Справа № 804/6570/17
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2017 р. Справа № 804/6570/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2,
позивача представника позивача представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_7 голова Криворізької районної державної адміністрації, ОСОБА_8 голова дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ райдержадміністрації про скасування розпоряджень, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за вимушений прогул та відшкодування моральної шкоди,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 до Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_7 голова Криворізької районної державної адміністрації, ОСОБА_8 голова дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ райдержадміністрації, у якому просить (з урахуванням зменшення позовних вимог): скасувати розпорядження голови райдержадміністрації:
- від 08 грудня 2016 року №111-к «Про оголошення догани ОСОБА_3П.»,
- від 01 серпня 2017 року №43-в «Про відкликання з відпустки ОСОБА_3П.»,
- від 10 серпня 2017 року №381/0/56-17 «Про призначення службового розслідування».
- від 26 вересня 2017 року №62-к «Про звільнення ОСОБА_3П.».
Поновити ОСОБА_3 на роботі в Криворізькій райдержадміністрації на посаді начальника відділу культури, туризму, національностей та релігій райдержадміністрації.
Стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу на день винесення судового рішення.
Відшкодувати моральну шкоду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2017 року у зазначеній справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.
У обґрунтування позову зазначено, що розпорядження голови райдержадміністрації, що є предметом спору у цій справі є протиправними, оскільки відповідачем порушено порядок притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності, а також порядок відкликання із щорічної відпустки, а саме строку такого відкликання - не пізніше, ніж за пять календарних днів. Скасуванню також підлягає розпорядження голови Криворізької районної державної адміністрації від 08 грудня 2016 року №111-к «Про оголошення догани ОСОБА_3П.». Крім того, запис у трудовій книжці про звільнення зроблено з порушенням Наказу №58 від 29.07.1993р. «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників». З огляду на вищезазначене, позивачка вважає, що її протиправно звільнено з роботи, а тому підлягає поновленню на посаді, стягненню на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.
Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити повністю.
Представники відповідача у судовому засіданні заперечили проти позову та просили суд відмовити у його задоволенні, в обґрунтування своєї позиції зазначили, що підставою для прийняття оскаржуваного розпорядження про звільнення ОСОБА_3 від 26.09.217 року №62-к стало розпорядження голови райдержадміністрації від 08.12.2016 року
№111-к «Про оголошення догани ОСОБА_3П.» як обставину, що обтяжує дисциплінарну відповідальність, висновок проведення службового розслідування, не виконання розпорядження голови райдержадміністрації від 01.08.2017 року №43-в «Про відкликання з відпустки ОСОБА_3П.». Також відповідач стверджує, що під час прийняття оскаржуваних розпоряджень діяв в межах повноважень, в порядку та у спосіб, що визначені Конституцією і законами України, прав позивачки не порушено.
Треті особи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявились.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.
05.04.2016 року ОСОБА_3 була переміщена з посади начальника відділу культури і туризму, національностей та релігій райдержадміністрації на посаду начальника відділу молоді і спорту райдержадміністрації відповідно до ч. 2 ст. 32 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки.
11.04.2016 року позивач звільнена з посади начальника відділу молоді і спорту райдержадміністрації за систематичне невиконання без поважних причин обовязків покладених на неї трудовим договором відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України.
Розпорядженням голови Криворізької районної державної адміністрації від 18.08.2016 року №83-к ОСОБА_3 поновлена на посаді начальника відділу культури, туризму, національностей та релігій райдержадміністрації відповідно до ст. 235 Кодексу законів про працю України та заяви гр. ОСОБА_3 про поновлення на робочому місці згідно судового рішення.
08.12.2016 року розпорядженням голови Криворізької районної державної адміністрації №111-к оголошено догану начальнику відділу культури, туризму, національностей та регій райдержадміністрації, ОСОБА_3
Розпорядженням голови Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 25.07.2017 року надано ОСОБА_3, начальнику відділу культури, туризму, національностей та релігій райдержадміністрації, щорічну основну відпустку з 27 липня 2017 року по 04 серпня 2017 року включно, терміном на 9 календарних днів за період роботи з 25 листопада 2016 року по 24 листопада 2017 року.
Однак, головою Криворізької районної державної адміністрації прийнято розпорядження від 01.08.2017 року №43-в «Про відкликання з відпустки ОСОБА_3П.».
01.08.2017 року головним спеціалістом із правового забезпечення апарату райдержадміністрації, в.о. головного спеціаліста по роботі з персоналом апарату райдержадміністрації, головним спеціалістом з питань запобігання та виявлення корупції апарату райдержадміністрації складено акт про відкликання з відпустки, у якому зазначено, що 01.08.2017 року о 11:17 год. з використанням засобу телефонного звязку (гучний зв'язок), повідомлено начальника відділу культури, туризму, національностей та релігій райдержадміністрації ОСОБА_3 про те, що виникла необхідність відкликання її з основної щорічної відпустки 2 та 3 серпня 2017 року згідно розпорядження №43-в від 01.08.2017 року. На що отримали відмову від ОСОБА_3 про вихід на роботу.
ОСОБА_3 07.08.2017 року надала письмові пояснення голові Криворізької районної державної адміністрації, у яких зазначила, що 2 та 3 серпня 2017 року не мала можливості повернутися на роботу у звязку з транспортною віддаленістю (знаходилась в іншій області за 390 км. від м. Кривий Ріг). Про що 01.08.2017 року була повідомлена в.о. головного спеціаліста по роботі з персоналом апарату райдержадміністрації.
Розпорядженням голови Криворізької районної державної адміністрації від 10.08.2017 року №Р-381/0/56-17 призначено проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_3
У основу розпорядження покладено визначення наявності вини дисциплінарного проступку державного службовця начальника відділу культури, туризму, національностей та релігій райдержадміністрації ОСОБА_3 щодо невиконання розпорядження голови райдержадміністрації від 01.08.2017 року №43-в «Про відкликання з відпустки ОСОБА_3П.».
Згідно висновку проведення службового розслідування від 11 вересня 2017 року та діючої догани від 08.12.2016р. №111-к «Про оголошення догани ОСОБА_3П.» дисциплінарною комісією встановлено порушення норм чинного законодавства України в частині проходження державної служби та запропоновано розглянути питання щодо звільнення ОСОБА_3 відповідно до ч. 5, 9, 14 ст. 65, ч. 5 ст. 66 Закону України «Про державну службу».
Позивачка ОСОБА_3 відмовилась від підпису про ознайомлення з висновком про проведення службового розслідування від 11 вересня 2017 року, про що складено акт.
26.09.2017 року головою Криворізької районної державної адміністрації прийнято розпорядження №62-к «Про звільнення ОСОБА_3П.».
Позивачка вважає, що розпорядження голови Криворізької районної державної адміністрації від 08 грудня 2016 року №111-к «Про оголошення догани ОСОБА_3П.», від 01 серпня 2017 року №43-в «Про відкликання з відпустки ОСОБА_3П.», від 10 серпня 2017 року №381/0/56-17 «Про призначення службового розслідування», від 26 вересня 2017 року №62-к «Про звільнення ОСОБА_3П.» порушують її право на працю, оскільки прийняті з порушеннями вимог трудового законодавства, тому звернулася до суду з цим позовом.
Щодо обставин винесення розпорядження від 08 грудня 2016 року №111-к «Про оголошення догани ОСОБА_3П.», суд зазначає таке.
При винесенні даного розпорядження, відповідач керувався Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про державну службу», враховуючи пропозиції засідання районної дисциплінарної комісії від 29.11.2016 року та за недотримання своїх посадових обовязків, що призвело до укладення договору від 17.10.2016 року про відшкодування витрат комунальних послуг, який суперечить чинному законодавству України та неналежне виконання своїх посадових обовязків в частині охорони памяток культурної спадщини на території Криворізького району та, враховуючи пояснення ОСОБА_3 від 28 листопада 2016 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 66 Закону України «Про державну службу» у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини другої статті 65 цього Закону, субєктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.
Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 р. № 950 (далі Порядок).
Відповідно до п. 1 Порядку стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може бути проведено службове розслідування, зокрема, у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об'єднанню громадян.
Рішення щодо проведення службового розслідування приймається вищими посадовими особами України, Першим віце-прем'єр-міністром України, керівником державного органу, що призначив на посаду особу, уповноважену на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої планується проводитися службове розслідування, керівником органу, в якому працює зазначена особа (п. 2 Порядку).

За результатами розгляду керівник органу державної влади (посадова особа), який прийняв рішення щодо проведення службового розслідування, приймає в десятиденний термін з дати надходження акта службового розслідування відповідне рішення, з яким ознайомлюється особа, стосовно якої проводилося службове розслідування (абзац 2 пункту 10 Порядку). Але перед поданням на розгляд з актом службового розслідування ознайомлюються особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, та керівник органу, в якому вона працює (абзац 2 пункту 9 Порядку).

09.12.2016 року ОСОБА_3 була ознайомлена з розпорядженням голови Криворізької районної державної адміністрації від 08 грудня 2016 року №111-к «Про оголошення догани ОСОБА_3П.», що підтверджується її власноручним написом «Не згодна».

Крім того, у розпорядженні відповідача від 08 грудня 2016 року №111-к «Про оголошення догани ОСОБА_3П.», яке є предметом оскарження, не зазначено, які саме положення нормативних актів порушено позивачем.

Так, 28.11.2016 року позивачка надала письмові пояснення, у яких зазначила, що 17.10.2016 року до відділу культури, туризму, національностей та релігій Криворізької райдержадміністрації надійшов лист від Красівського сільського голови, в якому було зазначено, що 14.10.2016 року в Красівському СБК Криворізькою районною партійною організацією Аграрної партії України було проведено зустріч з громадськістю. Оскільки під час зустрічі була використана звукопідсилююча апаратура з 12:00 год. до 15:00 год., було порушено питання про здійснення розрахунків за використану електроенергію. У звязку з цим відділом культури, туризму, національностей та релігій райдержадміністрації 17.10.2016 року був заключний договір з Криворізькою районною партією партійною організацією АПУ та виставлені розрахунки.

Згідно з п.1 порядку денного протоколу засідання районної дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Криворізької районної адміністрації від 29.11.2016 року №3 розглянуто питання щодо неналежного виконання посадових обовязків начальника відділу культури, туризму, національностей та релігій райдержадміністрації ОСОБА_3, що призвело до укладання договору від 17.10.2016 року, який суперечить чинному законодавству України та неналежне виконання своїх посадових обовязків в частині охорони памяток культурної спадщини на території Криворізького району та вирішено за недотримання своїх посадових обовязків, що призвело до укладення договору від 17.10.2016 року про відшкодування витрат комунальних послуг з Криворізькою районною політичною організацією «Аграрна партія України», який суперечить чинному законодавству України та неналежне виконання своїх посадових обовязків в частині охорони памяток культурної спадщини на території Криворізького району запропонувати голові райдержадміністрації притягнути начальника відділу культури, туризму, національностей та релігій райдержадміністрації ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності та оголосити їй догану, відповідно до ст. 65 п. 2.5 та ст. 66 п. 3 Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ч.1 ст. 65 Закону України «Про державну службу» підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обовязків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Частиною 2 статті 65 Закону України «Про державну службу» передбачено, що дисциплінарними проступками є:

1) порушення Присяги державного службовця;

2) порушення правил етичної поведінки державних службовців;

3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу;

4) дії, що шкодять авторитету державної служби;

5) невиконання або неналежне виконання посадових обовязків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;

6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку;

7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення;

8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця;

9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб;

10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби;

11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення;

12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;

13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного спяніння;

14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 139 Кодексу законів про працю України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно з ст. 140 Кодексу законів про працю України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю.

Статтею 147 Кодексу законів про працю України визначено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:

1) догана;

2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (ст. 149 КЗпП України).

У свою чергу, за змістом частини 1 статті 8 Закону України «Про державну службу» основними обов'язками державних службовців є: дотримання Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримання принципів державної служби та правил етичної поведінки; поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; з повагою ставитися до державних символів України; обовязково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обовязків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обовязки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; додержання вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у звязку з виконанням посадових обовязків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обовязки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

Таким чином, доганою є захід дисциплінарного впливу морально-психологічного характеру, що містить негативну оцінку конкретних дій працівника і виконує оцінювальний, попереджувальний і мотиваційний вплив на нього.

При цьому, підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком.

Протиправність поведінки працівника полягає у порушенні ним трудових обов'язків, передбачених Кодексом законів про працю України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Під наявністю вини працівника у вчиненні діяння, розуміється ставлення особи до своїх протиправних дій і їх шкідливих наслідків.

