Справа № П/811/527/17
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 листопада 2017 рокусправа № П/811/527/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 червня 2017 року у справі № П/811/527/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 червня 2017 року у адміністративній справі №П/811/527/17 позов ОСОБА_1 (далі позивач) задоволено. Судом визнано протиправним та скасоване рішення керівника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області (далі відповідач) від 16 березня 2017 року, яким позивачці відмовлено у задоволенні рапорту про надання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку від 01 березня 2017 року; зобов'язано відповідача видати наказ про надання ОСОБА_1 відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01 березня 2017 року на підставі рапорту від цієї ж дати.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, неналежну оцінку доказів у справі, відповідач просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 червня 2017 року та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

В судове засідання апеляційної інстанції представники сторін не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлялися належним чином.

Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалася відповідно до ч.1 ст.41 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що УМВС України в Кіровоградській області відповідно до постанови КМУ від 16 вересня 2015 року №730 "Про утворення територіальних органів національної поліції та ліквідації територіальних органів МВС" перебуває у стадії ліквідації.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року ОСОБА_1 було поновлено на посаді інспектора слідчого відділення Олександрівського відділу УМВС України в Кіровоградській області з 07 листопада 2015 року (а.с.8-10).

Наказом Голови ліквідаційної комісії УМВС України в Кіровоградській області від 23 лютого 2017 року №3 о/с на виконання рішення суду скасовано пункт наказу №383 від 06.11.2015р у частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ та поновлено останню на посаді, яку вона раніше займала - інспектора слідчого відділення Олександрівського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області (а.с.11).

01 березня 2017 року ОСОБА_1 подала рапорт про надання їй відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з цієї ж дати згідно ст. 18 Закону України «Про відпустки» (а.с.64). До рапорту позивач приєднала копію свідоцтва про народження сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.65).

16 березня 2017 року голова ліквідаційної комісії Управління відмовив ОСОБА_1 у задоволенні рапорту, мотивуючи тим, що її поновлено на посаді, яка скорочена та не фінансується, у штат УМВС, який ліквідовано, а тому їй слід заповнити бланк попередження про скорочення всіх посад (а.с.68).

Попередження про звільнення позивач отримала 04 травня 2017 року (а.с.76).

Позивач, вважаючи відмову у задоволенні її рапорту про надання відпустки протиправною, звернулася до суду з даним позовом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно наявних підстав для задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відпустки» державні гарантії та відносини, пов'язані з відпусткою, регулюються Конституцією України, цим Законом, КЗпП України, іншими законами та нормативно-правовими актами України.

Порядок проходження публічної служби в органах внутрішніх справ регулюється Законами України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-XII та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114 (далі - Положення).

Підпунктом "є" пункту 49 Положення передбачено, що особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ надаються, зокрема, додаткові та соціальні (по вагітності, родах і догляду за дитиною) відпустки. Додаткові і соціальні відпустки особам рядового начальницького складу надаються відповідно до законодавства (пункт 61 Положення).

Отже, право на отримання відпустки по вагітності, пологах і догляду за дитиною є гарантованим для осіб з числа осіб рядового і начальницького складу органів МВС.

За приписами статті 18 Закону України «Про відпустки», після закінчення відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами за бажанням жінки їй надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Підприємство за рахунок власних коштів може надавати жінкам частково оплачувану відпустку та відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною більшої тривалості.

За бажанням жінки або осіб, зазначених у частині третій цієї статті, у період перебування їх у відпустці для догляду за дитиною вони можуть працювати на умовах неповного робочого часу або вдома.

Аналогічні умови містять норми частини сьомої статті 179 КЗпП України.

Законодавчо визначено лише одну підставу для відмови у наданні відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років, тоді, коли дитина перебуває на державному утриманні, крім прийомних дітей у прийомних сім'ях та дітей-вихованців у дитячих будинках сімейного типу.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що надання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є обов'язком відповідача, а отримання відпустки є правом матері дитини.

ОСОБА_1 виявила бажання піти у відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, подавши відповідний рапорт.

Станом на день подання рапорту (01 березня 2017 року) не існувало законних підстав для відмови позивачці у задоволенні поданого рапорту про використання наданого права на соціальну відпустку.

Позивач про можливе звільнення у зв'язку з ліквідацією юридичної особи дізналась лише 04 травня 2017 року, до суду ж про захист порушеного права на отримання відпустки звернулася 31.03.2017р., тобто задовго до того часу як дізналася про можливий факт свого звільнення через скорочення штатів.

Колегія суддів критично відноситься до доводів відповідача стосовно неможливості виконати рішення суду, оскільки позивачку було звільнено з ОВС України через скорочення штатів. Так, рішення суд першої інстанції виніс 27.06.2017року, тобто на момент, коли позивач перебувала на посаді інспектора слідчого відділення Олександрівського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області. Відповідачу було відомо про факт оскарження позивачкою бездіяльності та відмови у наданні їй відпустки для догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, проте, не зважаючи на прийняте судом рішення, відповідач все ж звільнив позивача 04.07.2017року.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції у даній справі слід залишити без змін, як законне та обґрунтоване, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 червня 2017 року у справі № П/ 811/527/17 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак