Справа № 814/2423/16
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/2423/16

Категорія: 8.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Князєв В.С.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченко К.В.,

Лук'янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Очаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 березня 2017р. по справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Племзавод імені Шмідта» до Очаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування повідомлень-рішень та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016р. ПрАТ «Племзавод імені Шмідта» звернулося в суд із адміністративним позовом до Очаківської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області, в якому просило визнати неправомірними та скасувати податкові повідомлення-рішення за № від 12.09.2016р., за №0 та вимогу за №375-17 від 1.11.2016р..

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що за результатами позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Племзавод імені Шмідта», працівниками ДФС 25.08.2016р. складено акт за №31/14/00854908, у висновках якого встановлено порушення:

- пп.286.2. ст.286 ПК України - податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та /або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 13.07.2016р. подано до податкової інспекції з порушенням строків подання;

- ст.18 ЗУ «Про оренду землі» за №161-XIV від 6.10.1998р., п.2.8, п.2.9 наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 2.07.2003р. за №174 - в договорах оренди відсутні відмітки про проходження державної реєстрації структурним підрозділом Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України;

- п.8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку «Оренда», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.07.2000р. №181 - орендовані земельні ділянки не обліковуються на позабалансовому рахунку товариства за вартістю, зазначеною в договорах оренди, як у грошовому так і в натуральному вимірах;

- ст.1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» від 2.02.2002р. за №92/2002 зі змінами, внесеними Указом Президента України за №725/2008 від 19.08.2008р. - позивач застосовував розмір орендної плати в 2009р. - 2,61%, в 2010р. - 2,47%, за період 2009 - 2010р. занижено орендну плату на суму 346 637,12грн.;

- ч.5 ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996-ХІV - протягом 2009 - 2015р. позивач не нараховував орендну плату на земельні паї по 14 померлим громадянам, договори оренди яких не припинили своєї дії, позивачем занижено суму кредиторської заборгованості по орендній платі на загальну суму 83 582,29грн.;

- пп.168.1.2, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України - за період з 1.01.2009р. по 18.07.2016р. позивачем несвоєчасно перераховано податок на доходи з фізичних осіб, в результаті чого відповідачем встановлено заборгованість по податку в сумі 50 087,27грн.;

- п.3 Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку (форма №1 ДФ), пп.119.2 ст.119 ПК України - вказані позивачем недостовірні відомості призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку.

На підставі виявлених порушень, ДФС 12.09.2016р. прийнято податкові повідомлення-рішення:

- за №, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 35 829,54грн. та нарахована пеня, відповідно до пп.129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України у розмірі 28 344,26грн.;

- за №, яким позивачу нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 510грн..

Крім того, податковим органом 1.11.2016р. прийнято податкову вимогу за №375-17 (а.с.67) про стягнення суми податкового боргу у розмірі 64683,8грн. основного платежу, 36339,54грн. штрафної санкції та 28344,26грн. пені.

Позивач вважає, що вищевказані податкові повідомлення-рішення та вимога Очаківської ОДПІ прийняті безпідставно, з порушенням чинного законодавства, отже є таким, що підлягає скасуванню.

Посилаючись на вищевказане позивач просив позов задовольнити.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 березня 2017р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Очаківської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області за № від 12.09.2016р..

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Очаківської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області за № від 12.09.2016р..

Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Очаківської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області за №375-17 від 1.11.2016р..

Присуджено ПрАТ «Племзавод імені Шмідта» () судовий збір в сумі 1450грн., сплачений платіжним дорученням №72 від 28.09.2016р., за рахунок бюджетних асигнувань Очаківської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Сторони були сповіщенні про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, від представника ПрАТ «Племзавод імені Шмідта» надійшла заява про розгляд справи без його участі, інші сторони в судове засідання не прибули, про причини неявки не повідомили.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.197КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.200КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не занижував орендної плати у 2009 - 2010р., то ж і не занизив показники податку з доходів фізичних осіб, отриманих від передачі в оренду майна. А податковий орган не довів правомірність своїх висновків та рішень.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом встановлено, підтверджено матеріалами справи і не спростовано сторонами, що за результатами позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Племзавод імені Шмідта» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства при нарахуванні та виплати власниками земельних часток орендної плати з землю із встановленням будь-яких порушень та в частині своєчасності, достовірності та повноти нарахування орендної плати з відповідним коефіцієнтом індексації та сплати усіх передбачених ПК України податків і зборів щодо використання орендованих у населення земельних часток за період з 1.01.2009р. по 18.07.2016р., працівниками ДПІ 25.08.2016р. складено акт перевірки за №31/14/00854908, у висновках якого вказано на порушення:

- пп.286.2. ст.286 ПК України, а саме податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та /або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 13.07.2016р. подано до податкової інспекції з порушенням строків подання;

- ст.18 ЗУ «Про оренду землі» за №161-XIV від 6.10.1998р., п.2.8, п.2.9 наказу Державного комітету України по земельних ресурсах за №174від 2.07.2003р., а саме в договорах оренди відсутні відмітки про проходження державної реєстрації структурним підрозділом Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України;

- п.8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку «Оренда», затвердженого наказом Міністерства фінансів України за №181 від 28.07.2000р., а саме орендовані земельні ділянки не обліковуються на позабалансовому рахунку товариства за вартістю, зазначеною в договорах оренди, як у грошовому так і в натуральному вимірах;

- ст.1 Указу Президента України за №92/2002 від 2.02.2002р. «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» зі змінами, внесеними Указом Президента України від 19.08.2008р. №725/2008, а саме позивач застосовував розмір орендної плати в 2009р. - 2,61%, в 2010р. - 2,47%, за період 2009 - 2010р. занижено орендну плату на суму 346 637,12грн.;

- ч.5 ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» за №996-ХІV від 16.07.1999р., а саме протягом 2009 - 2015р. позивач не нараховував орендну плату на земельні паї по 14 померлим громадянам, договори оренди яких не припинили своєї дії, позивачем занижено суму кредиторської заборгованості по орендній платі на загальну суму 83 582,29грн.;

- пп.168.1.2, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України, а саме за період з 1.01.2009р. по 18.07.2016р. ПрАТ «Племзавод імені Шмідта» несвоєчасно перераховано податок на доходи з фізичних осіб, в результаті чого відповідачем встановлено заборгованість по податку в сумі 50 087,27грн.;

- п.3 Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку (форма № 1 ДФ), пп.119.2 ст.119 ПК України, а саме ПрАТ «Племзавод імені Шмідта» вказані недостовірні відомості призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку.

На підставі виявлених порушень, податковим органом 12.09.2016р. прийнято податкові повідомлення-рішення: за №, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з ПДФО у розмірі 35 829,54грн. та нарахована пеня, відповідно до пп.129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України у розмірі 28 344,26грн.; та за №, яким позивачу нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 510грн.. Крім того, податковим органом 1.11.2016р. прийнято податкову вимогу за №375-17 (а.с.67) про стягнення суми податкового боргу у розмірі 64683,8грн. основного платежу, 36339,54грн. штрафної санкції та 28344,26грн. пені.

Не погоджуючись з вищезазначеними діями та рішеннями ДПІ, позивач звернувся в суд із відповідним позовом.

Перевіряючи правомірність висновків та рішень податкового органу, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.21 ЗУ «Про оренду землі» встановлено, що розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до ПК України).

За правилами ч.2 ст.23 ЗУ «Про оренду землі», орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

У відповідності до п.4.1 договорів оренди, укладених між ПрАТ «Племзавод імені Шмідта» та фізичними особами-орендодавцями у 2015р., орендна плата визначена з урахуванням індексу 2,47 та складала 1402грн..

Листом Державного комітету України із земельних ресурсів «Щодо виконання п.3 постанови КМ України за №783 від 12.05.2000р.» за №14-22-6/87 від 9.01.2004р. встановлено, що нормативну грошову оцінку земель (далі - НГО) станом на 1.01.2009р. за 2008р. необхідно індексувати на коефіцієнт індексації 1,152, який розраховано виходячи з середньорічного індексу інфляції за 2008р. - 125,2%, відповідно до Порядку проведення індексації грошової оцінки земель. Для забезпечення справляння земельного податку та орендної плати, державного мита при міні, спадкування та даруванні земельних ділянок у 2009р. нормативна грошова оцінка земель населених пунктів, яка проведена за вихідними даними станом на 1.04.1996р., та грошова оцінка сільськогосподарських угідь, яка проведена станом на 1.07.1995р., підлягає індексації станом на 1.01.2009р. на коефіцієнт 3,022, який визначається виходячи з добутку коефіцієнтів індексації за 1996р. - 1,703, 1997р. - 1,059, 1998р. - 1,006, 1999р. - 1,127, 2000р. - 1,182, 2001р.- 1,02, 2005р. - 1,035, 2007р. - 1,028 та за 2008р. - 1,152. Нормативна грошова оцінка земель за 2002, 2003, 2004 та 2006р. не індексувалась.

В подальшому на виконання вимог законодавства про індексацію, позивачем прийнято наказ за №5 від 2.02.2009р., яким внесено зміни в обчислення орендної плати за землю, а саме із застосуванням коефіцієнту 3,022 та яка повинна була становити 1715,26грн. (35474,43 (середня грошова оцінка) / 100 х 1,6% х 3,022 = 1715,26).

Однак, згідно даного наказу орендна плата на 2009р. встановлена у розмірі 2800грн.. Тобто, більша за необхідну (а.с.164).

На виконання п.3 постанови КМ України за №783 (783-2000п) від 12.05.2000р., Державний комітет України із земельних ресурсів своїм листом за №641/22/6-10 від 11.01.2010р. повідомлено, що у 2010р. нормативна грошова оцінка земель населених пунктів, яка проведена за вихідними даними станом на 1.04.1996р., земель сільськогосподарського призначення, яка проведена станом на 1.07.1995р., та земель несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів (крім земель під торфовищами, наданими підприємствам торфовидобувної промисловості, земель під водою, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного призначення та лісових земель), проведеної станом на 1.01.1997р., підлягає індексації станом на 1.01.2010р. на коефіцієнт 3,2, який визначається виходячи з добутку коефіцієнтів індексації за 1996р. - 1,703, 1997р. - 1,059, 1998р. - 1,006, 1999р. - 1,127, 2000р. - 1,182, 2001р. - 1,02, 2005р. - 1,035, 2007р. - 1,028, 2008р. - 1,152 та за 2000р. - 1,059.

Наказом ВАТ «Племзавод ім. Шмідта» за №1 від 11.01.2010р. внесено зміни по нарахуванню орендної плати за землю, при обчисленні якої застосовано коефіцієнт 3,2 та визначено розмір орендної плати 2010р. у розмірі 2800грн. За умов договорів оренди розмір орендної плати повинен був становити 1816,29грн. (35474,43 : 100 х 1,6% х 3,2 = 1816,29) (а.с.165).

Приписами п.13.1 договорів оренди передбачено, що зміна умов договору здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін (а.с.108).

В подальшому Указом Президента України за №725/2008 від 19.08.2008р. встановлено розмір орендної плати не менше ніж 3% визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки.

У відповідності до ст.654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчинюється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Таким чином, для зміни відсотка обчислення орендної плати необхідна додаткова письмова угода сторін або договору оренди.

Апеляційний суд зазначає, що в акті перевірки від 25.08.2016р. відсутні дані про наявність додаткових угод до договорів про застосування 3% НГО, оскільки вони не укладались, отже підстав для застосування орендної плати у розмірі 3% у позивача не було.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що різниця між розміром орендної плати, встановленої договором, та розміром, визначеним Указом Президента України за №725/2008 від 19.08.2008р., не можуть складати заборгованістю.

У відповідності до пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

За правилами пп. «а» п.176.2 ст.176 ПК України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що ПрАТ «Племзавод імені Шмідта» не занижував орендної плати у 2009 - 2010р., то ж і не занизив показники податку з доходів фізичних осіб, отриманих від здачі в оренду майна, а тому у податкового органу були відсутні підстави для прийняття оскаржуваних рішень.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.196, 198, 200, 206,254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Очаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 березня 2017р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: К.В. Кравченко

О.В. Лук'янчук