Справа № 826/12955/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

30 листопада 2017 року м. Київ № 826/12955/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника відповідача ПрАТ "Глазер Юн" про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві до ТОВ «Філін Фінанс», ПрАТ «Глазер-Юн»,

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекціям у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві звернулась до суду з позовом до ТОВ «Філін Фінанс», ПрАТ «Глазер-Юн» про визнання недійсним договору.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року, у задоволенні позовних вимог Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві відмовлено.

20 вересня 2017 року представник відповідача ПрАТ «Глазер-Юн» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з заявою про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат. Дана заява вмотивована тим, що відповідачем понесено витрати на залучення професійного знавця права.

Згідно зі статтею 168 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Аналіз зазначеної норми вказує на те, що чинне законодавство передбачає можливість прийняття додаткового рішення, серед іншого, у разі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до статті 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи.

Згідно з частиною 1 статті 91 КАС України витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Частина друга цієї статті передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її представнику сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З аналізу вказаних норм випливає, що компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку. Тому для компенсації втраченого заробітку суду слід надати докази, які підтверджують середньомісячний заробіток сторони.

Якщо сторона, на користь якої постановлено рішення не працює і не має самостійного доходу, вона має право одержати компенсацію за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

Отже, оскільки ОСОБА_2 займає посаду директора Приватного підприємства "Глазер-Юн", він є зайнятою особою, а тому не має права одержати компенсацію за відрив від звичайних занять, а також компенсацію на додаткове залучення фахівців в галузі права.

Водночас, оскільки така особа є найманим працівником, так як займає відповідну посаду на підприємстві, а не самозайнятою особою, з урахуванням наведених вище положень відсутні підстави для відшкодування їй і компенсацій за втрачений заробіток.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не доведено обґрунтованість вимог заяви про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення компенсації за рахунок бюджетних асигнувань позивача, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 91, 160, 165, 168 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити директору ПрАТ "Глазер-Юн" ОСОБА_2 в ухваленні додаткового судового рішення.

Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя В.І. Келеберда