згідно ст.ст.118,121, 122 Земельного кодексу України, самі відмови є формальними, оскільки не враховано жодних документів, що подавалися позивачем до заяв та клопотань.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно необхідності зобов'язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача від 14.12.2016р. та від 10.02.2017р. та надати вмотивовану відповідь стосовно надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо виділення земельної частки (паю), виходячи з визначених Земельним кодексом України повноважень Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.6 ст.118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної або комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою та техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч.7 ст.118 Земельного кодексу України).

Згідно ч.3 ст.122 Земельного кодексу України, районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частиною четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів.

За приписами ч.4 ст.122 Земельного кодексу України встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно п.13 ч.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016р. №308, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, зокрема, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Дніпропетровської області.

Разом з тим, спеціальним законом у галузі земельних відносин щодо виділення земельних часток (паїв) є Закон України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" із преамбули якого видно, що вказаний Закон визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток(паїв) земельних ділянок в натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності.

Згідно ст.5 вказаного Закону, встановлено, що сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), зокрема, приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації земельних часток (паїв); приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв).

Сільські, селищні, міська ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Позивач двічі звертався з клопотаннями до відповідача та просив надати дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо виділення земельної частки (паю) розміром 4.2 в умовних кадастрових гектарах на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, посилаючись на те, що вказана земельна ділянка є державною власністю. В даному випадку надання дозволу віднесено до компетенції саме відповідача.

Відповідач не проаналізував надані позивачем документи, не звернув уваги на наявність розпорядження Новомосковської райдержадміністрації про надання дозволу на виділення земельної частки (паю) позивачеві від 18.10.2016р. та не навів законних підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо виділення земельної частки (паю), а обмежився лише формальними відповідями. Позивачу вже надано дозвіл на виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) на території Піщанської сільської ради за межами населеного пункту за рахунок земель колишнього КСП "Присамар'є" згідно розпорядження голови Новомосковської райдержадміністрації від 18.10.2016р., а тому дублювання такого розпорядження ще і відповідачем жодними нормами земельного законодавства України не передбачено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішення відповідача не відповідають критеріям рішень суб'єктів владних повноважень, визначеним ч.3 ст.2 КАС України, а тому суд обґрунтовано визнав їх протиправними та зобов'язав відповідача повторно розглянути звернення позивача та прийняти вмотивоване рішення в межах своєї компетенції.

Доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 травня 2017 року у справі № 804/2311/17 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак