Справа № 826/12270/17
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

29 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Кузьмишиної О.М., Пилипенко О.Є.,

секретаря Андрієнко Н.А.,

за участю:

позивача: ОСОБА_2,

представника позивача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 вересня 2017 року, -

У с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, у якому просила скасувати постанову відповідача про накладення штрафу у виконавчому провадженні №54144813 від 10.08.2017 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 вересня 2017 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Не погоджуючись із ухвалою суду, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін, з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, місцевий суд виходив з того, що дана позовна заява не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Судом встановлено, що предметом спору є постанова старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бортнікома В.В. про накладення штрафу за невиконання рішення суду, прийнята в рамках виконавчого провадження №54144813 від 10.08.2017 року, у якому ОСОБА_2 має статус боржника.

Спірні правовідносини виникли під час примусового виконання виконавчого листа №752/11822/15-ц, виданого 17.05.2017 року Голосіївським районним судом м. Києва у цивільній справі про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 20.07.2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії" Комісія висловила думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)".

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Спеціальним законом який регулює спірні правовідносини є Закон України від 02.06.16р. № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби врегульований статтею 74 Закону № 1404-VIII.

Так, відповідно до ч. 1 вказаної норми Закону, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

При цьому, відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 2 ст. 384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Отже, враховуючи, що спірні правовідносини виникли під час виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва у цивільній справі, даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, судом, який видав такий виконавчий лист.

Покликання апелянта на ч. 2 ст. 74 Закону № 1404-VIII помилкові, оскільки даною нормою передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), а не рішень судових органів. Спеціальною нормою у випадку оскарження, зокрема, рішень державного виконавця, постановлених у процесі виконавчого провадження, відкритого на виконання рішення суду, є частина 1 статті 74 Закону № 1404-VIII.

Таким чином, під час апеляційного розгляду справи, колегією суддів установлено, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, відмовивши у відкритті провадження у справі.

Доводи апелянта, викладені у скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін на підставі ст. ст. 199 ч. 1 п. 1, 200 КАС України.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України,

У х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.М. Кузьмишина
суддяО.Є. Пилипенко

(Повний текст ухвали складений 04 грудня 2017 року.)