Справа № 650/1364/17
Суддя: Сікора О. О.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1364/17
провадження № 2-а/650/15/17
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2017 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді - Сікора О.О.,

за участю секретаря - Ялаєвої Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Олександрівка адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Херсоні про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом в якому просить визнати дії інспектора ВБДР УПП у м. Херсоні лейтенанта поліції Десни Дениса Володимировича протиправними, скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 866124 від 10 жовтня 2017 року, винесену інспектором ВБДР УПП у м. Херсоні лейтенантом поліції Десною Д.В. за ч. 1 ст. 140 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн, закрити відносно ОСОБА_1 провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії інспектора є незаконними з огляду на те, що його вини (умислу або необережності) у вчиненому немає, адже йому не було виділено комплектів плит переїзного настилу та інші матеріали, а отже він не міг виконати покладені на нього обов'язки з об'єктивних причин.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, вимоги позову підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, який був належно повідомлений про розгляд справи, до суду не з`явився, клопотань заяв чи письмових заперечень проти позову не надав.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги адміністративного позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що інспектор ВБДР УПП у м. Херсоні лейтенант поліції Десна Денис Володимирович розглянувши на місці вчинення правопорушення в смт. Біла Криниця справу про адміністративне правопорушення виніс постанову серії АР № 866124 від 10 жовтня 2017 року, якою визнав ОСОБА_1 винним за ч. 1 ст. 140 КУпАП та наклав на нього адміністративний штраф в розмірі 1020 грн.

В постанові серії АР № 866124 від 10 жовтня 2017 року зазначено, що 10.10.2017 року о 13.10 год. ОСОБА_1 будучи посадовою особою відповідальною за утримання переїзду 422 км залізниці Херсонської дистанції колії не вжив своєчасних заходів щодо заміни внутрішніх плит настилу 7 шт, заміна брусу шлагбауму зі сторони А 1 шт, заміна всіх зовнішніх плит настилу, а також (текст неможливо розібрати) та інші недоліки зазначені в акті обстеження переїздів від 10.10.2017 року, чим порушив п.15 ПДР, розділ 6 ДСТУ 3987-97, УП 0174 Інструкція з улаштування та експлуатації залізничних переїздів розділ 3.5.

Згідно ч.1 ст. 140 КУпАП визначено, що порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст.11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Суб'єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП є умисел чи необережна форма вини. Однак в даному випадку в діях позивача не вбачається наявність умислу чи необережної форми вини, оскільки з боку позивача було зроблено все можливе, щоб довести до відома керівництво Херсонської дистанції колії Одеської залізниці стосовно потреби в будівельних матеріалах, які необхідні були для ремонту залізничного переїзду.

Вказане вбачається із довідок виданих начальником Херсонської дистанції колії О.В. Керекша згідно яких залізничні переїзди 422 км (по прив'язці залізниці) знаходяться на балансі виробничого підрозділу служби колії «Херсонської дистанції колії» і на балансі якого станом на 10.10.2017 року були відсутні комплекти плит переїзного настилу.

За твердженням позивача, які не спростовані відповідачем, встановлено, що оскільки всі необхідні будівельні матеріали позивач отримує з Херсонської дистанції колії Одеської залізниці, він ставив до відома дирекцію стосовно потреби в будівельних матеріалах, необхідних для ремонту залізничного переїзду, однак на час складення постанови необхідні комплекти плит переїзного настилу в виробничому підрозділі служби колії «Херсонської дистанції колії» були відсутні, що об'єктивно виключає наявність в діях особи умислу або необережності, тобто вини, що виключає можливість притягнення особи до встановленої відповідальності.

За посадовою інструкцією майстра шляхового околотку з невідкладних робіт від 28.01.2016 року (п.2.1) позивач зобов'язаний здійснювати контроль за станом залізничної колії, стрілочних переводів і споруд та залізничних переїздів тощо, а отже відповідальність у нього може настати лише за невиконання своїх обов'язків, а ніяк не за неможливість проведення відповідних робіт із нестачі будівельних матеріалів.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно-правових нормах відповідних статей Особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають суспільну небезпеку, винність та протиправність діяння, за яке застосовуються адміністративно-правові санкції, і відрізнять це діяння від інших правопорушень. Для кваліфікації конкретного діяння в якості адміністративного проступку обов'язкова наявність всіх елементів складу адміністративного проступку: об'єкт, об'єктивна сторона, суб'єкт, суб'єктивна сторона адміністративного проступку. Якщо хоча б одна з них відсутня або не відповідає тим ознакам, які передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП, то вказане діяння не є адміністративним проступком.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень органів державної влади.

Складовою частиною справедливого судочинства є доступ до судової процедури з усіма атрибутами контролю за порушеннями з боку владних органів під час реалізації ними своїх повноважень.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних повноважень.

Діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частина 2 статті 71 КАС України вказує, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Зі змісту даної статті закону вбачається, що законодавець покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Тому відповідач, як суб'єкт владних повноважень повинен спростувати презумпцію своєї винуватості, адже вона дає можливість вважати встановленою неправомірність його рішень, дій чи бездіяльності. Позивач не зобов'язаний доводити ці обставини.

Враховуючи приписи ч. 2 ст. 71 КАС України, суд не може перекласти тягар доказування протиправності оскаржуваного акта індивідуальної дії на позивача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб'єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Згідно статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності до закону.

Таким чином, виходячи з системного аналізу вищезазначених норм закону та встановлених обставин суд приходить до висновку що відповідач у порушення вимог ч. 2 статті 71 КАС України, не довів правомірність рішення, не забезпечив оскаржувану постанову жодними доказами, не спростував твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, тому відповідач, не спростував презумпцію своєї винуватості, адже вона дає можливість вважати встановленою неправомірність його рішень, дій чи бездіяльності. Відтак особа яка притягається до адміністративної відповідальності, вважається добросовісною.

Враховуючи вищенаведені положення діючого законодавства суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача в частині скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 866124 від 10 жовтня 2017 року разом з тим вимога про закрити відносно ОСОБА_1 провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП задоволенню не підлягає, так як суд при розгляді адміністративного позову про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не вирішує питання закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення. Ця процесуальна дія належить до виключної компетенції органу (посадової особи), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначених КУпАП та іншими законами України, оскільки п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП передбачено, що по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 55, 62 Конституції України ст.ст. 7, 71, 86 КАС України, ст. ст. 245, 283-284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Херсоні про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Визнати дії інспектора ВБДР УПП у м. Херсоні лейтенанта поліції Десни Дениса Володимировича протиправними та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 866124 від 10 жовтня 2017 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення, а сторонами, які не були присутні, з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд, який виніс постанову. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: О.О. Сікора