Справа № 804/4908/17
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2017 р. Справа № 804/4908/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування рішення, -
01 серпня 2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулася Фізична особа-підприємць ОСОБА_2 з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровської області про скасування рішення.
В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що наказ № 2557 від 18.05.2017 року про проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особа-підприємця ОСОБА_2, повідомлення від 18.05.2017 року № 1341 та правлення № 8577 від 26.05.2017 року направлені з порушенням строків встановлених п.77.4. ст. 77 ПК України, а відтак податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 08.06.2017 року винесене, на підставі акту перевірки 5978/03-36/13-03/НОМЕР_2 від 07.06.2017 року є протиправним на підлягає скасуванню.
Представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі та справу розглянути в порядку письмового провадження.
Представник відповідача про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, подав до суду письмові заперечення в яких просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на правомірність рішення.
Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Згідно з частиною 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, в письмовому провадженні.
Розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Наказом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 2557 від 18.05.2017 року призначено проведення документальної планової виїзної перевірки Про проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, у зв'язку з включенням до плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання на ІІ квартал 2017 року фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на підставі п.п. 20.1.4. п. 20.1. ст. 20, п.п.75.1.2. п.75.1. ст.75, п.77.1., п.71.4. ст.77 Податкового Кодексу України від02.10.2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями та п.2 частини 1 статті 13 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» з 29 травня 2017 року з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року тривалістю 10 робочих днів.
Доказів отримання позивачем повідомлення та наказу про проведення вказаної перевірки суду не надано.
01 червня 2017 року Фізична особа-підприємць ОСОБА_2 отримала направлення № 8577 від 26 травня 2017 року про проведення документальної планової перевірки з 29 травня 2017 року (а.с. 27).
07 червня 2017 року Головним управління ДФС у Дніпропетровській області складено акт № 5979/04-36/13-05/НОМЕР_2 про неявку ФОП ОСОБА_2 для ознайомлення, підписання та отримання акту про не подання документів № 5978/04-36/13-05/НОМЕР_2 від 07.06.2017 року для проведення документальної планової виїзної перевірки з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року
На підставі акту перевірку № 5978/04-36/13-05/НОМЕР_2 від 07.06.2017 року було винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 08.06.2017 року (а.с. 12).
Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Згідно з п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового Кодексу України (далі ПК України) документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Згідно з вимогами п.77.1 ст.77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.
Відповідно до вимог п.77.2 ст.77 ПК України до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.
Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.
Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Відповідно до п. 77.4 ст. 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
Аналізуючи вищевикладене суд зазначає, що на законодавчому рівні визначено право відповідача на законних підставах та з дотриманням встановленого порядку, проводити планові виїзні перевірки, призначення яких здійснюється за наявності затвердженого плану-графіку шляхом винесення відповідного наказу.
Крім того, законодавець визначив періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків При цьому, відповідачем не надано доказів щодо встановленого ступеню ризику платника податків, від якої залежить періодичність проведення перевірок; разом з тим, платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, таким чином, у супереч зазначеному, відповідачем не надано доказів правомірності включення позивача до плану-графіка в межах трирічного строку від попередньої перевірки.
Посилання відповідача на додержання контролюючим органом вимоги законодавства про повідомлення платника податків про проведення перевірки з 29 травня 2017 року за 10 календарних днів, не підтверджена належними та допустимими доказами та спростовуються матеріалами справи.
Так, положення статей вищевказаних норм закону повязують право на проведення документальної планової перевірки платника податків саме з отриманням платником податку наказу про проведення документальної планової перевірки у строк не менше 10 календарних днів до дня її проведення, але конструкція норми була побудована з погрішністю, яка усувається через системний аналіз вказаних норм.
Отже, з урахуванням того, що вручення під розписку наказу про проведення документальної планової перевірки повинно бути здійснено не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення документальної планової перевірки, то і вручення цього наказу шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням має бути здійснено в такий термін, щоб забезпечити його отримання платником податків не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки.
Пунктом 77.6 ст. 77 ПК України передбачено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.
Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити субєкта (прізвище, імя, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса обєкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
Таким чином, право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли платнику податків не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
При цьому, згідно матеріалів справи, зазначеного терміну контролюючим органом дотримано не було, оскільки позивачем направлення від 18.05.2017 року та копію наказу № 2557-п від 18.05.2017 року про проведення документальної планової виїзної перевірки не було отримано в строк встановлений ст. 77.4 ст. 77 ПК України, а направлення № 8577 від 26 травня 2017 року про проведення документальної планової перевірки з 29 травня 2017 року отримано лише 01 червня 2017 року, про що відповідачем не заперечувалось.
Суд ставиться критично до складеного акту від 29 травня 2017 року щодо не встановлення ФОП ОСОБА_2 та неможливості проведення перевірки, оскільки про її проведення позивач не був повідомлений у встановлений законом строк.
Посилання відповідача про те, що ФОП ОСОБА_2 була повідомлена 01.06.2017 року про проведення перевірки, та 02.06.2017 року у телефонному режимі запрошена до податкового органу для надання документів, не спростовує доводів позивача про його не належне повідомлення про перевірку, а відтак і обовязку допуску та надання документів.
Водночас, слід враховувати те, що відповідно до позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 24.12.2010 у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Foods and Goods L.T.D.» до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами.
Тобто, згідно з правовою позицією Верховного Суду України саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе.
Згідно з частинами 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Зважаючи на те, що у даному випадку мало місце саме недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, про що останнім було достеменно відомо, а, отже, таку перевірку розпочато не було, через що у платника податків не виникало обов'язку надати посадовим (службовим) особам контролюючого органу у повному обсязі документи, що належать або пов'язані з предметом такої перевірки, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та про необхідність його скасування, оскільки підстави для застосування штрафних санкцій за ненадання платником податків контролюючим органам документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у розумінні п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України у даному випадку відсутні.
Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 122, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування рішення- задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управлінням ДФС у Дніпропетровській області від 08.06.2017 року № НОМЕР_1.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 640,00 гривень.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, зазначені в ст. 186 КАС України та набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Суддя ОСОБА_1