Справа № 826/15921/15
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

28 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Земляної Г.В., Сорочко Є.О.,

за участю секретаря: Левченка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.08.2017 у справі за адміністративним позовом приватного підприємства «Експостач ХХІ» до державної податкової інспекції у Дарницькому районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Експостач ХХІ» звернулося до суду з позовом до державної податкової інспекції у Дарницькому районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.08.2017 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії державної податкової інспекції у Дарницькому районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 16.02.2015 №160220151, укладеного між приватним підприємством «Експостач ХХІ» та державною податковою інспекцією у Дарницькому районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, відповідачем було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до частини четвертої статті 196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи. У зв'язку з цим, відповідно до частини першої статті 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та видно з матеріалів справи, Приватне підприємство «Експостач ХХІ» перебуває на обліку в державній податковій інспекції у Дарницькому районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві з 07.11.2014.

16.02.2015 між позивачем та державною податковою інспекцією у Дарницькому районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві укладено договір про визнання електронних документів №160220151.

Листом від 06.05.2015, контролюючий орган поінформував позивача про розірвання договору від 16.02.2015 №160220151 в односторонньому порядку, у зв'язку з порушенням істотних умов Договору позивачем.

Не погоджуючись з діями та висновками контролюючого органу, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Відповідно до пунктів 16.1.3 та 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 49.3 статті 49 Податкового кодексу України, передбачено право платника податків подавати за його вибором податкову декларацію засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством (підпункт "в").

Наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 за №0320/15011) затверджено Інструкцію з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку (надалі - Інструкція №233), яка визначає загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису.

З метою подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку платник податків: отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб юридичної особи, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатку юридичної особи. Платник податків фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності може обмежитись одним ключем ЕЦП. Особисті ключі знаходяться на ключових (електронних) носіях, що зберігаються в таємниці; отримує в органі ДПС за місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи регіональної ДПА текст примірного договору про визнання електронних документів (додаток 1), безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді; ознайомившись з редакцією договору, заповнює необхідні реквізити, у тому числі вписує свою електронну адресу, підписує та скріплює печаткою два примірники договору (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки); надає до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору та посилені сертифікати відкритих ключів на електронному носії; після підписання договору в органі ДПС за місцем реєстрації отримує один примірник договору. При цьому ставить підпис у журналі обліку договорів про визнання електронних документів (додаток 2) для засвідчення того, що платнику податків було повернуто його примірник договору (пункт 5 розділу ІІІ Інструкції №233).

Додатком 1 до Інструкції №233 затверджено примірний договір про визнання електронних документів, згідно пункту 6.4 якого орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що законодавчо обґрунтованими підставами для розірвання договору про визнання електронних документів податковим органом в односторонньому порядку є 1) ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих; або 2) зміна платником податків місця реєстрації.

Згідно пункту 45.2 статті 45 Податкового кодексу України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Податковою адресою підприємства, переданого у довірче управління, є місцезнаходження довірчого власника.

При цьому, у відповідності до статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003 №755-IV (Закон №755), місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені (далі - виконавчий орган).

В свою чергу, відомості про юридичну особу або фізичну особу-підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України (частина 1 статті 17 Закону №755).

В Єдиному державному реєстрі, зокрема, містяться такі відомості щодо юридичної особи як місцезнаходження юридичної особи (частина 2 статті 17 Закону №755).

Колегія суддів звертає увагу на положення статті 18 Закону №755, якими передбачено, що, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

З листа відповідача від 06.05.2015 вбачається, що у зв'язку з порушенням позивачем істотних умов договору, визначені ним зобов'язання сторін припиняються, а податкова звітність, подана засобами електронного зв'язку, вважається не прийнятою.

При цьому, в зазначеному листі контролюючий орган вказує, що за результатами здійснення заходів, передбачених пунктом 12.5 розділу 12 наказу Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 та зареєстрованого Міністерством юстиції України 29.12.2011 №1562/20300 щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи, місцезнаходження приватного підприємства «Екпостач ХХІ» за податковою адресою не встановлено.

Приватне підприємство «Експостач ХХІ» змінило місцезнаходження юридичної особи на адресу: 01001, м. Київ, вул. Десятинна, 7, про що зроблений відповідний запис від 03.02.2015 №2019485 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Поряд з цим, відповідно до частини восьмої статті 45 Бюджетного кодексу України у разі зміни місцезнаходження суб'єктів господарювання - платників податків сплата визначених законодавством податків і зборів після реєстрації здійснюється за місцем попередньої реєстрації до закінчення поточного бюджетного періоду.

В той же час, суд першої інстанції вірно вказав, що позивачем змінено адресу місцезнаходження підприємства до укладання договору від 16.02.2015 №160220151 про визнання електронний документів, зазначена адреса міститься в умовах зазначеного Договору (розділ 7 договору від 16.02.2015 №160220151), який, відповідно до квитанції №2 прийнятий відповідачем.

Між тим, з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що відповідні дані щодо місцезнаходження позивача станом на 04.06.2015 мають статус підтверджених.

Окрім цього, позивачем на підтвердження свого місцезнаходження надано копію договору суборенди нежилих приміщень від 12.01.2015 №03/2015 між приватним підприємством «Експостач ХХІ» та приватним підприємством «ДОН-ЛІВ.НЕТ», предметом якого є строкове платне користування нежитловим приміщенням по вулиці Десятинній, будинок 7 у місті Києві та надана копія акта приймання-передачі цього майна разом з копіями квитанцій про оплату послуг з користування зазначеним приміщенням.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що відповідачем необґрунтовано розірвано договір про визнання електронних документів від 16.02.2015 №160220151, оскільки станом на дату його розірвання (06.05.2015) місцезнаходженням приватного підприємства «Експостач ХХІ» визначено: м.Київ, вул. Десятинна, 7, що відповідає вказаній адресі в умовах оскаржуваного договору, а відповідний запис міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Приписами ч.1 ст. 195 КАС України, зокрема передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що апелянтом не зазначено жодних доводів та не надано доказів, які б спростовували висновок суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, всупереч вказаних положень не довів обґрунтованість підстав для відмови в задоволенні позову.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 186, 195, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.08.2017 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги в порядку ст.212 КАС України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 04.12.2017)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Г.В. Земляна

Суддя: Є.О. Сорочко