Тому, необхідною умовою для накладення дисциплінарного стягнення є така ознака порушення трудової дисципліни як вина працівника, наявність якої має бути обов'язково доведена роботодавцем. Не можна вважати порушенням трудової дисципліни вчинення працівником певних протиправних дій чи бездіяльності з не залежних від нього причин, наприклад, під час його перебування стані тимчасової непрацездатності.

Таким чином, відповідач не мав законних та обґрунтованих підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3, а тому розпорядження голови Криворізької районної державної адміністрації від 08.12.2016р. № 111-к «Про оголошення догани ОСОБА_3П.» є протиправним, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Щодо клопотання представника відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду в частині скасування розпорядження від 08.12.2016 року №111-к «Про оголошення догани ОСОБА_3П.», у зв'язку з тим, що позивачем пропущений строк звернення до суду, встановлений частиною 2, 3 статті 99 КАС України, суд зазначає про таке.

Згідно ст. 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Питання доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського Суду з прав людини.

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини", правило встановлення обмежень допуску до суду в зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначені рішення є джерелом права.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що з метою захисту порушених прав існує необхідність надання можливості звернення до суду щодо оскарження розпорядження голови Криворізької районної державної адміністрації від 08.12.2016 року №111-к «Про оголошення догани ОСОБА_3П.».

Щодо позовної вимоги про скасування розпорядження від 01 серпня 2017 року №43-в «Про відкликання з відпустки ОСОБА_3П.», суд зазначає про таке.

Розпорядженням голови Криворізької районної державної адміністрації від 01.08.2017 року №43-в «Про відкликання з відпустки ОСОБА_3П.» відкликано ОСОБА_3 начальника відділу культури, туризму, національностей та релігій райдержадміністрації з основної щорічної відпустки 2 та 3 серпня 2017 року.

01.08.2017 року головним спеціалістом із правового забезпечення апарату райдержадміністрації, в.о. головного спеціаліста по роботі з персоналом апарату райдержадміністрації, головним спеціалістом з питань запобігання та виявлення корупції апарату райдержадміністрації складено акт про відкликання з відпустки, у якому зазначено, що 01.08.2017 року о 11:17 год. з використанням засобу телефонного звязку (гучний зв'язок), повідомлено начальника відділу культури, туризму, національностей та релігій райдержадміністрації ОСОБА_3 про те, що виникла необхідність відкликання її з основної щорічної відпустки 2 та 3 серпня 2017 року згідно розпорядження №43-в від 01.08.2017 року. На що отримали відмову від ОСОБА_3 про вихід на роботу.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про державну службу» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) для виконання невідкладних завдань державні службовці, які займають посади категорії "А", можуть бути відкликані із щорічної основної або додаткової відпустки, передбаченої частиною першою статті 58 цього Закону, за рішенням субєкта призначення, а державні службовці, які займають посади категорій "Б" і "В", - за наказом (розпорядженням) керівника державної служби. Порядок відкликання державних службовців із щорічних відпусток затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 р. № 230 затверджено Порядок відкликання державного службовця із щорічної відпустки (далі Порядок №230).

Підставою для відкликання державного службовця із щорічної відпустки є необхідність виконання невідкладного завдання, про яке не було і не могло бути відомо під час надання щорічної відпустки, за умови неможливості виконання такого завдання іншою уповноваженою на це особою (п. 3 Порядку №230).

Пунктом 5 Порядку №230 передбачено, що рішення про відкликання із щорічної відпустки (далі - рішення про відкликання) приймається субєктом призначення або керівником державної служби стосовно:

1) державного службовця, який займає посаду категорії А, за наявності: ініціативи субєкта призначення; обґрунтованого подання керівника державної служби відповідного державного органу;

2) державного службовця, який займає посаду категорії Б чи В, за наявності: ініціативи керівника державної служби органу вищого рівня, який є субєктом призначення щодо керівника державного органу або його заступника; ініціативи керівника державної служби щодо керівників самостійних структурних підрозділів та інших державних службовців, які безпосередньо йому підпорядковані; обґрунтованого подання керівника самостійного структурного підрозділу на підставі повідомлення безпосереднього керівника про необхідність відкликання державного службовця, який працює в такому структурному підрозділі.

Згідно з п. 6 Порядку №230 проект наказу (розпорядження) про відкликання державного службовця готується службою управління персоналом державного органу. Зазначення в наказі (розпорядженні) невідкладного завдання, яке стало підставою для відкликання державного службовця, є обовязковим.

Стосовно прийнятого рішення про відкликання та необхідності виконання невідкладного завдання служба управління персоналом державного органу повідомляє державному службовцю з використанням засобів телефонного та електронного (за наявності) звязку, а також поштового звязку не пізніше ніж за пять календарних днів до такого відкликання (п.7 Порядку №230).

Отже, відповідачем у оскаржуваному розпорядженні від 01.08.2017 року №43-в не зазначено невідкладне завдання, яке стало підставою для відкликання державного службовця.

Крім того, 01.08.2017 року ОСОБА_3 повідомлено телефоном про відкликання з відпустки, у день складання відповідного розпорядження.

Так, з метою визначення наявності вини дисциплінарного проступку державного службовця начальника відділу культури, туризму, національностей та релігій райдержадміністрації ОСОБА_3 щодо невиконання розпорядження голови райдержадміністрації від 01.08.2017 року №43-в «Про відкликання з відпустки ОСОБА_3П.» призначено службове розслідування.

Згідно висновку проведення службового розслідування від 11 вересня 2017 року та діючої догани від 08.12.2016р. №111-к «Про оголошення догани ОСОБА_3П.» дисциплінарною комісією встановлено порушення норм чинного законодавства України в частині проходження державної служби та запропоновано розглянути питання щодо звільнення ОСОБА_3 відповідно до ч. 5, 9, 14 ст. 65, ч. 5 ст. 66 Закону України «Про державну службу».

Від підпису про ознайомлення з висновком ОСОБА_3 відмовилась, про що складено акт.

26.09.2017 року головою Криворізької районної державної адміністрації прийнято розпорядження №62-к «Про звільнення ОСОБА_3П.». відповідно до законів України п.5,9,14 ст. 65, п. 4 ст. 74, п.1 ст.77 Закону України «Про державну службу», ст. 24 «Про відпустку», «Про місцеві державні адміністрації» та ст. 68 Конституції України.

Підставою для звільнення стали висновок проведення службового розслідування дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ райдержадміністрації від 12 вересня 2017 року вхідний №1384/0/54-17, розпорядження голови райдержадміністрації від 01 серпня 2017 року №43-в «Про відкликання з відпустки ОСОБА_3П.», від 08 грудня 2016 року №111-к «Про оголошення догани ОСОБА_3П.», від 21 вересня 2017 року №64-в «Про відпустку ОСОБА_3П.».

Згідно запису у трудовій книжці, 26.09.2017 року ОСОБА_3 звільнена з посади начальника відділу культури, туризму, національностей та регалій Криворізької райдержадміністрації п.5,9,14 ст. 65 Закону України «Про державну службу», що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 10,11).

Так, статтею 43 Конституції України передбачено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Статтею 5-1 Кодексу законів про працю України визначено гарантії забезпечення права громадян на працю. Так, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державну службу» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; управління персоналом державних органів; реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Статтею 83 Закону України "Про державну службу" визначено підстави припинення державної служби. Так, Державна служба припиняється: у разі втрати права на державну службу або його обмеження (стаття 84 цього Закону); у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби (стаття 85 цього Закону); за ініціативою державного службовця або за угодою сторін (стаття 86 цього Закону); за ініціативою суб'єкта призначення (стаття 87 цього Закону); у разі настання обставин, що склалися незалежно від волі сторін (стаття 88 цього Закону); у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв'язку із зміною її істотних умов (стаття 43 цього Закону); у разі досягнення державним службовцем 65-річного віку, якщо інше не передбачено законом; у разі застосування заборони, передбаченої Законом України "Про очищення влади".

Однак, відповідачем у розпорядженні від 26.09.2017 року №62-к «Про звільнення ОСОБА_3П.» не зазначені ні підстави для звільнення, передбачені ст. 83 Закону України «Про державну службу» (чинного на час виникнення спірних правовідносин), ні підстави визначені Кодексом законів про працю України.

Згідно з п. 1.1 Наказу від 29.07.1993р. №58 «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» (далі Наказ №58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (п. 2.3 Наказу №58).

