Справа № 826/2070/16
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2070/16 Головуючий у 1-й інстанції: Вєкуа Н.Г. Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

28 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2.) звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни (далі - Відповідач, Уповноважена особа) про:

- визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи щодо невключення ОСОБА_2 до переліку вкладників ПАТ «Радикал Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

- зобов'язання Відповідача надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо Позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Радикал Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.04.2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Третя особа, Фонд).

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.09.2017 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що проведена без урахування реального проміжку часу трансакція із зарахування коштів мала нетиповий характер, була здійснена у позаробочий час особою, яка не мала відповідних повноважень, у зв'язку з чим обґрунтовано віднесена Уповноваженою особою до нікчемних правочинів, про що Відповідачем прийнято відповідне рішення, яке не оскаржувалося Позивачем.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю. При цьому посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Звертає увагу на неврахування судом відсутності підстав для визнання правочину нікчемним у розумінні ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», документального підтвердження факту внесення готівкових коштів до каси банку, неможливості проведення касової операції протягом робочого дня у зв'язку із завантаженням, необізнаності Позивача із рішенням Відповідача про віднесення правочинів до нікчемних, проведення операцій у час, коли банк працював належним чином до введення тимчасової адміністрації, відсутності доказів «дроблення» рахунків.

У судовому засіданні повноважний представник Апелянта доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд вимоги останньої задовольнити повністю.

Представник Відповідача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

Третя особа, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибула.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно зашити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що 12.01.2015 року між ПАТ «Радикал Банк» (банк) та ОСОБА_2 (клієнт) укладено договір банківського рахунку №15555/П-980 (а.с. 13-16), за умовами якого банк відкриває клієнту поточних рахунок у гривні НОМЕР_1, здійснює його розрахунково-касове обслуговування протягом операційного часу, але в межах режиму роботи установи банку, в якому здійснюється операція (операційний день: робочий день банку, що припадає на понеділок - п'ятницю) та здійснює нарахування процентів, на умовах та у порядку, визначених цим договором та чинним законодавством України, внутрішніми актами банку та цим договором.

Згідно квитанції від 09.07.2015 року №12627 (а.с. 17) Позивачем поповнено поточний рахунок НОМЕР_1 на суму 69 120,00 грн., а зарахування коштів підтверджується банківською випискою від 10.03.2016 року (а.с. 45).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 09.07.2015 року № 452/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 09.07.2015 року №130 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Радикал Банк», згідно якого з 10.07.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію строком на 3 місяці та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрацію в ПАТ «Радикал Банк» - Шевченка Олександра Володимировича.

У подальшому, рішенням виконавчої дирекції Фонду від 08.10.2015 року №408 продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Радикал Банк» до 09.11.2015 року включно.

Постановою Правління Національного банку України від 09.11.2015 року №769 відкликано банківську ліцензію та вирішено ліквідувати ПАТ «Радикал Банк».

10.11.2015 року згідно рішення виконавчої дирекції Фонду № 203 від 09.11.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Радикал Банк» та призначено Савельєву Анну Миколаївну уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» строком на 2 роки з 10.11.2015 року по 09.11.2017 року включно.

На офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що з 13.11.2015 року Фонд розпочинає виплати коштів вкладникам ПАТ «Радикал Банк»; для отримання коштів вкладники ПАТ «Радикал Банк» з 13.11.2015 року по 24.12.2015 включно можуть звертатись до установ банку-агента Фонду - ПАТ «Банк Кредит Дніпро».

Наказом Уповноваженої особи від 09.11.2015 року №204 «Про визнання правочинів нікчемними» прийнято рішення визнати такими, що є нікчемними відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (трансакції в системі АБС Б2 щодо розміщення коштів на депозитний/поточний рахунок клієнта через рахунки каси банку 09.07.2015 року поза межами робочого часу та/або операційного дня, а також трансакції в системі АБС Б-2 щодо розміщення коштів на депозитний/поточний рахунок клієнта через рахунки каси банку 09.07.2015 року за одним й тим самим часом проведення трансакцій в одній касі одним і тим же касиром), які пов'язані з вкладними (депозитними) операціями за договорами банківського вкладу (депозиту) та/або договорами банківського рахунку (поточними рахунками), а також зарахування грошових коштів на рахунки таких осіб в ПАТ «Радикал Банк», зокрема, трансакції банку з рахунку НОМЕР_2 на рахунок НОМЕР_1 на суму 69 120,00 грн., проведену 09.07.2015 року о 18:30 (а.с. 61-62).

У зв'язку з викладеним Уповноваженою особою на адресу ОСОБА_2 було направлено повідомлення від 19.11.2015 року №3702/15 про нікчемність правочину (а.с. 19).

25.11.2015 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою про внесення останнього до списку осіб, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб належну ОСОБА_2 суму згідно договору про поточний рахунок №15555/П-1/980 від 12.01.2015 року (а.с. 18).

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз приписів ст. ст. 2, 3, 26, 27, 28, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. ст. 215, 216, 228, 236 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, оскільки рішення Уповноваженої особи про віднесення правочину до нікчемного не оскаржувалося, водночас проведена трансакція має сумнівний характер та здійснена поза робочим часом особою, яка не мала відповідних повноважень,

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на таке.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон).

Частиною першою статті 3 Закону визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

За правилами частин першої-третьої статті 27 Закону передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Згідно ч. 5 ст. 27 Закону Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Приписи ч. 6 ст. 27 Закону визначають, що Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року № 14 (далі - Положення № 14) уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення №14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення №14, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях, підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Як вбачається зі змісту повідомлення Уповноваженої особи від 19.11.2015 року №3702/15, трансакція ПАТ «Радикал Банк» щодо перерахування на користь ОСОБА_2 грошових коштів з призначенням платежу «внесення коштів на поточний рахунок» на суму 69 120,00 грн., дата вчинення - 09.07.2015 року, час вчинення - 18:30, є нікчемним правочином на підставі п. п. 1, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно ч. 2 ст. 38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Приписи ч. 3 ст. 38 Закону визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Наведене дає підстави для висновку про наявність в Уповноваженої особи, а у подальшому у Фонду обов'язку забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті, а також права на вчинення дій щодо повідомлення осіб про нікчемність договорів і застосування наслідків їх нікчемності.

У контексті наведеного, суд першої інстанції встановив таке.

Відповідно до відомостей, викладених у довідці ПАТ «Радикал Банк» щодо відкритих рахунків та журналу відкритих рахунків в період з початку року (01.01.2015 року) по день, що передував віднесенню ПАТ «Радикал Банк» до категорії неплатоспроможних (08.07.2015 року), ПАТ «Радикал Банк» фізичним особам було відкрито 580 рахунків (а.с. 97-104).

Водночас, 09.07.2015 року, тобто у день віднесення ПАТ «Радикал Банк» до категорії неплатоспроможних на підставі постанови Правління НБ України № 452/БТ, співробітниками ПАТ «Радикал Банк» фізичним особам було відкрито 503 поточних рахунки за балансовим рахунком 2620 (а.с. 105-111).

Тобто, лише за один день 09.07.2015 року (напередодні введення тимчасової адміністрації до ПАТ «Радикал Банк») було відкрито поточних рахунків фізичних осіб майже стільки, скільки відкрито було за півроку роботи банку.

Згідно виписки каси Оболонського відділення від 10.03.2016 року по рахунку № НОМЕР_1 за 09.07.2015 року операція по зарахуванню на рахунок Позивача готівки у сумі 69 120,00 грн. була проведена по касі банку 09.07.2015 року о 18:30:47 (а.с. 45).

Крім цього, 09.07.2015 року о 18:30 також було вчинено ще 2 трансакції: видача коштів з поточного рахунку за вкладами фізичних осіб на суму 50 000,00 грн., проведена о 18:30:51 (а.с. 48) та видача коштів з рахунків за вкладами фізичних осіб на суму 20 230,00 грн., проведена о 18:30:56 (а.с. 50).

Загалом, починаючи з 18:30:47 по 18:30:56 (9 секунд) касиром було проведено 3 трансакції: 1 з них щодо внесення готівки в касу на суму 69 120, грн.., та 2 трансакції - на видачу готівки з каси у розмірі 70 230,00 грн., що є неможливим за умови дотримання порядку ведення та обліку касових операцій.

Наведене підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_2 каси Оболонського відділення ПАТ «Радикал Банк» (а.с. 51-58).

Положенням про організацію роботи щодо ведення та обліку касових операцій в ПАТ «Радикал Банк», затвердженим рішенням правління ПАТ «Радикал Банк» від 02.02.2012 року №7, регламентовано порядок оформлення касовими працівниками прибуткових касових документів (а.с. 75-79).

Так п. 4.4. зазначеного Положення передбачено, що в прибутковому касовому документі касовий працівник перевіряє: повноту заповнення реквізитів відповідно до вимог нормативно - правових актів; відповідність вказаних в документах сум цифрами та літерами; відповідність зазначених даних паспорта або документа, що його замінює пред'явленому документу та належність його фізичній особі, яка здійснює прибуткову операцію; наявність необхідних підписів працівників, уповноважених підписувати касові документи, їх тотожність наявним зразкам підписів; наявність підпису платника; відповідність паперового документу електронному.

Пунктом 4.5. Положення закріплено, що після відповідної перевірки прибуткового касового документа касовий працівник приймає від Клієнта (обов'язково в його присутності) готівку наступним чином: розсортовує її за номіналом, а готівку національної валюти, крім того на придатну до обігу, зношену, значно зношену та з дефектом виробника; перевіряє її на справжність та платіжність з використанням довідкової інформації, що надається НБУ, банкам - емітентам, Інтерполом або іншим уповноваженим особам, із перевіркою захисних елементів банкнот та із застосуванням технічних засобів для визначення справжності банкнот; перераховує банкноти суцільно поаркушно, а монет - за кружками; звіряє суму, вказану в прибутковому документі, із сумою фактично виявленою при перерахуванні.

Під час прийому готівки та цінностей на столі касового працівника не може бути ніякої іншої готівки або цінностей, крім тих, що в даний час прийняті від Клієнта. Вся прийнята раніше готівка та цінності мають зберігатися в шухлядах столу (металевих шафах, сейфах), які повинні замикатися на ключ, п. 4.7 Положення.

З наведеного випливає, що особою, уповноваженою на приймання готівкових коштів у касі банку є касовий працівник, а не будь-який працівник банку.

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що трансакція з поповнення рахунку Позивача здійснювалася начальником Оболонського відділення Лещенко О.Є., який не є касовим працівником.

Твердження Апелянта про те, що останній не мав право самостійно зараховувати кошти на власний рахунок, а тому відповідні дії здійснював начальник відділення, є, на переконання суду, необґрунтованими, оскільки, як вбачається зі змісту додаткових пояснень до позовної заяви (а.с. 158), ОСОБА_2 самостійно зазначає, що власні кошти остання вносила і приймала особисто.

Хронометраж часу, необхідного для прийому і перерахування грошових коштів в обсязі 200 000,00 грн. купюрами різного номіналу, зафіксовано в акті Уповноваженої особи від 07.10.2015 року (а.с. 68).

Згідно вказаного акту зафіксовано хронометраж часу необхідного для прийому і перерахунку грошових коштів в обсязі 200 000,00 грн. купюрами номіналом по 100 гривень протягом 3 (трьох) хвилин 20 секунд; купюрами номіналом по 200 гривень протягом 1 (однієї) хвилини 40 секунд; купюрами номіналом по 500 гривень протягом 0 (нуль) хвилин 40 секунд.

Додатково до наведеного часу необхідно додати ще певну кількість часу на прийом грошових коштів в касу та видачу приходних документів.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на дані аудиторського висновку ТОВ «АФ «ПКФ Аудит Фінанс» - звіту про фактичні результати ПАТ «Радикал Банк» (каса Оболонського відділення ПАТ «Радикал Банк») (а.с. 112-116), зі змісту якого вбачається, що характер здійснених окремих касових операцій (09.07.2015 року), перелік яких наведено у Додатку 1, а саме наявність фактів одночасного відображення в регістрах обліку декількох операцій з різними особами в часових проміжках, тривалість яких є очевидно недостатньою для технологічного здійснення таких операцій, може свідчити про наявність ознак проведення таких операцій без фактичного внесення та наступної видачі готівкових коштів. Схожі висновки зафіксовані й в акті щодо проведення службового розслідування від 19.10.2015 року (а.с. 70-74).

