Справа № 221/3403/17
Суддя: Овчиннікова О. С.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2017 року м. Волноваха
Волноваський районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Овчиннікової О.С..
при секретарі судового засідання Фоміних С.В.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Корсуна М.М.
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Волноваха адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
07.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, посилався на те, що він проходив військову службу в Демократичній Республіці Афганістан з 11.04.1986 року по 14.05.1988 року. У 1987 році під час проходження служби в республіці Афганістан позивач отримав осколкові поранення голови, обох рук, правої ноги, що підтверджується висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 200/Ж від 01.02.2016 року. Протоколом Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 09 лютого 2016 року встановлено, що поранення, контузія та захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Позивачу встановлено III групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0599757 від 26.04.2016 р.
29 червня 2016 року Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою стосовно призначення йому виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому III групи інвалідності.
Протягом тривалого часу відповіді на заяву він не отримував. Після неодноразових усних і письмових звернень з приводу розгляду його заяви від 29 червня 2016 року, відповідачем 28 вересня 2016 року за вих. №СЗ_935 було надано відповідь «ПОВТОРНО». У відповіді зазначено, що «п. 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі(смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2013 року №975,передбачає наявність документів, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Після надання Вами вищезазначених документів, Ваші документи будуть направлені до Департаменту фінансів Міністерства оборони України за Вашим бажанням.» Не погодившись із такою позицією він звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій останнього щодо відмови у складанні висновку та не направлення його на розгляд комісії для виплати одноразової грошової допомоги згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 05 грудня 2016 року Донецький окружний адміністративний суд постановою по справі №805/4292/16-а позов задовольнив визнав протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині відмови у складанні висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачу, та не направлення його до Міністерства оборони України в особі постійно діючої комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби.Суд також зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_1 направити всі документи розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України та висновку щодо виплати Позивачу, грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» у зв`язку з настанням 26.04.2016 року інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії.
На виконання вказаного вище рішення суду першої інстанції Донецький обласний військовий комісаріат розглянув подані Позивачем документи та прийшов до висновку, що ОСОБА_1 має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
Зазначений висновок і документи, позивач подав у Донецький обласний військовий комісаріат 17 лютого 2017 року за вих. №100 направив до Міністерства оборони України до Департаменту Фінансів.
13 травня 2017 року за вихідним номером С3_334 Донецький обласний військовий комісаріат повідомив Позивачу, що згідно протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 14 квітня 2017 року №38, комісія дійшла висновку про необхідність повернення документів Позивача на доопрацювання, оскільки відсутні документи, що свідчать про причину та обставини поранення.
Позивач вважає безпідставними доводи відповідача відносно того, що до заяви позивач не додав документів, які б свідчили про обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), та просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Міністерства оборони України, в частині повернення документів ОСОБА_1 , зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу як інваліду III групи, внаслідок поранення пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, в розмірі 150 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 26.04.2016 року в сумі 206700 гривень таз обов`язати Міністерство оборони України подати звіт про виконання постанови суду.
Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явися, надав суду письмове заперечення у якому зазначив, що з вимогами позивача вони не погоджуються, оскільки вважають їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки під час звернення позивачем не було надано усіх відповідних документів, необхідних для визначення обставин поранення, відповідно цього не можливо визначити право позивача на отримання одноразової грошової допомоги. Просить відмовити у задоволенні позову.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову н надавав.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, вислухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 11.04.1986 року по 14.05.1988 року проходив військову службу у Демократичній республіці Афганістан, що підтверджується довідкою № 29/4 від 09.03.2016 року, виданою Волноваським районним військовим комісаріатом (а.с.16).
Під час проходження військової служби він отримав поранення, які згідно протоколом засідання центральної військово-лікарської комісії по виникненню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців були віднесені до таких, що отримані під час виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.18).
Таким чином, 26.04.2016 року Маріупольською МСЕК № 2 позивачу первинно було присвоєно ІІІ групу інвалідності з 01.04.2016 року, з вказаних вище підстав, що також підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , яке 09.06.2016 року видане УСЗН Волноваської РДА, яке безтермінове та дійсне на всій території України (а.с.19,20).
Тому 29.06.2016 року позивач через Донецький обласний військовий комісаріат звернувся до відповідача із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, яка пов`язана із осколковим пораненням голови, обох рук, правої ноги, контузії головного мозку, за результатами розгляду якої, протоколом засідання комісії Міноборони № 38 від 14.04.2017 року ОСОБА_1 відмовлено у виплаті допомоги, оскільки ним не надано документ, що свідчить про обставини поранення. (а.с.11, 23-25).
Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення та нарахування одноразової грошової допомоги у разі інвалідності військовослужбовців, як складової їх соціального захисту, регулюються правовими нормами Закону України від 20 грудня 1991 року N 2011-XII "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон N 2011-XII), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

За змістом статті 16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Така одноразова грошова допомога, відповідно до п. 4 ч. 2 вказаної статті, призначається і виплачується також у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин.

За приписами ч.6 ст.16-3 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 1 січня 2007 року, здійснюється згідно з відповідним Порядком.
Згідно п. 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. №975 (далі - Порядок ), яка набрала чинності 24.01.2014 р., днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Підпунктом 1 пункту 6 Порядку визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності ІII групи.
Відповідно до п.8 Порядку, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Судом встановлено, що вперше позивачу встановлено третю групу інвалідності з 26.04.2016 року.
За таких обставин, дія вищенаведеного Порядку №975 поширюється на позивача, оскільки інвалідність ІІІ групи було встановлено позивачу 26.04.2016 року, а постанова Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р., якою затверджено Порядок, набрала чинності з 24.01.2014 р.
Вказана постанова не містить жодних обмежень щодо неможливості застосування Порядку до осіб, які отримали первину інвалідність до 24.01.14 року.
Суд зазначає, що подання позивачем до ІНФОРМАЦІЯ_3 заяви про нарахування і виплату йому грошової допомоги, у зв`язку з встановленням інвалідності ІІІ групи, та доданих до неї документів повністю узгоджується із вимогами п.11 Порядку №975.
За приписами абзацу 2 п.13 Порядку №975 Міноборони, як Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Виходячи з буквального тлумачення статті 16 Закону №2011-XII право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.

Матеріалами справи підтверджено, що поранення позивача та контузія пов`язані із виконанням ним обов`язків військової служби під час проходження військової служби у Республіці Афганістан.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позивач як військовослужбовець, який отримав поранення під час проходження служби в період з 11.04.1986 року по 14.05.1988 року, має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно статті 16 Закону України №2011-XII, в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №975.

Таким чином, протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 14.04.2017 року №38 було порушено право позивача на отримання одноразової грошової допомоги, яка гарантована Законом №2011-ХІІ.

А відтак суд не може погодитися, що вказана відмова є законною та обґрунтованою, оскільки жодне посилання в ній не підтверджене нормативно та спростовується обставинами, встановленими при судовому розгляді.
До того ж, суд вважає також безпідставною відмову відповідача з огляду на відсутність доказів, на думку відповідача, щодо не вчинення злочину чи адмінстративного правопорушення або не є наслідком вчинення особою дій у стані алкогольного , наркотичного чи токсичного сп"яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.
Оскільки з довідки Волноваського РВК судом встановлено, що відомомсті про наявність або відсутність притягнення ОСОБА_1 , 1968 року народження, до кримінальної або адмінстративної відповідальності під час проходження ним військової служби в Демократичній республіці Афганістан не надходили.
Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 1 статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.
Оскільки судом встановлено, що рішення відповідача - є незаконним, а тому така відмова носить формальний характер і порушує право позивача на реалізацію права на пенсійне забезпечення - воно підлягає відновленню, позовні вимоги задоволенню частково, а рішення відповідача - скасуванню.
Таким чином, в даному випадку відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не дотримав вимоги закону про захист охоронюваних прав , свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому його відмова щодо реалізації права позивача на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги» є неправомірною, що дає суду підстави для часткового задоволення позовних вимог.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 8, 9, 10, ч.2 ст. 11, 51, 69, 70, 71, 72, 86, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 164, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ :
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково
Визнати протиправним та скасовати рішення Міністерства оборони України від 14 квітня 2017 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок встановлення 01.04.2016 року третьої групи інвалідності.
Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання та прийняти відповідне рішення про призначення і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок встановлення 01.04.2016 року третьої групи інвалідності в зв`язку з травмою, пов`язаною із виконанням обов`язків військової служби відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) , поранення (контузії, травми або каліцтва) чи військовослужбовців , військовозобов`язаних і резервістів , призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідність звільнення з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою КМУ від 28.05.2008р. №499.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити за необгрунтованістю.
Повний текст постанови складений 29 листопада 2017 року.
Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Волноваський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Повний текст постанови складено 29 листопада 2017 року.
Суддя О.С. Овчиннікова
29.11.2017