Справа № 817/44/17
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 листопада 2017 рокуР і в н е 817/44/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів - Жуковської Л.А. (головуючий), суддів Дорошенко Н.О. Друзенко Н.В. , за участю секретаря судового засідання Левченко Т.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1, представник ОСОБА_2,

відповідачів: представник Захарець І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доМіністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Рівненській області
про визнання неправомірними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України, до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про визнання неправомірними та скасування наказу від 13.12.2016 №5518/к "Про звільнення ОСОБА_1.", наказу від 14.12.2016 №755/04/к "Про ОСОБА_1.", поновлення на посаді заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову зазначає, що 20.05.2015 наказом №1644/к Міністерства юстиції України її призначено на посаду заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області з випробувальним терміном шість місяців. 29.09.2015 наказом № 3042/к від 29.09.2015 Міністерства юстиції України позивача звільнено зі займаної посади з 30.09.2015 за статтею 28 КЗпП України, як така що не витримала випробування. Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 17.03.2016 у справі № 817/3203/15, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2016, її поновлено на посаді заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. На виконання вказаного рішення суду Міністерством юстиції України 26.10.2016 видано наказ №4946/к "Про поновлення ОСОБА_1.". Відповідно до п.3 вказаного наказу позивачу продовжено строк випробування на 50 календарних днів, протягом яких вона фактично не виконувала посадові обов'язки у зв'язку з відсутністю у період випробування на роботі з поважних причин. Обчислення продовження строку випробування здійснювати з дати початку фактичного виконання посадових обов'язків згідно з цим наказом. Не поголившись з вказаним пунктом наказу №4946/к від 26.10.2016 позивач оскаржила його до суду. Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 14.12.2016 у справі №817/1936/16 визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 4946/к від 26.10.2016 в частині пункту 3 щодо продовження строку випробування.

Наказом Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 14.12.2016 № 755/04/к "Про ОСОБА_1." оголошено наказ Міністерства юстиції України від 13.12.2016 № 5518/к "Про звільнення ОСОБА_1.". Зі змісту Наказу від 14.12.2016 № 755/04 встановлено, що її звільнено з посади заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 14.12.2016 у зв'язку з встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування, п.2 ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу". Копію наказу від 14.12.2016 № 755/04/к "Про ОСОБА_1." та ксерокопію тексту наказу Міністерства юстиції України від 13.12.2016 № 5518/к "Про звільнення ОСОБА_1." залишено на її робочому столі 14.12.2016.

Позивач зазначає, що 06.12.2016 ознайомлено із ксерокопією попередженням про звільнення від 06.12.2016 за підписом заступника Міністра ОСОБА_4, 07.12.2016 ознайомлено з оригіналом зазначеного попередження. 08.12.2016 подано письмове зауваження від 07.12.2016 на адресу Міністерства юстиції України про спростування всіх п'яти зауважень в роботі з проханням при прийнятті рішення про звільнення із займаної посади згідно з п.2 ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу" та видачі наказу про звільнення врахувати даний лист та інформацію яка в ньому міститься. Також, повідомлено про розгляд в Рівненському окружному адміністративному суді 14.12.2016 адміністративного позову про визнання протиправною та недійсною умову продовження строку випробування. Підставою для подачі письмове зауваження від 07.12.2016 слугувало порушення прав державного службовця наданих Законом України "Про державну службу" та чинення перешкод у їх реалізації. Зі змісту повідомлення встановлено про наявність недоліків у роботі позивача на посаді, на підставі яких зроблено висновок невідповідності займаній посаді та подальше звільнення. Зроблено висновок про неналежне виконання працівником покладених на нього завдань внаслідок тверджень про невиконання певних трудових обов'язків. В повідомленні не зазначено жодної підстави невідповідності позивача займаній посаді.

09.12.2016 на адресу голови Нацдержслужби України ОСОБА_5 направлено скаргу з вимогою проведення службового розслідування щодо дій заступника Міністра - керівника апарату ОСОБА_4 та начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_6 За результатами розгляду скарги встановлено протиправність дій посадових осіб Міністерства юстиції України при звільнення позивача та надано пропозицію поновити порушені права державного службовця шляхом скасування наказу Міністерства юстиції України від 13.12.2016 № 5518/к "Про звільнення ОСОБА_1.".

Враховуючи той факт, що 14.12.2016 позивача не ознайомлено із наказом про звільнення, 15.12.2016 вийшла на роботу, однак до робочого місця позивача не допустили. Про факт не допуску до робочого місця та чинення перешкод для виконання посадових обов'язків 15.12.2016 здійснено виклик і повідомлення Національну поліцію, про що працівниками поліції складено рапорт. Також, по даному факту 16.12.2016 направлено скаргу до Рівненської обласної прокуратури. Такі дії посадових осіб Міністерства юстиції та управління юстиції свідчать про умисне позбавлення права на працю. 15.12.2016 позивачем на адресу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області направлено заяву про усунення порушень трудового законодавства. Листом від 29.12.2016 №5564/10573-0-27-16/01, Головне територіальне управління юстиції у Рівненській області повідомлено позивача про звільнення. Листом від 28.12.2016 №46913/27972-0-32-16/14 Міністерством юстиції України надано відповідь на письмове зауваження від 07.12.2016, яким повідомлено позивача про звільнення.