У контексті наведеного колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість твердження суду першої інстанції про очевидність факту, що за умови дотримання касовим працівником алгоритму дій щодо ведення та обліку касових операцій, неможливо одночасно здійснити декілька операцій, щодо розміщення коштів на поточних рахунках клієнтів через один рахунок каси банку.

На підставі вище зазначеного колегія суддів погоджується з твердженням Окружного адміністративного суду м. Києва, що спірна трансакція була спрямовані виключно на документальне оформлення підстав отримання гарантованих виплат від Фонду.

При цьому суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що майже аналогічну суму коштів з власних рахунків отримують дві фізичні особи, одна з яких (ОСОБА_8.) за п'ять хвилин до спірної трансакції отримує кошти в якості надання фінансової допомоги від ТОВ «НеоКард», а інша (ОСОБА_9.) - мала у ПАТ «Радикал Банк» 2 депозитні рахунки на суму 180 000,00 грн. (яка відшкодована Фондом) та на суму 50 000,00 грн. Саме кошти у розмірі 50 000,00 грн. були документально отримані ОСОБА_9 одночасно із поповненням ОСОБА_2 свого власного рахунку.

Однак, фактично в касі відділення такої суми готівки не було, про що свідчить рух коштів по касі Оболонського відділення, а саме: на початок дня 09.07.2015 року у касі відділення обліковувалось 385 628,30 грн., протягом дня було відображено 60 трансакцій із внесенням готівки на загальну суму 4 942 863,17 грн.

Таким чином у касі протягом дня знаходилось 5 328 491,47 грн.

Згідно з даними на кінець дня, по касі було відображено видачу коштів на суму 5 327 807,70 грн., тобто різниця між сумою прибуткових і видаткових касових операцій за 09.07.2015 року складає 683,77 грн. (а.с. 96).

Відтак, саме по собі надання Позивачем доказів укладення з ПАТ «Радикал Банк» договору банківського рахунку та внесення коштів на рахунок у розмірі 69 120,00 грн. згідно квитанції №12627 від 09.07.2015 року не можуть бути належним та беззаперечним підтвердженням відповідності вчиненої трансакції вимогам чинного законодавства, зокрема, ч. 3 ст. 38 Закону.

З урахуванням наведеного, спірна трансакція має ознаки нікчемності, передбаченої п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону щодо укладення банком правочину, умова якого передбачає платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Посилання Апелянта на те, що дані аргументи Відповідача є припущеннями та не можуть бути покладені в основі висновку про обґрунтованість віднесення трансакції з перерахування коштів на рахунок Позивача до нікчемної, судовою колегією оцінюється критично, оскільки дані докази оцінювалися судом першої інстанції у сукупності з іншими, у той час як на спростування таких висновків суду Апелянтом обґрунтованих доводів не наведено.

Твердження ОСОБА_2 про неможливість внесення грошових коштів у межах операційного часу через значне навантаження та роботу лише однієї каси судова колегія вважає безпідставним з огляду на таке.

Пунктом 5.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ «Радикал Банк», затверджених рішенням правління ПАТ «Радикал Банк» 23.01.2012 року №1, встановлений час початку роботи Оболонського відділення ПАТ «Радикал Банк» з 09:00 год., час закінчення роботи - 18:00 год. (а.с. 59-60).

Відповідно до п. 1.21 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» операційний день - частина робочого дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються від клієнтів документи на переказ і документи на відкликання та можна, за наявності технічної можливості, здійснити їх обробку, передачу та виконання. Тривалість операційного дня встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах.

За визначенням, наведеним у Положенні про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року №254, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 08.07.2003 року за №559/7880 (далі - Положення №254), операційний день банку - це діяльність банку протягом робочого дня, що пов'язана з реєстрацією, перевірянням, вивірянням, обліком, контролем операцій (у тому числі прийманням від клієнтів документів на переказ і документів на відкликання та здійсненням їх оброблення, передавання та виконання) з відображенням їх у регістрах бухгалтерського обліку банку. Тривалість операційного дня встановлюється банком самостійно у внутрішньому положенні.

