Справа № 808/2165/17
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року (о 14 год. 05 хв.) Справа № 808/2165/17 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго»

до Одеської митниці ДФС

третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області

про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпроенерго» (далі позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Одеської митниці ДФС (далі відповідач), третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, в якому просить:

визнати бездіяльність відповідача, яка полягає у ненаданні Головному управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області висновку про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених сум податку на додану вартість позивачу у розмірі 2 988 446,04 грн. протиправною;

зобовязати відповідача підготувати й надати до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області висновок про повернення надмірно сплачених митних платежів позивачу у розмірі 2 988 446,04 грн.;

зобовязати відповідача протягом двадцяти пяти днів з дня набрання судовим рішенням законної сили подати до суду звіт про його виконання.

В обґрунтування позову підприємство посилається на те, що протягом грудня 2014 року січня 2015 року при митному оформленні імпортованого вугілля у позивача виникла переплата митних платежів з податку на додану вартість у сумі 2 988 446,04 грн. Переплата митних платежів з податку на додану вартість в зазначеній сумі виникла внаслідок митного оформлення імпорту товару за тимчасовими митними деклараціями через відсутність точних відомостей про показники товарів (у звязку з контрактними умовами по визначенню якісних показників в порту призначення та розрахунку по формулі на їх основі ціни товару), що необхідно для заповнення митної декларації у звичайному порядку. Так, позивачем було подано тимчасові митні декларації типу ТФ: №500010003/2014/008980 від 04.12.2014 на товар: вугілля камяне походженням з Південно-Африканської Республіки (надалі ПАР), у кількості 80 000 000 кг., на суму 104 477 086,24 грн., ПДВ 20 895 417,25 грн.; №500010003/2014/009085 від 11.12.2014 на товар: вугілля камяне походженням з Південно-Африканської Республіки (надалі ПАР), у кількості 4 612 000 кг., на суму 6 206 100,51 грн., ПДВ 1 241 220,10 грн. В подальшому, після визначення фактичних якісних показників вугілля незалежною інспекцією, на підставі отриманих показників була розрахована остаточна ціна товару, внаслідок чого відбулося її зниження у порівнянні з ціною, заявленою у тимчасових митних деклараціях. Позивач вказує, що ним було подано до митниці додаткові митні декларації, відповідно до яких була уточнена ціна товару: №500010003/2015/000418 від 15.01.2015 до тимчасової митної декларації №500010003/2014/008980 від 04.12.2014, в якій визначено ціну товару у розмірі 5 951 200 дол. США замість 6 880 000 дол. США; №500010003/2015/000419 від 15.01.2015 до тимчасової митної декларації №500010003/2014/009085 від 11.12.2014, в якій визначена ціна товару у розмірі 343 086,68 дол. США замість 396 632 дол. США. В додаткових деклараціях визначено суми податку, що підлягають поверненню, у розмірі 2 820 881,33 грн. та 167 564,71 грн. відповідно. Позивач неодноразово звертався до митниці із заявами про повернення надміру сплачених коштів, проте станом на момент звернення до суду митницею суму переплати ПДВ позивачу не повернуто, чим порушено вимоги Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 №618. Так позивач вказує, що кожного разу відмовляючи йому у поверненні переплати митних платежів відповідач висував позивачу вимоги щодо надання додаткових документів, не передбачених як обовязкові для повернення переплати митних платежів. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та у звязку із цим просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та поясненнях до заперечень проти адміністративного позову (вх. №26168 від 26.09.2017), в яких вказано, що у відповідача були всі необхідні повноваження на етапі митного оформлення товару до моменту прийняття додаткових митних декларацій впливати на відомості, що значаться в таких деклараціях стосовно характеристик товару, тобто у разі виявлення недостатності документів або непевності в відомостях, які надавалися декларантом, митниця мала повноваження витребувати додаткові документи та відомості, а у випадку незгоди з митною вартістю та, відповідно, сумою податкових зобовязань здійснити коригування митної вартості. З моменту прийняття декларацій до митного оформлення відомості, внесені до них, є такими, що погоджені органом митної служби, всебічно перевіреними органом митної служби та визнані достовірними. Також, Товариство з обмеженою відповідальністю «INCOLAB SERVSCES UKRAINE» є незалежною організацією, погодженою сторонами контракту з поставки вугілля для здійснення перевірки та приймання вугілля. ТОВ «INCOLAB SERVSCES UKRAINE» має свідоцтво про атестацію вимірювальної лабораторії ТОВ «INCOLAB SERVSCES UKRAINE» №ВЛ-051/2014, видане Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 18 березня 2014 року. Вказане свідоцтво надавалося позивачем до митниці. Окрім того, станом на момент звернення позивача до митниці та на момент розгляду цих звернень у позивача був відсутній податковий борг. Також, протиправними є вимоги митного органу щодо необхідності надання документів, що підтверджують факт оплати імпортованого товару, оскільки законодавством визначено чіткий перелік випадків коли митний орган може висувати таку вимогу, проте відповідачем не повідомлено жодної законодавчо визначеної підстави для витребування у позивача додаткових документів. Позивачем до закінчення митного оформлення були подані усі необхідні документи, що дали митниці змогу достовірно та обґрунтовано визначити митну вартість товарів.

Під час розгляду справи по суті представник відповідача адміністративний позов не визнав із підстав, наведених у письмових запереченнях проти адміністративного позову від 08.08.2017 №2253/15-70-10 (вх. №22798 від 14.08.2017). Вказує на те, що ТОВ «INCOLAB SERVSCES UKRAINE» відсутнє у переліку акредитованих випробувальних лабораторій, до компетенції яких віднесено визначення фактичної нижчої теплоти згорання камяного вугілля. Зазначає, що факт надмірної сплати до державного бюджету митних платежів документально не підтверджений, тому у митниці відсутні підстави для повернення таких платежів. Крім того, станом на 22.06.2015, 22.04.2016, червень 2016 року, грудень 2016 року за відповідачем та його відокремленими підрозділами обліковувався податковий борг. Також, довідка про відсутність заборгованості, що надавалася позивачем, не відповідала затвердженій формі довідки. Листи позивача не відповідали вимогам п.п. 43.4, 43.4-1 ст. 43 Податкового кодексу України, а саме: в них не було зазначено напрям перерахування коштів. Окрім того, позивачем не надано документів, що підтверджують факт оплати імпортованого товару. На підставі викладеного, вважає, що підстав для повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених коштів позивачу немає, дії відповідача є правомірними, а предявлений позов безпідставний, тому просить у задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, проте надіслав до суду заперечення від 22.08.2017 №16-12/2064-5487 (вх. № 23705 від 28.08.2017), в яких зазначає, що лише в разі подачі митним органом до органу державного казначейства висновку про повернення з Державного бюджету України помилково або надмірно зарахованих до бюджету митних платежів, органом казначейства будуть здійснюватися заходи, направлені на здійснення операцій стосовно повернення спірної грошової суми. Вказує, що в позовній заяві не ставиться питання щодо правомірності дій органу казначейства. Просить відмовити у задоволенні позову..

На підставі статті 160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпроенерго» (ідентифікаційний код 00130872) зареєстровано як юридична особа 08.04.1998 Виконавчим комітетом Запорізької міської ради, що підтверджується Відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) №41/2017.

04.12.2014 позивачем до митного оформлення було надіслано тимчасову митну декларацію типу «ТФ» на товар «Вугілля камяне з показниками якості, гранична норма: зола (на сухий стан) 28% max; сірка (на сухий стан) 2,1% max; вихід летких речовин (на сухий стан) 18,0% max; волога (на робочий стан) 10,0% max; нижча теплота згорання (на робочий стан) 5 200 ккал/кг m» у кількості 80 000 000 кг, відправник STEEL MONT TRADING LTD (United Kingdom), одержувач ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго», декларант/представник ТОВ «ПОРТІНВЕСТ ЛОДЖИСТІК», країна відправлення Південна Африка. Тимчасовій митній декларації було присвоєне №500010003/2014/008980.

Згідно з графою 12 тимчасової митної декларації №500010003/2014/008980 від 04.12.2014, вартість товару складає 104 477 086,24 грн., а згідно з графою 47 цієї декларації сума сплаченого податку на додану вартість склала 20 895 417,25 грн.

11.12.2014 позивачем до митного оформлення було надіслано тимчасову митну декларацію типу «ТФ» на товар «Вугілля камяне з показниками якості, гранична норма: зола (на сухий стан) 28% max; сірка (на сухий стан) 2,1% max; вихід летких речовин (на сухий стан) 18,0% max; волога (на робочий стан) 10,0% max; нижча теплота згорання (на робочий стан) 5 200 ккал/кг m» у кількості 4 612 000 кг, відправник STEEL MONT TRADING LTD (United Kingdom), одержувач ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго», декларант/представник ТОВ «ПОРТІНВЕСТ ЛОДЖИСТІК», країна відправлення Південна Африка. Тимчасовій митній декларації було присвоєне №500010003/2014/009085.

Згідно з графою 12 тимчасової митної декларації №500010003/2014/009085 від 11.12.2014, вартість товару складає 6 206 100,51 грн., а згідно з графою 47 цієї декларації, сума сплаченого податку на додану вартість склала 1 241 220,10 грн.

Як встановлено судом з пояснень представника позивача, підставою для подання тимчасових митних декларацій на вищевказаний товар стала відсутність точних відомостей про якісні показники товару (у звязку з контрактними умовами по визначенню якісних показників в порту призначення та розрахунку по формулі на їх основі ціни товару), що необхідно для заповнення митної декларації у звичайному порядку.

Так, судом встановлено, що 11.08.2014 між ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» (покупець) та DTEK TRAIDING SA (Женева, Швейцарія) (продавець) було укладено контракт №DAF/DTSA-DnE на поставку вугілля камяного походженням з вугільних басейнів Російської Федерації.

Пунктом 1.2 контракту №DAF/DTSA-DnE від 11.08.2014 передбачено, що асортимент, якісні характеристики, ціни і кількість товару, який постачається, узгоджується сторонами в специфікаціях, які є невідємною частиною даного контракту. Сторони укладають відповідні додаткові угоди, які є невідємною частиною даного контракту.

Згідно з п. 2.1 контракту №DAF/DTSA-DnE від 11.08.2014, ціна товару, що поставляється, визначена на умовах поставки, передбачених даний контрактом та узгоджується сторонами в специфікаціях к даному договору. Орієнтовна сума даного договору визначається як сумарна вартість товару, який постачається по даному контракту, вказана в специфікаціях к даному контракту. У випадку відхилення кількості поставленого товару від узгодженої кількості до постачання, загальна вартість товару, який постачається, змінюється пропорційно кількості фактично поставленого товару із розрахунку його ціни, указаної в відповідних специфікаціях.

Підпунктом 2.3.2.1 пункту 2.3 контракту №DAF/DTSA-DnE від 11.08.2014 визначено, що кінцева вартість товару, за який покупцем було здійснено передплату, визначається на підставі кількісних та якісних показників товару, встановлених згідно х п. 3.3 даного контракту, на підставі якої продавець надає покупцю рахунок-фактуру (інвойс) на товару, у відповідності до п. 4.6.5 даного контракту.

Згідно з п. 3.3 контракту №DAF/DTSA-DnE від 11.08.2014, сторони встановлюють наступний порядок приймання товару по кількості та якості:

Товар вважається переданим:

- по кількості згідно з даними, указаними в відповідних товаросупровідних документах на товар (залізничні накладні) з відповідною відміткою залізничної станції Російської Федерації в пункті переходу кордону Російської Федерації та України;

- за якістю по даним якісних показників товару, встановлених вантажовідправником/незалежною лабораторією в Свідоцтвах/сертифікатах якості.

Приймання товару здійснюється:

- по кількості згідно даних, вказаних у відповідних товаросупровідних документах на товар (залізничні накладні) з відповідною відміткою залізничної станції Російської Федерації в пункті переходу кордону Російської Федерації та України;

- за якістю по даним якісних показників товару, встановлених вантажовідправником/незалежною лабораторією в Свідоцтвах/сертифікатах якості.

Згідно з п. 3.4 контракту №DAF/DTSA-DnE від 11.08.2014, під терміном «незалежна лабораторія (інспекція)» розуміється: іноземне підприємство «СЖС Україна» або ТОВ «ІНКОЛАБ СЕРВІСЕЗ УКРАЇНА». У випадку зміни незалежної лабораторії (інспекції) сторони укладають відповідну додаткову угоду.

Судом також встановлено, що на виконання умов контракту №DAF/DTSA-DnE від 11.08.2014 ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» (покупець) та DTEK TRAIDING SA (Женева, Швейцарія) (продавець) було укладено специфікацію №35 від 24.11.2014 до контракту №DAF/DTSA-DnE від 11.08.2014 на поставку 84 612,00 метричних тонн вугілля камяного з якісними показниками: гранична норма: зола (на сухий стан) 28% max; сірка (на сухий стан) 2,1% max; вихід летких речовин (на сухий стан) 18,0% max; волога (на робочий стан) 10,0% max; мінімальна теплота згорання (на робочий стан) 5 200 ккал/кг; за ціною 86 дол. США за одну метричну тонну.

Згідно з п. 4, п. 4.1 специфікації №35 від 24.11.2014 до контракту №DAF/DTSA-DnE від 11.08.2014, фактична ціна товару розраховується за наступною формулою:

Фактична ціна=86*фактична нижча теплота згорання на робочий стан/6000.

Орієнтована загальна сума поставки за даною специфікацією складає 7 276 632 дол. США.

Пунктом 5 специфікації №35 від 24.11.2014 до контракту №DAF/DTSA-DnE від 11.08.2014 визначено, що поставка товару здійснюється морським транспортом з урахуванням узгодженого графіку поставки, на умовах терміну «CIF»: порт призначення, згідно з Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів «ІНКОТЕРМС» в редакції 2000 року, з урахуванням положень контракту.

Згідно з п. 5.3 специфікації №35 від 24.11.2014 до контракту №DAF/DTSA-DnE від 11.08.2014, порт призначення:

ТОВ «ТИС», адреса: 67543, Україна, Одеська область, Комінтерновський район, с. Візірка, вул. Чапаєва, буд. 50;

та/або

ДП «Іллічівський морський торговельний порт», адреса: 68001, Україна, Одеська область, м. Іллічівськ, пл.. Праці, 6.

Згідно з п. 6 специфікації №35 від 24.11.2014 до контракту №DAF/DTSA-DnE від 11.08.2014, період поставки товару за даною специфікацією: листопад грудень 2014 року.

Відповідно до п. 8.2 специфікації №35 від 24.11.2014 до контракту №DAF/DTSA-DnE від 11.08.2014, приймання товару за якістю здійснюється незалежною лабораторією (ТОВ «ІНКОЛАБ СЕРВІСЕЗ УКРАЇНА») в порту відвантаження. Оплата послуг незалежної лабораторії здійснюється продавцем.

Як встановлено судом з пояснень представника позивача, після завершення відвантаження вугілля на склад порту та визначення фактичних якісних показників вугілля незалежною інспекцією, на підстав отриманих показників була розрахована остаточна ціна товару, внаслідок чого відбулося її зниження у порівнянні з ціною заявленою у тимчасових митних деклараціях.

Як свідчать матеріали справи, 12.12.2014 між ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» (покупець) та DTEK TRAIDING SA (Женева, Швейцарія) (продавець) було укладено додаткову угоду №1 до специфікації №35 від 24.11.2014 до контракту №DAF/DTSA-DnE від 11.08.2014, якою викладено пункт 2 специфікації в наступній редакції:

Товар, який постачається за даною специфікацією, повинен відповідати наступним якісним характеристикам: товар вугілля камяне; кількість метричних тонн 84 612,00; вихід летких речовин (на сухий стан) 18,0% max; зола (на сухий стан) 28% max; волога (на робочий стан) 10,0% max; мінімальна теплота згорання (на робочий стан) 5 190 ккал/кг; сірка (на сухий стан) 2,1% max.

Також судом встановлено, що 15.01.2015 позивачем до митниці подано додаткові митні декларації типу «ДТ»:

- №500010003/2015/000418, в графі 12 якої вказано вартість товару у розмірі 90 372 679,60 грн., в графі 47 цієї декларації вказано суму ПДВ у розмірі 2 820 881,33 грн., яка підлягає поверненню, про що свідчить код способу розрахунку «99»;

- №500010003/2015/000419, в графі 12 якої вказано вартість товару у розмірі 5 368 276,94 грн., в графі 47 цієї декларації вказано суму ПДВ у розмірі 167 564,71 грн., яка підлягає поверненню, про що свідчить код способу розрахунку «99».

10.02.2015 на адресу Одеської митниці ДФС надійшли заяви ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» №24/216 від 09.02.2015 (вх. №1110/10-29) про зарахування для подальших розрахунків суми сплаченої переплати у розмірі 2 820 881,33 грн. та №24/217 від 09.02.2015 (вх. №1109/10-29) про зарахування для подальших розрахунків суми сплаченої переплати у розмірі 167 564,71 грн.

Листом №524/10/15-70-25-01 від 26.02.2015 Одеською митницею ДФС було надано позивачу відповідь на його заяви №24/216 та №24/217 від 09.02.2015, за змістом якої, відповідач із посиланням на ч.ч. 1, 3 ст. 301 Митного кодексу України та п. 43.2 ст. 43 Податкового кодексу України вказав, що питання щодо повернення зарахованих до бюджету митних платежів буде розглянуто за умови дотримання вимог вищевказаних норм законодавства та при наявності оригіналу довідки з ДПІ про відсутність податкового боргу.

Окрім того, в доповнення до листа №524/10/15-70-25-01 від 26.02.2015 Одеською митницею ДФС було надіслано позивачу лист №644/10/15-70-25-03 від 11.03.2015, в якому вказано, що під час подання та оформлення додаткових митних декларації до тимчасових митних декларацій декларантом надано сертифікат випробувань від 07.12.2014 №1411501UA Yu, виданий ТОВ «INCOLAB SERVICES UKRAINE» (Донецька область, м. Маріуполь, 87554, пров. Пілотів, 1), згідно з яким, встановлено фактичну нижчу теплоту згорання (на робочий стан) на рівні 5 190 ккал/кг та на підставі якого визначена митна вартість товару. У звязку з чим виникла різниця в митних платежах за додатковими деклараціями в сумі 2 млн. 988,4 тис. грн. та на яку ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» надало заяву до митниці щодо зарахування зазначеної суми переплати в рахунок майбутніх платежів. Враховуючи вищевикладене, з метою вивчення всіх обставин митного оформлення та встановлення факту виникнення переплати, митниця просила у позивача надати документи, що підтверджують право на проведення досліджень ТОВ «INCOLAB SERVICES UKRAINE», а саме: свідоцтво про атестацію та галузі відповідно до свідоцтва про атестацію ТОВ «INCOLAB SERVICES UKRAINE», які надають право на проведення досліджень, зокрема, щодо встановлення теплоти згорання, у тому числі, фактичної нижчої теплоти згорання (на робочий стан).

Листом №24/1544 від 23.06.2015 ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» звернулося до Одеської митниці ДФС з проханням повернути з державного бюджету на поточний рахунок ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» суму надмірно сплачених коштів у розмірі 2 988 446,04 грн. В цій заяві були вказані реквізити банківської установи для повернення коштів та до заяви було додано: довідку про відсутність заборгованості №3633/10/28-04-20-017 від 23.06.2015; МД №500010003/2014/009085 від 11.12.2014; МД №500010003/2015/000419 від 15.01.2015; МД №500010003/2014/008980 від 04.12.2014; МД №500010003/2015/000418 від 15.01.2015; свідоцтво про атестацію вимірювальної лабораторії ТОВ «Інколаб Сервісез Україна» №ВЛ-051/2014 від 18.03.2014.

Однак, листом №2096/10/15-70-25-03 від 15.07.2015 Одеською митницею ДФС було повідомлено позивача, що надана разом із заявою ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» від 23.06.2015 №24/1544 лист №3633/10/28-04-20-30-017 від 23.06.2015 СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі МГУ Міндоходів про надання відповіді головному бухгалтеру ОСОБА_3 не відповідає вимогам наказу Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №567, яким затверджено форму довідки про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів. Крім того, зазначеним листом надана інформація щодо відсутності станом на 22.06.2015 податкового боргу зі сплати податків, зборів, платежів за даними інтегрованих карток ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго», але наявності по відокремленому підрозділу «Запорізька електрична станція» ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» станом на 22.06.2015 податкового боргу по податку на прибуток підприємств і організацій що перебувають у державній власності, в сумі 6 223 298,85 грн. Враховуючи вищевикладене, питання щодо повернення зарахованих до бюджету митних платежів буде розглянуто за умови дотримання положень Податкового кодексу.

Листом №01/192 від 07.03.2017 ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» звернулося до Одеської митниці ДФС із проханням повернути з державного бюджету на поточний рахунок ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» в установі банку загальну суму надмірно сплачених коштів у розмірі 2 988 446,04 грн. В цій заяві було вказано реквізити фінансової установи для повернення коштів та до неї було додано: МД №500010003/2014/009085 від 11.12.2014; МД №500010003/2015/000419 від 15.01.2015; МД №500010003/2014/008980 від 04.12.2014; МД №500010003/2015/000418 від 15.01.2015.

Між тим, Одеська митниця ДФС листом №1227/10/15-70-19-05 від 28.03.2017 запросила від позивач для остаточного прийняття рішення щодо сум надмірно сплаченого податку на додану вартість, згідно з ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, банківські платіжні документи, якими підтверджується факт оплати рахунку-фактури від 12.12.2014 №1212-4 на суму 6 294 486,68 дол. США.

Позивачем до ДФС України було подано скаргу в порядку ст. 25 Митного кодексу України №31/291 від 10.04.2017, в якій позивач просив зобовязати Одеську митницю ДФС здійснити повернення із державного бюджету на поточний рахунок ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» в установі банку загальну суму надмірно сплачених коштів митних платежів у розмірі 2 988 446,04 грн.

Листом №9748/6/99-99-19-02-01-15 від 05.05.2017 «Про розгляд скарги» ДФС України повідомило позивача, що надміру сплачені кошти мають бути повернені за умови дотримання вимог чинного законодавства.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо неповернення з Державного бюджету України позивачу надмірно сплачених коштів неправомірною, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Судом також досліджено:

- лист СДПІ з ОВП у м. Запоріжжя МГУ Міндоходів «Про відсутність заборгованості» №583/10/28-04-20-30-017 від 31.01.2015, в якому вказано, що станом на 31.01.2015 за даними інтегрованих карток ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» не має податкового боргу зі сплати податків, зборів, платежів, що контролюються СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі МГУ Міндоходів;

- лист СДПІ з ОВП у м. Запоріжжя МГУ Міндоходів «Про відсутність заборгованості» №1449/10/28-04-20-30-017 від 10.03.2015, в якому вказано, що станом на 10.03.2015 за даними інтегрованих карток ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» не має податкового боргу зі сплати податків, зборів, платежів, що контролюються СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі МГУ Міндоходів;

- довідку про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами від 22.09.2017, про те, що ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» станом на 22.09.2017 не має заборгованості зі сплати податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за визначеними та узгодженими платником податків зобовязаннями зі сплати податків, зборів, платежів, що контролюються Дніпропетровським управлінням Офісу великих платників податків ДФС згідно інтегрованих карток платників, видану Офісом великих платників податків ДФС;

- Свідоцтво про атестацію №ВЛ-051/2014, видане Державним підприємством «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» 18.03.2014, яке засвідчує, що ТОВ «Інколаб Сервісез Україна», як вимірювальна лабораторія, пров. Пілотів, б. 1, м. Маріуполь, Донецька обл., 87554, відповідає критеріям атестації і атестоване на проведення вимірювань у сфері поширення державного метрологічного нагляду та додаток до Свідоцтва про атестацію №ВЛ-051/2014 від 18.03.2014 «Галузь атестації ТОВ СП «Інколаб Сервісез Україна», як вимірювальної лабораторії на проведення вимірювань у сфері поширення державного метрологічного нагляду», до якої внесено таку величину вимірювання як «теплота спалювання»;

- Примірний перелік акредитованих випробувальних лабораторій, які компетентні щодо визначення показника фактичної нижчої теплоти згорання камяного вугілля, наданий Одеській митниці ДФС Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Міндоходів листом №1700/94-94-56-1-еп від 18.03.2015, до якого входять: 1) випробувальний центр «ХарЦис» Державного підприємства «Український державний науково-дослідний вуглехімічний інститут»; 2) випробувальний центр «СЖС Україна» іноземного підприємства «СЖС Україна»; 3) випробувальний центр ТОВ «Інспекторат Україна».

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного та Податкового кодексів України, а також іншими законами України з питань оподаткування.

За правилами статті 289 Митного кодексу України обов'язок із сплати митних платежів у разі ввезення товарів на митну територію України виникає з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України.

Статтею 295 Митного кодексу України визначено, що митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов'язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов'язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на органи доходів і зборів.

Митне законодавство передбачає можливість виникнення правової ситуації, пов'язаної з помилковою та/або надмірною сплатою митних платежів. Визначення того, що належить розуміти як помилково та/або надміру сплачені митні платежі, у Митному кодексі України немає, але воно міститься в податковому законодавстві.

Так, згідно з підпунктом 14.1.115 пунктом 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, правила якого застосовуються до відносин, пов'язаних зі справлянням митних платежів, як надміру сплачені грошові зобов'язання розуміють суму коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Митне та податкове законодавство не містить переліку причин, через які може статися помилкова та/або надмірна сплата сум платежів. Оскільки визначення розміру (суми) митних платежів здійснюється шляхом дій над кількісними числовими показникам (одиницями) виміру, не виключено, що операції з ними з якихось причин можуть призвести до неправильного (хибного) розрахунку чи обчислення сум платежів. Важливо, що в основі таких дій не було умисних протиправних дій суб'єктів правовідносин, діяльність яких пов'язана із визначенням і справлянням митних платежів.

У відповідності до статті 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

За нормами статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Частина друга статті 45 Бюджетного кодексу України передбачає, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

На виконання частини другої статті 45 Бюджетного кодексу України та статей 43, 102 Податкового кодексу України розроблено Порядок повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затверджений наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 №618 (далі - Порядок №618).

Згідно з абзацами першим, другим, дванадцятим пункту 1, пунктами 2, 3 розділу ІІІ Порядку № 618 для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за Єдиним державним реєстром підприємств і організацій України платника податків - юридичної особи, або прізвище, ім'я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) та напрям перерахування коштів.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до відділу митних платежів митного органу (далі - Відділ) для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Спільним наказом Міністерства доходів і зборів України і Міністерства фінансів України №882/1188 від 30.12.2013 затверджено Порядок взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, далі Порядок №882/1188).

Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку №882/1188 повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом Міндоходів на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Обов'язковим реквізитом заяви є визначення платником податку напрямів перерахування коштів, що повертаються як помилково та/або надміру сплачені.

Аналогічні за змістом приписи наведено у Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України №1146 від 15.12.2015, який є чинним з 22.01.2016.

З аналізу вказаних норм вбачається, що обов'язковою умовою для здійснення повернення надмірно сплачених сум митних та інших платежів є наявність факту надмірної сплати коштів, подання платником податків заяви у довільній формі про таке повернення до митного органу не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України із зазначенням шляху перерахування коштів.

Як було зазначено судом, позивач подавав такі заяви неодноразово, зокрема, в лютому та червні 2015 року та в березні 2017 року, однак Одеською митницею було відмовлено позивачу у поверненні сплачених грошових зобов'язань. Обґрунтовуючи свої відмови, Одеська митниця ДФС вказала: 1) необхідність надання довідки про відсутність податкового боргу та документів, що підтверджують право на проведення досліджень ТОВ «INCOLAB SERVICES UKRAINE», а саме: свідоцтво про атестацію та галузі відповідно до свідоцтва про атестацію ТОВ «INCOLAB SERVICES UKRAINE», які надають право на проведення досліджень, зокрема, щодо встановлення теплоти згорання, у тому числі, фактичної нижчої теплоти згорання (на робочий стан); 2) неналежність форми довідки про відсутність податкового боргу та факт наявності податкового боргу у відокремленого підрозділу позивача; 3) необхідність надання банківських платіжних документів, якими підтверджується факт оплати рахунку-фактури від 12.12.2014 №1212-4 на суму 6 294 486,68 дол. США.

Зі змісту Порядку №618 вбачається, що підставою для відмови митним органом заявнику у поверненні надмірно сплачених митних платежів може бути або невідповідність поданих документів вимогам цього порядку, або відсутність переплати.

Суд, дослідивши зміст поданих позивачем заяв про повернення надміру сплачених коштів, зазначає, що всі заяви відповідали вимогам Порядку №618, зокрема: вони були подані протягом 1095 днів від дня виникнення надміру сплаченої суми; у заяві зазначалися причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за Єдиним державним реєстром підприємств і організацій України платника податків - юридичної особи та напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку.

Факт переплати митних платежів підтверджується митними деклараціями №500010003/2014/009085 від 11.12.2014, №500010003/2015/000419 від 15.01.2015, №500010003/2014/008980 від 04.12.2014, №500010003/2015/000418 від 15.01.2015, а її розмірі представником відповідача не спростовується.

Звідси, у відповідача були відсутні законодавчо визначені підстави для відмови у поверненні позивачу переплати митних платежів.

Крім того, суд зазначає, що всі вимоги, що висувалися митним органом позивачу щодо необхідності надання додаткових документів, не ґрунтуються ані на приписах Митного чи Податкового кодексів України, ані на нормах Порядку №618.

Так, як вже зазначалося вище, за нормами статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно з довідкою про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами від 22.09.2017, виданої Офісом великих платників податків ДФС, ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» станом на 22.09.2017 не має заборгованості зі сплати податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за визначеними та узгодженими платником податків зобовязаннями зі сплати податків, зборів, платежів, що контролюються Дніпропетровським управлінням Офісу великих платників податків ДФС згідно інтегрованих карток платників.

Також, позивачем надавалися відповідачу листи СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі МГУ Міндоходів «Про відсутність заборгованості» №583/10/28-04-20-30-017 від 31.01.2015 та №1449/10/28-04-20-30-017 від 10.03.2015, проте вказані листи відповідачем до уваги не прийняті через невідповідність їх формі довідки, затвердженій наказом Міністерства доходів і зборів України №567 від 10.10.2013, що й послугувало черговою підставою для відмови у поверненні переплати митних платежів.

Проте, суд не може погодитися із такою позицією митного органу та зазначає, що відповідно до п. 2 Порядку видачі довідки про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України №567 від 10.10.2013, довідка видається міжрегіональними територіальними органами Міндоходів України (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць), державними податковими інспекціями в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, обєднаними та спеціалізованими державними податковими інспекціями за встановленою формою (додаток 1) за основним місцем обліку платника податків, який звертається за наданням послуги.

Звідси, позивач не самостійно формує довідку про відсутність податкового боргу, а тому позбавлений можливості впливати на податковий орган, що її видав, в частині необхідності додержання форми такої довідки.

Суд зазначає, що стаття 43 Податкового кодексу України та Порядок №618 містять перелік вимог до заяви про повернення суми переплачених коштів, серед якого відсутні такі вимог як надання довідки про відсутність податкового боргу. Більш того, відповідач, як контролюючий орган у розумінні п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України, повноважний самостійно перевірити наявність чи відсутність у платника податків податкового боргу.

Щодо вимог відповідача про необхідність надання документів, що підтверджують право на проведення досліджень ТОВ «INCOLAB SERVICES UKRAINE», а саме: свідоцтва про атестацію та галузі відповідно до свідоцтва про атестацію ТОВ «INCOLAB SERVICES UKRAINE», які надають право на проведення досліджень, зокрема, щодо встановлення теплоти згорання, у тому числі, фактичної нижчої теплоти згорання (на робочий стан), та банківських платіжних документів, якими підтверджується факт оплати рахунку-фактури від 12.12.2014 №1212-4 на суму 6 294 486,68 дол. США, суд зазначає таке.

По-перше, позивачем було надано відповідачу свідоцтво про атестацію вимірювальної лабораторії ТОВ «Інколаб Сервісез Україна» №ВЛ-051/2014 від 18.03.2014 листом №24/1544 від 23.06.2015.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача в запереченнях на відсутність ТОВ «Інколаб Сервісез Україна» у переліку акредитованих випробувальних лабораторій, до компетенції яких віднесено визначення фактичної нижчої теплоти згорання камяного вугілля, оскільки даний перелік є «примірним» та сформованим Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Міндоходів. Офіційний же перелік таких випробувальних лабораторій не існує, а тому наданий відповідачем до матеріалів справи Примірний перелік акредитованих випробувальних лабораторій, які компетентні щодо визначення показника фактичної нижчої теплоти згорання камяного вугілля, не може бути розцінений судом як належний та допустимий доказ.

По-друге, факт переплати митних платежів підтверджується митними деклараціями №500010003/2014/009085 від 11.12.2014, №500010003/2015/000419 від 15.01.2015, №500010003/2014/008980 від 04.12.2014, №500010003/2015/000418 від 15.01.2015, які успішно пройшли митний контроль без зауважень митного органу.

Суд зазначає, що з моменту завершення процедури митного оформлення, на етапі розгляду заяви про повернення переплати митних платежів, у митного органу відсутнє право витребувати від платника податків та зборів документи, інші ніж передбачено ст. 43 Податкового кодексу України та Порядком №618.

За таких умов, відповідно до пункту 43.5 статті 43 Податкового кодексу України контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви повинен був підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органові Державного казначейства України. На підставі отриманого висновку орган Державного казначейства України протягом п'яти робочих днів мав здійснити повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому Державним казначейством України.

Згідно з пунктами 8 11 Порядку №1146 орган ДФС у разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує: висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку; два примірники реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку; три примірники реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку. Контроль за прийняттям/передаванням висновків органи ДФС, місцеві фінансові органи, органи Казначейства здійснюють шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1242 (із змінами).

За платежами, належними державному бюджету, орган ДФС у строк не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за платежами, належними державному бюджету, для виконання відповідному органу Казначейства.

Орган ДФС несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі висновку органу Казначейства для виконання.

Висновки реєструються органами Казначейства в Журналі обліку висновків, який ведеться в електронному вигляді за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку.

На підставі отриманих висновків відповідний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобовязань у визначеному законодавством порядку.

Із наведених вище правових норм вбачається, що законодавчою передумовою повернення коштів є складання митним органом висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів. Таким чином, необхідною обставиною для повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, є факт складання митним органом висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів.

Однак, Одеською митницею ДФС висновок не підготовлено, внаслідок чого не відбулося повернення позивачу надмірно сплачених коштів.

У зв'язку з цим та враховуючи, що позивач діяв згідно вимог законодавства, а підстави для відмови у задоволенні його заяви про повернення коштів є вичерпними і в даному випадку відсутні, суд вважає, що оскільки відповідачем не було вжито передбачених законом дій щодо надання вищевказаного висновку, а лише надано формальні письмові відповіді про можливість повернення коштів у випадку дотримання вимог законодавства, в даному випадку мала місце відповідна протиправна бездіяльність субєкта владних повноважень щодо ненадання органу казначейської служби висновку про повернення із бюджету коштів.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зважаючи на те, що саме митний орган проводить перевірку наявності надмірно сплачених митних платежів, визначає їх розмір, складає та направляє до органу казначейства висновок про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних платежів, суд вважає за необхідне зобовязати митний орган прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

При цьому, щодо позовної вимоги про зобовязання відповідача протягом двадцяти пяти днів з дня набрання судовим рішенням законної сили подати до суду звіт про його виконання, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 267 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Наведена норма КАС Україна наділяє суд правом зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Цією нормою передбачено право, а не обовязок суду щодо зобовязання суб'єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення.

Для вирішення питання щодо зобовязання суб'єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення необхідною умовою є наявність обґрунтованих підстав для сумніву, що судове рішення буде виконано.

Проте, в даному випадку, суд вважає, що засоби захисту та відновлення порушеного права позивача у вигляді визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобовязання відповідача підготувати й надати органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок про повернення позивачу надмірно сплачених митних платежів, які вживаються судом, є достатніми та такими, що допускають примусове виконання у випадку невиконання такого рішення суду у добровільному порядку, а тому обєктивної необхідності у зобовязанні відповідача подати звіт про виконання судового рішення немає.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку

Згідно з частиною першою статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Як встановлено частинами першою та другою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до приписів частини третьої статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 94, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Одеської митниці ДФС, яка полягає у ненаданні Головному управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області висновку про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених сум податку на додану вартість Публічному акціонерному товариству «ДТЕК Дніпроенерго» у розмірі 2 988 446,04 грн.

Зобовязати Одеську митницю ДФС підготувати й надати до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області висновок про повернення надмірно сплачених митних платежів Публічному акціонерному товариству «ДТЕК Дніпроенерго» у розмірі 2 988 446,04 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Присудити на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» суму судового збору 3 200,00 грн. (три тисячі двісті гривен) за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Батрак