Справа № 815/5597/17
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

815/5597/17

Справа № 815/5597/17

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН+» до Одеської митниці ДФС про визнання дій протиправними, скасування картки відмови у прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача в судове засідання не з’явився, надіслав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Позов обґрунтований позивачем тим, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в розмитненні товару за ціною контракту, без врахування документів, які підтверджували заявлену митну вартість товару, відповідачем в рішенні не обґрунтовані причини за якими митну вартість не може бути визнано та не проаналізовано належним чином всі надані під час розмитнення документи, які підтверджують митну вартість товару.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. З наданих до суду заперечень на позов (аркуші справи 57-60) вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнав, оскільки, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, який надійшов на адресу позивача та перевірки документів поданих до митниці для підтвердження митної вартості товару, Одеською митницею ДФС встановлені розбіжності в поданих документах та відсутність в них всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості товарів. Крім того, на вимогу митних органів додаткові документи, які підтверджують здійснення страхування товару, позивачем не були надані, при цьому дані ЄАІС свідчать про здійснення розмитнення подібних товарів за вищою ціною, ніж заявлена позивачем.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України суд має право розглянути справу у письмовому провадженні, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду та за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладені приписи КАС України, неявку в судове засідання сторін та відсутність потреби допиту свідків, експерта, суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Між ТОВ « 100 ШИН+» та Фірмою «QINGDAO GM ROVER TIRE CO., LTD», Китай (CN) 25.05.2017 року укладений зовнішньоекономічний контракт №100Т-GM за яким Фірма «QINGDAO GM ROVER TIRE CO., LTD», Китай зобов’язалася відвантажити товар – вантажні та легкові шини в асортименті бренду, вказаному в комерційному інвойсі, а ТОВ « 100 ШИН+» прийняти та оплатити товар у відповідності з комерційним інвойсом, який є невід’ємною частиною даного контракту (аркуші справи 13-15).

Відповідно до положень ст. 49, 52 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів та зборів; подавати органу доходів та зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно із ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до вимог ст. 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів та зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: декларацію митної вартості та документи що підтверджують числові значення складових митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); інвойс; платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії; страхові документи, тощо.

У разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності): договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов’язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що митним органом встановлена відсутність відомостей про здійснення страхування товарів за зовнішньоекономічним контрактом №100Т-GM від 25.05.2017 року, яку мав здійснити позивач за даними проформи-інвойсу, а тому відповідач правомірно витребував від позивача додаткові документи для перевірки правильності визначення декларантом митної вартості товару.

На вимогу митного органу щодо надання додаткових документів ТОВ « 100 ШИН+» надані: каталог виробника товару від 11.10.2017 року б/н, висновок про вартісні характеристики товару від 12.10.2017 року СИО-а №000520 та лист від 12.10.2017 року в якому зазначено про те, що страхування товару не є обов’язковим, а тому позивачем не здійснювалося, інші додаткові документи надаватися не будуть враховуючи їх відсутність (аркуші справи 21-23, 26).

Відповідно до ст. 54, 55 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів та зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, яке має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, тощо.

Відповідно до положень ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно п. 4 ч. 2 ст. 55, п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлено декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, тощо.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

В даному випадку, під час здійснення Одеською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів разом з МД №UA500030/2017/015381 встановлено, що товар поставляється позивачу на умовах поставки CFR Одеса та в проформі-інвойсі зазначені умови поставки – страхування товару здійснюється покупцем.

За правилами «ІНКОТЕРМС-2010» умови поставки CFR означають, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар пройшов через поручні судна в порту відвантаження. При цьому, обов’язку страхування товару не має ні у продавця товару ні у покупця, однак і покупець в разі необхідності і продавець в разі необхідності зобов’язані надати інформацію для здійснення такого страхування продавцем або покупцем.

Суд вважає, що оскільки вартість страхування товару є складовою митної вартості, в спірних правовідносинах, при наявності в проформі-інвойсі даних про страхування товару покупцем та відсутності будь-яких доказів, які підтверджують здійснення такого страхування, у відповідача були всі підстави для витребування додаткових документів, позивач такі документи щодо страхування товару не надав, розбіжності в поданих документах позивачем не були усунуті, а тому відповідачем цілком обґрунтовано здійснено коригування митної вартості та не здійснено розмитнення товару за першим методом (за ціною договору).

При цьому, відповідачем проаналізована цінова інформація баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС, з якої вбачається, що митна вартість подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких здійснено позивачем складає 150,9375 доларів США за штуку (МД від 02.08.2017 року № UA500030/2017/011222), а тому відповідачем правомірно застосований третій метод визначення митної вартості за ціною подібних (аналогічних) товарів, яка є більшою за заявлену позивачем.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем доведена правомірність своїх дій та оскаржуваних рішень, що є підставою для відмови в задоволенні позову ТОВ « 100 ШИН+».

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ТОВ « 100 ШИН+» не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати розподіляються відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанова набирає законної сили у порядку ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга на постанову подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія надсилається до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Л.І. Свида