Операцією банку в розумінні Положення №254 є дія або подія, внаслідок якої відбуваються зміни у фінансовому стані банку та яка відображається за балансовими або позабалансовими рахунками банку.

Пунктом 2.10 Положення №254 передбачено, що операції банку здійснюються протягом операційного дня, який складається з операційного часу та часу завершення технологічного оброблення облікової інформації з обов'язковим формуванням оборотно-сальдового балансу, регістрів аналітичного обліку та інших регістрів за операціями, що здійснюються з використанням відповідного програмного забезпечення.

З системного аналізу наведених положень закону слідує, що банк приймає від клієнта заяви на переказ готівки та здійснює їх обробку, передачу та виконання з одночасною реєстрацією у регістрах бухгалтерського обліку банку виключно в межах операційного дня банку.

Заяви на переказ готівки, які були прийняті банком, проте не виконані з певних причин протягом того ж операційного дня, виконуються банком наступним операційним днем.

Наведені висновки повністю кореспондують умовам договору банківського рахунку від 12.01.2015 року №15555/П-980, у силу якого Банк здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунку протягом операційного часу, але в межах режиму роботи установи Банку, в якому здійснюється операція (операційний день - робочий день Банку, що припадає на понеділок - п'ятницю) (пункт 1.1 договору від 12.01.2015 року №15555/П-980).

Отже, із закінченням робочого дня банку останній не може здійснювати операцій із зарахування коштів, отриманих ним від клієнта на будь-які рахунки.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, операція з поповнення рахунку Позивача ПАТ «Радикал Банк» проведена 09.07.2015 року о 18:30, у той же час, тривалість робочого дня Оболонського відділення ПАТ «Радикал Банк» встановлено до 18:00.

З огляду на викладене посилання Апелянта на неможливість проведення трансакції у межах операційного дня через значне завантаження зумовило її здійснення після 18:00 є, на переконання судової колегії, необґрунтованим, оскільки таку операцію необхідно було б здійснити на наступний операційний день. Разом з тим, на думку суду, саме обізнаність щодо запровадження з 10.07.2015 року тимчасової адміністрації у ПАТ «Радикал Банк» й зумовила необхідність працівників банку здійснювати проведення операцій у поза робочий час у порушення вимог чинного законодавства, хоча й до початку дня введення тимчасової адміністрації.

Твердження Позивача про те, що останній не знав і не міг знати про прийняття Уповноваженою особою рішення про визнання нікчемною трансакції, а тому не вчиняв дій з його оскарження у судовому порядку, судовою колегією оцінюється критично з огляду на те, що копію наказу Відповідача від 09.11.2015 року №204 «Про визнання правочинів нікчемними» надано Уповноваженою особою разом із запереченнями проти позову 29.03.2016 року. Тобто, у період з 29.03.2016 року Позивач особисто або його представник мав право ознайомитися з матеріалами справи та уточнити позовні вимоги до початку розгляду справи по суті 18.05.2017 року (а.с. 184-185). У свою чергу чинність даного наказу за умови встановлених вище обставин вчинення правочину, спрямованого на надання пільг та переваг іншим особам, прямо не передбачених законодавством, унеможливлює подання Відповідачем додаткової інформації про Позивача як вкладника ПАТ «Радикал Банк», який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

При цьому суд першої інстанції вірно звернув увагу на відсутність протиправної бездіяльності Уповноваженої щодо невключення ОСОБА_2 до переліку вкладників ПАТ «Радикал Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, оскільки Відповідачем у межах чинного законодавства вчинювалися дії, спрямовані на перевірку правочинів у порядку, передбаченому ст. 38 Закону.

Судова колегія погоджується з доводами Апелянта про те, що спірна трансакція не є нікчемною на підставі п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону, оскільки відповідних доказів Уповноваженою особою не надано, однак наявність хоча б однієї підстави, передбаченої приписами ч. 3 ст. 38 Закону, є достатньою умовою для віднесення правочину до нікчемного.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із наведеними висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко