Справа № 336/3971/17(2-а/336/375/2017)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 грудня 2017 рокусправа № 336/3971/17 провадження №2-а/336/375/2017

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя

на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26 вересня 2017 року по справі № 336/3971/17(провадження №2-а/336/375/2017) за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя щодо розрахунку пенсії позивачу у зв'язку з підвищенням прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність;

- зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя провести позивачу перерахунок пенсії за віком із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати, починаючи з 14.12.2016 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Суть пред'явленого ОСОБА_1 позову полягає у тому, що розмір призначеної та виплачуваної йому пенсії є меншим за розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом, що не відповідає положенням статті 46 Конституції України.

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено частково, а саме:

визнано протиправними дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя щодо розрахунку пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із підвищенням прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність;

зобов'язано Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя провести ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перерахунок пенсії за віком із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати, починаючи з 07.01.2017 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги про зобов'язання Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя провести ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, перерахунок пенсії за віком із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати, починаючи з 14.12.2016 року по 06.01.2017 року з урахуванням раніше виплачених сум залишено без розгляду, у зв'язку з пропуском строку звернення до суду з позовом.

Не погодившись з постановою суду, в частині задоволених позовних вимог, Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо порушення прав позивача у спірних правовідносинах. Заявник апеляційної скарги вказує на те, що розмір пенсії позивача відповідає вимогам законодавства України та розрахований на підставі ст..28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та з 11.10.2011 року отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно розпорядження 815134 від 19.06.2017р. розмір призначеної позивачу пенсії з 01.05.2017 року становить 1147,08 грн. (а.с.6).

14 червня 2017 року позивач звернувся з заявою до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя, в якій просив перерахувати йому пенсію у зв'язку із підвищенням прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність (а.с.4).

Листом від 23 червня 2017 року за №162/П-1 відповідач у задоволенні заяви відмовив та зазначив, що підстав для перерахунку пенсії позивача у зв'язку із підвищенням прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність не існує, оскільки розмір його пенсії відповідає вимогам чинного законодавства (а.с.5)

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даними позовом до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до положень ч.3 ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Крім цього, суд послався на положення ст.17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», згідно яких основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Таким чином, суд дійшов висновку, що здійснюючи позивачу нарахування та виплату пенсії у розміру, нижчому від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідач діяв всупереч вимогам чинного законодавства.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1247 гривень.

Згідно ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривні, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривень.

Як свідчать матеріали справи, позивач отримує пенсію у розмірі 1147,08 грн., тобто нижчому, ніж встановлений для осіб, що втратили працездатність, розмір прожиткового мінімуму.

Відповідно до ст..46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, зазначеними положеннями Конституції України, які є нормою прямої дії, імперативно визначено, право громадян на пенсії інші види соціальних виплат та допомоги, які є основним джерелом існування, та які б забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною 2 статті 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тобто, і вказаною норму закону, який є спеціальним Законом, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, також визначено одним із принципів пенсійного забезпечення, відповідно до якого соціальні виплати, пенсії, які є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналогічні вимоги щодо забезпечення рівня життя визначені ст..17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», якою передбачено, що основні державні соціальні гарантії, до яких віднесено і мінімальний розмір пенсії за віком, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що розмір пенсії позивача розрахований на підставі ст..28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не можуть бути обгрунтованою підставою для висновків щодо правомірності дій органу Пенсійного Фонду України, оскільки такий розмір позивача є меншим, ніж прожитковий мінімум, встановлений законом.

Отже, застосовуючи такий фундаментальний принцип адміністративного судочинства, як принцип верховенства права, відповідно до якого, зокрема, права людини визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про порушення прав позивача у спірних правовідносинах, оскільки розмір його пенсії за віком, яка є єдиним джерелом його існування, є нижчим, ніж прожитковий мінімум, встановлений законом.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання відповідача провести позивачу перерахунок пенсії за віком із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати, починаючи з урахуванням раніше виплачених сум за період з 07.01.2017 року

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжявід 26 вересня 2017 року по справі № 336/3971/17(провадження №2-а/336/375/2017) - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк