Справа № 2-а-5351/11
Суддя: Стоматов Е. Г.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 6-а/333/178/17
Номер справи 2-а-5351/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про заміну способу і порядку виконання судового рішення

04 грудня 2017 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Стоматова Е.Г., при секретарі Кабановій К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 19.07.2011 року, винесеного по адміністративній справі № 2а-5351/11 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання дій незаконними, зобовязання провести перерахунок та виплату недоплачених сум щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни», -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 19.07.2011 року, винесеного Комунарським районним судом м. Запоріжжя по адміністративній справі № 2-а-5351/11 року за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання дій незаконними, зобовязання провести перерахунок та виплату недоплачених сум щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни».

В поданні державний виконавець посилається на те, що у відділі примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на виконанні перебуває виконавче провадження ВП № 54680803 з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-5351/11, виданого 08.09.2017 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя на підставі постанови суду від 19.07.2011 року про зобовязання Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити нарахування та провести відповідні виплати підвищення до пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, виходячи з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року за період з 25.11.2010 року по 19.07.2011 року включно, із урахуванням раніше виплачених сум зазначеного підвищення.

Листом від 02.11.2017 року за вих.. № 13230/09 боржник повідомив про неможливість виконання рішення суду в частині виплати коштів, у звязку з відсутністю відповідних асигнувань. Відповідно до наданого боржником розрахунку сума недоплачених стягувачеві коштів становить 1201,84 грн.

Зазначені обставини роблять виконання рішення суду неможливим, у звязку з чим державний виконавець просить суд відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», змінити спосіб та порядок виконання рішення, а саме: з зобовязання на стягнення з Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 25.11.2010 року по 19.07.2011 року включно, з врахуванням раніше виплачених сум зазначеного підвищення в розмірі 1 201,84 грн.

Представник заявника у судове засідання не з'явився, але у поданні наявна вимога про розгляд подання за його відсутності.

Представник божника та стягувач у судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили. Заяв з проханням розглядати справу за їх відсутності або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду не надходило.

Згідно ч. 2 ст. 263 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 про зміну способу і порядку виконання виконавчого документу, суд приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що в провадженні Комунарського районного суду міста Запоріжжя перебувала адміністративна справа № 2-а-5351/11 року за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання дій незаконними, зобовязання провести перерахунок та виплату недоплачених сум щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни».

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя 19.07.2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені: зобовязано управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя здійснити нарахування та провести відповідні виплати підвищення до пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 25.11.2010 року по 19.06.2011 року включно, із урахуванням раніше виплачених сум зазначеного підвищення (а.с. 9).

Не погодившись з зазначеною постановою суду, та користуючись своїми процесуальними правами, Управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя, оскаржило постанову суду до апеляційної інстанції.

27.09.2013 року ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Комунасрькому районі м. Запоріжжя залишена без задоволення; постанова Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.07.2011 року в справі № 2-а-5351/11 залишена без змін (а.с. 15).

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.08.2017 року по справі № 2-а-5351/11, яка набрала законної сили 23.08.2017 року замінено сторону виконавчого провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, а саме: замінено Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя на Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (а.с. 20).

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.08.2018 року поновлено ОСОБА_1 пропущений строк для предявлення виконавчого листа до виконання по справі № 2-а-5351/11 за постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.07.2011 року та ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2013 року про зобовязання УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя здійснити нарахування та провести відповідні виплати підвищення до пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 25.11.2010 року по 19.06.2011 року включно, із урахуванням раніше виплачених сум зазначеного підвищення (а.с. 24).

Зазначений виконавчий документ на даний час перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державного виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Виконавче провадження відкрито 11.09.2017 року та рішення суду не виконано.

У відповідності до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є додатковими на всій території України.

Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

Частиною 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Згідно з пунктом 2 частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (пункт 2 частина 2 статті 162 КАС України).

У справі, що розглядається, суд для відновлення права позивача прийняв постанову про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя здійснити нарахування та провести відповідні виплати підвищення до пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 25.11.2010 року по 19.06.2011 року включно, із урахуванням раніше виплачених сум зазначеного підвищення, що відповідало заявленим у позові вимогам. Розрахунок суми належного позивачу перерахунку суди не здійснювали, тому, якщо змінити спосіб виконання такої постанови із зобов'язання виплатити зазначений перерахунок на стягнення конкретної суми цього перерахунку, суд змінить постанову по суті, вийшовши при цьому за межі позовних вимог та вирішивши питання, що не були предметом дослідження судами всіх інстанцій при розгляді справи.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що зміна на підставі статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом, відповідно до статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду України при вирішенні спорів цієї категорії була неодноразово викладена, зокрема, у постановах від 11 листопада 2014 року №№ 21-394а14, 21-475а14, 13 січня та 17 лютого 2015 року №№ 21-604а14, 21-622а14 відповідно.

Крім того, за змістом пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це завершальна стадія судового провадження. Наведене узгоджується з практикою Європейського суду щодо застосування статті 6 Конвенції, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у справі «Горнсбі проти Греції» цей суд у своєму рішенні від 19 березня 1997 року зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Порядок виконання рішення Європейського суду, яке набуло статусу остаточного, визначається Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до абзацу 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» виконання рішення Європейського суду включає в себе: а) виплату стягувачеві відшкодування та вжиття додаткових заходів індивідуального характеру; б) вжиття заходів загального характеру.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» з метою забезпечення відновлення порушених прав стягувача, крім виплати відшкодування, вживаються додаткові заходи індивідуального характеру: а) відновлення настільки, наскільки це можливо, попереднього юридичного стану, який стягувач мав до порушення Конвенції і протоколів до неї (restitutio in integrum); б) інші заходи, передбачені у рішенні Європейського суду. Відновлення попереднього юридичного стану стягувача здійснюється, зокрема, шляхом: а) повторного розгляду справи судом, включаючи відновлення провадження у справі; б) повторного розгляду справи адміністративним органом.

Аналізуючи зазначені норми права, вивчені матеріали справи, надані докази по справі, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 про зміну способу і порядку виконання виконавчого документу.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 263 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 19.07.2011 року, винесеного по адміністративній справі № 2а-5351/11 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання дій незаконними, зобовязання провести перерахунок та виплату недоплачених сум щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: Е.Г.Стоматов