Справа № 404/6892/17
Суддя: Галаган О. В.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/6892/17
Номер провадження 2-а/404/697/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Галагана О.В.,

при секретарі Туровської О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Кропивницький ДПП ОСОБА_2, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Кропивницькому Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вище вказаним позовом, відповідно до якого просила:

- визнати дії інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Кропивницький ДПП ОСОБА_2 щодо складання постанови серії БР № 229573 від 19.10.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП, незаконними;

- скасувати постанову серії БР № 229573 від 19.10.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення винесені інспектором роти № 2 батальйону УПП у м. Кропивницький ДПП ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.;

- провадження по адміністративній справі у відношенні до неї в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, закрити.

На обґрунтування позову зазначено, що 19.10.2017 року відповідачем відносно позивача складено постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 229573, за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Позивач вину у вчиненні адміністративному правопорушення не визнає, а вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки при складні постанови відповідачем не було дотримано вимоги КУпАП та розглянуто справу за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити посилаючись на обставини зазначені в позові. Додатково зазначила, що автомобіль належить її доньці, яка його і паркувала. Перебувала на офісі у доньки, коли виникла потреба в допомозі онуці, яка в цей час перебувала на заняттях в дошкільному закладі. Взявши ключі від автомобіля у доньки поспішила на зустріч з онукою, проте підбігши до автомобіля та сівши в нього до неї звернувся працівник поліції, який повідомив, що нею порушено правила зупинки автомобіля. На вимогу передати документи, вона повідомила, що забула їх в офісі доньки. Після чого була винесена постанова, проте вказана постанова була виписана на імя доньки. Вирішивши питання повязані з онукою, повертаючись побачила, що інспектор досі перебуває на місці розгляду її справи, тому взявши посвідчення водія підійшла до нього та їх предявила. Була дуже здивована, коли поштою отримала постанову винесену вже на її імя. Вважає, що коли інспектор побачив її права та дізнався, що винесена ним постанова є помилковою, він її сфальсифікував склавши вже на її імя без розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав відео-фіксацію з місця адміністративного правопорушення від 19.10.2017 року, що здійснювалась на нагрудний відео реєстратор, яка записана на носії інформації DVD-R диск, як доказ по справі.

Представник Управління патрульної поліції в м. Кропивницький в судовому засіданні проти позову заперечив, просив у задоволенні вимог відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.10.2017 року відповідачем по справі складено постанову про адміністративне правопорушення серії БР № 229573, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн., а саме за те, що вона 19.10.2017 року о 12 год. 50 хв. в м. Кропивницький по вул. Шевченка, буд. 36 керуючи транспортним засобом здійснила зупинку в зоні дії знаку 3.34 (зупинку заборонено) та не мала при собі посвідчення водія відповідної категорії «В» та поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів, чим порушила п.п. 2.1 (а, ґ) ПДР України.

Згідно пункту п.п. 2.1. а, ґ Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

За керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 статті 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

З оглянутої відео-фіксації, що надана відповідачем з нагрудного відео реєстратора, вбачається, що відеозапис починається з того, як інспектор запитує позивача, яка вже сиділа в транспортному засобі: «Куди та так сильно поспішає?», повідомив, що транспортний засіб припарковано з порушенням ПДР та просив надати йому документи, на що водій повідомила, що транспортний засіб їй не належить, документи знаходяться неподалеку в офісі її доньки, наразі вона дуже поспішає, оскільки треба надати допомогу онуці, яка перебуває в дошкільному закладі. За її присутності інспектор виніс постанову за іншим номером та на інше імя, ніж та, що є предметом оскарження. Таким чином, доводи позивача, що на місці розгляду справи була винесена інша постанова на іншу особу підтверджується оглянутим відеозаписом. Далі позивач не маючи при собі документів на право керування транспортним засобом поїхала.

Таким чином, надані суду докази доводять, що позивач розпочала керування транспортним засобом не маючи при собі документів на право керування транспортним засобом після розгляду її справи інспектором, проте, після цього зупинена не була, при цьому, є недоведеним, що позивач керувала транспортним засобом не маючи при собі документів на право керування та припаркувала транспортний засіб в недозволеному місці, а не її донька, як вона стверджувала спростовані не були. Також, достеменно встановлено, що постанова серії БР № 229573 від 19.10.2017 року на місці розгляду справи інспектором роти № 2 батальйону УПП у м. Кропивницький ДПП ОСОБА_2 не складалась.

За вище наведених обставин постанову винесену інспектором роти № 2 батальйону УПП у м. Кропивницький ДПП ОСОБА_2,слід визнати незаконною та скасувати.

Суд відмовляє у закритті провадження у справі, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень, а тому прийняття рішення щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган чи повноважена особа, яка вирішує питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Щодо питання складення працівником поліції постанови про притягнення до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення, то суд зазначає наступне.

Випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими законом особами розглядати про адміністративні правопорушення на місці вчинення правопорушення визначені ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративне правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП. Розгляд справ про адміністративні правопорушення за місцем вчинення правопорушення в контексті ст. 276 КУпАП необхідно розуміти як розгляд справ за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, юрисдикція якого поширюється на відповідну адміністративно-територіальну одиницю.

В силу положень ст. 254, 258 КУпАП, ст. 4 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі .

Тому, суд не вбачає протиправності дій відповідача щодо розгляду адміністративного правопорушення на місці вчинення правопорушення.

За вказаного, адміністративний позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст. 71, 72, 158, 163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Кропивницький ДПП ОСОБА_2, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Кропивницькому Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 229573 від 19.10.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом десяти днів з дня проголошення постанови суду, апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3