Справа № 826/1836/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/1836/17

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 листопада 2017 року № 826/1836/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Протекон»

до

Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві

про

визнання протиправним та скасування припису №7

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Протекон» (надалі – Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (надалі – Відповідач), в якому просить суд: скасувати припис №7 про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної безпеки від 19 січня 2017 року Оболонського районного управління ГУ ДСНС України у м. Києві.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що припис №7 від 19.01.2017 року порушує права, свободи та інтереси Позивача у сфері публічно-правових відносин та не відповідає вимогам чинного законодавства.

Представник Відповідача у відповідне судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлено належним чином, при цьому, своїх заперечень щодо позовних вимог до суду не надав.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України суд дійшов переконання про можливість подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

В період з 12.01.2017 по 13.01.2017 Оболонським районним управлінням ГУ ДСНС України у м. Києві на підставі наказу від 12.01.2017 року №9 та посвідчення від 12.01.2017 № 7 проведена позапланова перевірка щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної безпеки та пожежної безпеки Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Протекон" за адресою: вул. Корабельна, 6 у місті Києві за результатами якої складено акт № 1, яким встановлено порушення, що експлуатація приміщення за адресою: вул. Корабельна, 6 у місті Києві, здійснюється з порушенням правил та норм пожежної та техногенної безпеки, а саме встановлено допущення 34 порушень.

У зв'язку із виявленими недоліками, Оболонським районним управлінням Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві винесено припис про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб від 19.01.2017 року, яким з метою усунення недоліків, які виявлені під час здійснення перевірки додержання та виконання ТОВ «Завод Протекон» законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту, відповідно до ст. 69 Кодексу цивільного захисту України, пунктів 3,4 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року №1052, запропоновано вжити ряд заходів.

Вважаючи вказаний припис протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також, норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про необґрунтування позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 4 Кодексу цивільного захисту України, цивільний захист – це функція держави, спрямована на захист населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій шляхом запобігання таким ситуаціям, ліквідації їх наслідків і надання допомоги постраждалим у мирний час та в особливий період.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (частина 2 статті 64 Кодексу цивільного захисту України).

У суб'єктів господарювання приватної форми власності органи державного нагляду у сфері цивільного захисту контролюють виконання заходів щодо захисту населення та працівників на випадок надзвичайної ситуації, а також вирішення питань техногенної та пожежної безпеки, що стосуються прав та інтересів інших юридичних осіб і громадян (частина 2 статті 65 Кодексу цивільного захисту України).

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (стаття 66 Кодексу цивільного захисту України). Також, як було зазначено, в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що у будівлі за адресою місто Київ, вулиця Корабельна, 6 відсутні захисні споруди, що виключає можливість винесення оскаржуваного припису.

Приписами пункту 14 частини 1 статті 14 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що захисні споруди цивільного захисту – інженерні споруди, призначені для захисту населення від впливу небезпечних факторів, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів.

При цьому, до захисних споруд цивільного захисту належить, зокрема, сховище – герметична споруда для захисту людей, в якій протягом певного часу створюються умови, що виключають вплив на них небезпечних факторів, які виникають внаслідок надзвичайної ситуації, воєнних (бойових) дій та терористичних актів (пункт 1 частини 1 статті 32 Кодексу цивільного захисту України).

Для захисту людей від деяких факторів небезпеки, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій у мирний час, та дії засобів ураження в особливий період також використовуються споруди подвійного призначення та найпростіші укриття. Споруда подвійного призначення – це наземна або підземна споруда, що може бути використана за основним функціональним призначенням і для захисту населення. Найпростіше укриття - це фортифікаційна споруда, цокольне або підвальне приміщення, що знижує комбіноване ураження людей від небезпечних наслідків надзвичайних ситуацій, а також від дії засобів ураження в особливий період (частина 2 статті 32 Кодексу цивільного захисту України).

Утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється суб'єктами господарювання, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів (частина 8 статті 32 Кодексу цивільного захисту України).

З огляду на викладене Суд звертає увагу, що згідно з частинами 4 та 5 статті 319 Цивільного кодексу України, власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Таким чином, ТОВ «Завод Протекон», як власник об’єктів нерухомого майна, має дотримуватися вимог законодавства щодо їх утримання, зокрема, виконувати вимоги про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту.

З огляду на викладене, беручи до уваги те, що Позивачем не заперечувалося факту порушень, виявлених під час проведення перевірки, з метою усунення яких і винесено оскаржуваний припис від 19.01.2017 року, а також наявного у ТОВ «Завод Протекон» обов’язку з нерухомого майна, як власника будівлі, Суд дійшов до висновку про те, що оскаржуваний припис є правомірним та скасуванню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 122, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук