Справа № 810/3014/16
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/3014/16

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2017 року № 810/3014/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справі за позовом Головного управління Держпраці у Київській області до Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» про вжиття заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю),

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Держпраці у Київській області до Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» про вжиття заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом заборони експлуатації ТП-901 (трансформаторної підстанції), РП-8 (розподільчий пункт), ТП-562, РП-6, ТП-991, КТП-33 (комплектна трансформаторна підстанція), КТП-22, ТП-690 до усунення порушень та отримання у встановленому порядку рішення на відновлення робіт.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням Держпраці у Київській області було проведено планову перевірку КП Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» щодо дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, у ході якої виявлено ряд порушень, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей.

У зв'язку із цим позивач просить суд застосувати до відповідача заходи реагування у вигляді зупинення експлуатації об’єктів, що можуть заподіяти шкоду життю та здоров'ю людей.

Відповідач проти позову заперечив, на обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що підприємством вчиняються дії, направлені на усунення виявлених порушень.

У судове засідання, призначене на 02.10.2017, представники сторін не з’явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Від представника позивача через канцелярію суду 02.10.2017 надійшло клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника до суду не надходило.

Згідно з частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що матеріали справи у достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, відсутність потреби у заслуховуванні свідків чи експерта, суд за клопотанням позивача ухвалив розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

У період з 14.09.2016 по 19.09.2016 Головним управлінням Держпраці у Київській області було проведено планову перевірку КП Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» щодо дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки.

Результати перевірки оформлені актом від 19.09.2016 №5.1/029/100А, розділом V якого на об’єктах КП Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» виявлено 7 випадків порушення вимог Закону України «Про охорону праці», зокрема:

- відсутній дозвіл підвищеної небезпеки на експлуатацію електричного устаткування електричних станцій та мереж, технологічного електрообладнання напругою понад 1000В (ТП- 901, РП-8, ТП-562, РП-6, ТП-991, КТП-33, КТП-22, ТП-690) та дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки; роботи в діючих електроустановках напругою понад 1000В та на технічне обслуговування устаткування підвищеної небезпеки, а саме: електричного устаткування станцій та мереж напругою понад 1000В, чим недотримано вимоги пункту 15 додатку №3 та пунктів 2 та 12 додатку №2 «Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1107;

- не забезпечено проведення профілактичних випробувань електрообладнання ТП-901, ТП- 562, КТП-33, КТП-22, КТП-927, ТП-844 згідно з правилами і нормами ПТЕ. п. 1.3.1 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів»;

- не забезпечено проведення експертно-технічного обстеження обладнання: ТП-901 трансформатор №2 1000 кВА, 1987 року виготовлення, №253310, трансформатор №1 1000 кВА, 1988 року виготовлення №254142; ТП-562 трансформатор №1 400 кВА, 1984 року виготовлення, №417063, трансформатор №2 400 кВА, 1984 року виготовлення №417068; КТП-22 трансформатор №1 400 кВА, 1977 року виготовлення, трансформатор №2 400 кВА, 1987 року виготовлення, чим недотримано вимоги Постанова КМУ №687 від 26.05.2004 «Порядок проведення огляду, випробування та експертного обстеження (технічного діагностування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки».

У зв’язку з тим, що порушення, викладені у пунктах 1-3 розділу V акта перевірки від 19.09.2016 №5.1/029/100А, створюють загрозу життю та здоров'ю людей, позивач звернувся до суду з позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із такого.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон №877-V).

Так, приписами статті 1 Закону №877-V визначено, що державний нагляд (контроль) – діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

У силу вимог частини 7 статті 7 Закону №877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Таким чином, підставою для звернення з позовом до суду про застосування заходів реагування є виявлення органом нагляду (контролю) порушення вимог законодавства, про що зазначається в акті перевірки.

Згідно з пунктом 2.26 Положення про організацію та здійснення державного гірничого нагляду, державного нагляду (контролю) у сфері промислової безпеки та охорони праці в системі Держгірпромнагляду України, затвердженого наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 11.08.2011 №826, право заборони виконання робіт, виробництва виникає у разі виявлення під час перевірки: порушень вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю працівників; порушень вимог Кодексу України про надра; відсутності дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; не проведення у встановленому порядку та в терміни технічного огляду, випробування або експертного обстеження машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки; виникнення нещасного випадку зі смертельним або тяжким наслідком, групового нещасного випадку.

З аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що підставою для застосування заходу реагування у вигляді заборони виконання робіт є, зокрема, недотримання законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю працівників, що створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

За змістом статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Суд звертає увагу, що законодавство не містить визначення поняття «порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров'ю людей», а відтак, воно є оціночним. Разом з цим, за переконанням суду, зазначені в Акті перевірки порушення вимог безпеки до систем газопостачання створюють реальну загрозу життю та/або здоров'ю людей, гарантованого рівня безпеки, оскільки такі порушення впливають на забезпечення безпеки роботи об'єкта та обслуговуючого персоналу.

Так, згідно з статтею 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону України «Про охорону праці», виробничі будівлі, споруди, машини, механізми, устаткування, транспортні засоби, що вводяться в дію після будівництва (виготовлення) або реконструкції, капітального ремонту тощо, та технологічні процеси повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів з охорони праці.

Згідно з частиною 3 статті 21 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб’єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов'язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1107 (далі – Порядок №1107).

Відповідно до пункту 6 Порядку №1107, дозвіл за формою згідно з додатком 1 видається роботодавцеві – на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 2, або на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 3.

Згідно з пунктом 2, 12 додатку 2 до Порядку №1107, до робіт з підвищеної небезпеки відносяться:

- монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування, реконструкція машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 3 до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки;

- роботи в діючих електроустановках напругою понад 1000 В та в зонах дії струму високої частоти.

Відповідно пункту 15 до додатку 3 до Порядку №1107, до переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки відноситься, зокрема, електричне устатковання електричних станцій та мереж, технологічне електрообладнання напругою понад 1000 В.

Судом встановлено, що з метою усунення виявлених перевіркою порушень відповідачем було укладено договори про надання послуг, за умовами яких ПП «Мегаом» зобов’язувалось у термін, що не перевищує 60 календарних днів з моменту оплати послуг, виконати електровимірювальні, електровипробувальні роботи та роботи з експертного обстеження електрообладнання, зокрема, ТП-901, ТП-562, КТП-33, КТП-927, ТП-844, щодо якого Актом перевірки були виявлені порушення.

Таким чином, роботи з експертного обстеження електрообладнання, щодо якого виявлені порушення законодавства з охорони праці, мали б бути завершені у лютому 2017 році.

Разом з цим, на дату розгляду справи відповідач доказів отримання результатів експертного обстеження електрообладнання, звернення до органів Держпраці та отримання дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки не надав.

Суд зазначає, що сам по собі факт укладення відповідних договорів не свідчить про усунення виявлених перевіркою порушень та не гарантує безпечну експлуатацію механізмів та устаткування підвищеної небезпеки.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на зазначене, беручи до уваги докази, наявні у матеріалах справи у їх сукупності, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що наявність порушення відповідачем вимог законодавчих та нормативно-правових актів у сфері охорони праці підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та не було спростовано відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки спір вирішено на користь суб’єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача – суб’єкта владних повноважень, пов’язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Суд звертає увагу відповідача, що останній не позбавлений права на звернення до суду із заявою про скасування заходів реагування, застосованих судом за результатом розгляду даної справи, якщо обставини, які стали підставою для вжиття заходів реагування, перестали існувати або усунуті, що підтверджується відповідними доказами.

Така заява подається до адміністративного суду, який прийняв постанову про застосування відповідних заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) в порядку, встановленому статтею 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Застосувати до Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді зупинення робіт, а саме, заборони експлуатації ТП-901 (трансформаторної підстанції), РП-8 (розподільчий пункт), ТП-562, РП-6, ТП-991, КТП-33 (комплектна трансформаторна підстанція), КТП-22, ТП-690 до усунення порушень та отримання у встановленому порядку рішення на відновлення робіт.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панченко Н.Д.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 02.10.2017.