Справа № 804/7164/17
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2017 р. Справа № 804/7164/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Прудника С.В.
при секретарі судового засідання Стогній К.В.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача не прибув
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про стягнення грошового забезпечення,-
01 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому, просить суд:
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що наказом від 17.10.2016 року № 293 о/с позивача було звільнено за п.5 ч.1 ст.77 (через службову невідповідність). Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 р. у справі № 804/8088/16 визнано протиправним та скасовано наказ № 293 о/с від 17.10.2016 року Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області; зобов'язано Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області поновити позивача на посаді слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 18 жовтня 2016 року. Проте питання виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу судом не було вирішено. Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 207 від 26.06.2017 р. внесені зміни до наказу № 293 о/с від 17.10.2016 року в частині звільнення ОСОБА_2 з 18.10.2016 р. та вважати поновленою з 18.10.2016 р. Отже, позивач вважає, що за період з 18 жовтня 2016 року по 25 червня 2017 року включно відповідач має сплатити грошове забезпечення, яке станом на час звернення до суду залишається не виплаченим.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2017 року відкрито провадження у вказаній адміністративній справі, та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні.
У судове засідання 20.11.2017 року зявився позивач, його представник та представник відповідача.
Представник позивача вимоги адміністративного позову підтримав та просив задовольнити, з підстав, викладених у позові.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав
Судом встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській област від 17.10.2016 року № 293 о/с ОСОБА_2 звільнено за п.5 ч.1 ст.77 (через службову невідповідність) Закону України «Про Національну поліцію» з 18 жовтня 2016 року.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 р. у справі № 804/8088/16 визнано протиправним та скасовано наказ № 293 о/с від 17.10.2016 року Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області; зобов'язано Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_2 на посаді слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 18 жовтня 2016 року.
На виконання зазначеного рішення суду, Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області 26.06.2017 р. видано наказ № 207, яким внесені зміни до наказу № 293 о/с від 17.10.2016 року, а саме: пункт наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 293 о/с від 17.10.2016 року в частині звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції відповідно до п.5 ч.1 ст.77 (через службову невідповідність) Закону України «Про Національну поліцію» скасовано та вважати її поновленою та службі в поліції на посаді слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, з 18 жовтня 2016 року.
Судом встановлено, що ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, судом не вирішено питання про виплату ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить із наступного.
Відповідно до частини першої статті 3 Кодексу законів про працю України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Порядок, умови проходження та звільнення зі служби, порядок та умови оплати праці поліцейських Національної поліції України врегульовано Законом України Про Національну поліцію, Постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції України", Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом МВС України № 260 від 06.04.2016 року .
Верховний Суд України у постанові від 17 липня 2015 року (справа № 21-8а15) зазначив, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.
Законом України Про Національну поліцію, Постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року та Наказом МВС України № 260 від 06.04.2016 року, які є спеціальними у спірних правовідносинах щодо позивача, не врегульовано питання щодо порядку виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу. Водночас такий порядок встановлений Кодексом законів про працю України.
Згідно частин першої та другої статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір; при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.
Верховний Суд України у постанові від 14.01.2014 року (справа № 21-395а13) зазначив, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.
Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.
За приписами абзацу 3 пункту 3 Порядку № 100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.
Пунктом 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком
Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
За змістом частини 1 статті 69 та частини 1 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Отже, на підставі вищезазначених норм законодавства, встановлених судом обставин справи та наданих сторонами доказів на підтвердження своєї позиції, суд робить висновок, що Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області не надано беззаперечних письмових доказів на підтвердження своєї позиції, отже адміністративний позов є таким, що підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до пунктів 2, 3 частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова суду про присудження виплати заробітної плати у межах стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби підлягає негайному виконанню.
На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 30 листопада 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 05 грудня 2017 року, про що повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні.
Керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -=
Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про стягнення грошового забезпечення задовольнити частково.
Постанову суду в частині стягнення заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць, звернути до негайного виконання.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 05 грудня 2017 року

Суддя (підпис) ОСОБА_3