Таким чином, розпорядження голови Криворізької районної державної адміністрації від 26 вересня 2017 року №62-к «Про звільнення ОСОБА_3П.» прийнято за відсутності встановлених законом підстав для цього.

З огляду на встановлені судом обставини, також підлягає задоволенню позовна вимога про поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника відділу культури, туризму, національностей та релігії Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області з 26.09.2017 року.

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України "Про оплату праці" порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.2, 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року за №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середнього (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Судом встановлено факт протиправності звільнення ОСОБА_3 із займаної посади, відтак, період часу з 26.09.2017 року по 24.11.2017 року є періодом вимушеного прогулу позивачки, а втрачений за цей час заробіток, відповідно до вимог чинного трудового законодавства України, підлягає відшкодуванню, виходячи з розміру середньоденного заробітку за останні два місяці, що передували звільненню.

Таким чином, підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення з Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 26.09.2017 року по 24.11.2017 року в сумі 15 799,98 гривень.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, постанова суду в частині поновлення позивачки на займаній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в межах суми за один місяць, підлягає негайному виконанню.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», моральній (немайновій) шкоді надано дефініцію, відповідно до якої під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода: може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством та судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Крім того, з метою з'ясування наявності підстав для відшкодування моральної шкоди необхідно встановити наступні елементи: вину державного органу, наявність моральної шкоди та причинно-слідчий зв'язок між незаконними діями державного органу та завданою моральною шкодою.

Позивач доказів на підтвердження заявленої суми моральної шкоди до матеріалів справи не надала. Таким чином вимога щодо стягнення голови Криворізької райдержадміністрації ОСОБА_7 суми моральної шкоди не підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладені факти, адміністративний позов підлягає задоволенню в частині скасування розпорядження голови райдержадміністрації: від 08 грудня 2016 року №111-к «Про оголошення догани ОСОБА_3П.», від 01 серпня 2017 року №43-в «Про відкликання з відпустки ОСОБА_3П.», від 10 серпня 2017 року №381/0/56-17 «Про призначення службового розслідування», від 26 вересня 2017 року №62-к «Про звільнення ОСОБА_3П.», поновлення ОСОБА_3 на роботі в Криворізькій районній державній адміністрації на посаді начальника відділу культури, туризму, національностей та релігій райдержадміністрації з 26.09.2017 року, стягнення з Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.09.2017 року по 24.11.2017 року у сумі 15 799,98 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Судом встановлено, що позивачем за подання до суду адміністративного позову, сплачено 640,00 грн. судового збору, що підтверджується квитанцією №196194821 від 04.10.2017 року.

Однак, з врахуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", позивач звільнена від сплати судового збору, а тому суд приходить до висновку про необхідність повернення на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний код 1) з Державного бюджету сплачений судовий збір (згідно квитанції №196194821 від 04.10.2017 року) у розмірі 640,00 грн. за подання адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 11, 14, 70, 71, 86, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_7 голова Криворізької районної державної адміністрації, ОСОБА_8 голова дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ райдержадміністрації про скасування розпоряджень, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за вимушений прогул та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Скасувати розпорядження голови Криворізької районної державної адміністрації від 08 грудня 2016 року №111-к «Про оголошення догани ОСОБА_3П.».

Скасувати розпорядження голови Криворізької районної державної адміністрації від 01 серпня 2017 року №43-в «Про відкликання з відпустки ОСОБА_3П.».

Скасувати розпорядження голови Криворізької районної державної адміністрації від 10 серпня 2017 року №381/0/56-17 «Про призначення службового розслідування».

Скасувати розпорядження голови Криворізької районної державної адміністрації від 26 вересня 2017 року №62-к «Про звільнення ОСОБА_3П.».

Поновити ОСОБА_3 на роботі в Криворізькій районній державній адміністрації на посаді начальника відділу культури, туризму, національностей та релігій райдержадміністрації з 26.09.2017 року.

Стягнути з Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.09.2017 року по 24.11.2017 року у сумі 15 799,98 гривень.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Повернути на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний код 1) з Державного бюджету сплачений судовий збір (згідно квитанції №196194821 від 04.10.2017 року) у розмірі 640,00 грн. за подання адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КАС України звернути постанову суду до негайного виконання в частині поновлення на посаді та присудження виплати заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 28 листопада 2017 року.

Суддя В.В ОСОБА_1