Згідно з тексту наказу Міністерства юстиції України від 13.12.2016 № 5518/к "Про звільнення ОСОБА_1." підставою до видачі наказу про звільнення є: доповідна записка директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції ОСОБА_7; попередження про звільнення від 06.12.2016; заява ОСОБА_1; довідка Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. Зі змістом доповідної записки директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції ОСОБА_7 та довідки Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України позивача не ознайомлено. Щодо заяви ОСОБА_1, яка слугувала підставою до видачі наказу про звільнення, нічого не відомо. Більше того, будь яких заяв з питань звільнення до Міністерства юстиції України або до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області нею не подавалося.

Таким чином, Наказ Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 14.12.2016 № 755/04/к "Про ОСОБА_1." та наказ Міністерства юстиції України від 13.12.2016 № 5518/к "Про звільнення ОСОБА_1." позивач вважає протиправними, оскільки відповідає роботі, володіє потрібними для її виконання професійними знаннями, здібностями та особистими якостями. З наведених обставин, позивач просить прийняти рішення про поновлення її на посаді - заступник начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальник Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Також, просить прийняти рішення про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримали з наведених у ньому підстав, просили задовольнити в повному обсязі.

Відповідач 1, Міністерства юстиції України, позов не визнав, подав письмове заперечення (а.с.211-227 т.2). Представник відповідача 1 в судовому засіданні пояснив, що Наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2015 № 1644/к "Про призначення ОСОБА_1." позивача призначено на посаду заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області як таку, що пройшла за конкурсним відбором, з випробувальним терміном шість місяців. У заяві про призначення на посаду, написаною позивачем власноруч на ім'я Міністра юстиції України, ОСОБА_1 просила призначити її на посаду як таку, що успішно пройшла конкурсний відбір, з випробувальним терміном шість місяців. Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2015 № 3042/к "Про звільнення ОСОБА_1." позивача звільнено з посади заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області з 30.09.2015, як таку, що не витримала випробування, стаття 28 КЗпП України. Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 17.03.2016 у справі № 817/3203/15, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2016, скасовано наказ Міністерства юстиції України від 29.09.2015 № 3042/к "Про звільнення ОСОБА_1.", поновлено позивача на посаді з 30.09.2015. На виконання вказаного судового рішення видано наказ Міністерства юстиції від 26.10.2016 № 4946/к, яким поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області з 30.09.2015. Крім того, пунктом третім вказаного наказу ОСОБА_1 продовжено строк випробування на 50 календарних днів, протягом яких вона фактично не виконувала посадові обов'язки у зв'язку з відсутністю у період випробування на роботі з поважних причин.

Згідно з наказом Міністерства юстиції України від 13.12.2016 № 5518/к "Про звільнення ОСОБА_1." позивач звільнена з посади заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 14.12.2016, у зв'язку з встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування, п.2 ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу". Підставою для звільнення ОСОБА_1 стали наступні документи доповідна записка директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції ОСОБА_7, попередження про звільнення від 06.12.2016, заява ОСОБА_1 від 08.12.2016, довідка Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 13.12.2016. В зазначених документах містяться всі необхідні докази, які підтверджують встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування. Відтак зазначене, відповідно до п.2 ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу" є підставою для припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення. Отже, встановивши, що ОСОБА_1 не пройшла випробування через її невідповідність посаді, на яку її було прийнято, Міністерством юстиції на підставах, встановлених чинним законодавством було прийняте рішення про розірвання укладеного з ОСОБА_1 трудового договору. При цьому при прийнятті на роботу позивачка знала про встановлений їй випробувальний термін та погодилася з такими умовами прийняття на роботу. Таким чином, Міністерство юстиції діяло у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України і жодним чином не порушували прав позивача.

Представник відповідача 1 зазначив, що з часу поновлення ОСОБА_1 на посаді значно погіршилась щомісячна динаміка основних показників роботи підпорядкованих їй, як керівнику, органів державної виконавчої служби Рівненської області. Зі змісту доповідної записки встановлено, що протягом випробувального терміну позивач неналежно виконувала покладені на неї обов'язки і завдання, встановлено ряд порушень, діяльність органів державної виконавчої служби Рівненської області є такою, що організована на неналежному рівні. Отже, протягом строку випробування встановлено невідповідність працівника, ОСОБА_1, займаній посаді, що є підставою для розірвання трудового договору відповідно до п.2 ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу".

Також представник відповідача 1 вказав, що наказом Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 20.04.2016 № 111/05 "Про розподіл функціональних обов'язків між керівництвом Головного територіального управління юстиції у Рівненській області", що відповідає вимогам Типового положення про територіальні органи міністерства та іншого центрального органу виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 № 563, та Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 № 1707/5, визначено посадові обов'язки позивача на посаді державної служби. Із зазначеним наказом ОСОБА_1 ознайомлена під особистий підпис 27.10.2016. Відтак, доводи позивача про те, що вона не була ознайомлена з посадовою інструкцією, яка є безпосереднім документом, що регламентує конкретні обов'язки, завдання, права, відповідальність, організаційно-правовий статус працівника не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 № 1707/5, було видано Наказ ГТУЮ у Рівненській області від 23.06.2015 №216/08 "Про розподіл обов'язків між начальником, першим заступником та заступниками начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області" та додаток до Наказу, який визначав її основні обов'язки, і з яким вона була ознайомлена, про що свідчить її підпис.

На підставі викладеного представник відповідача 1 просив відмовити в задоволенні позову повністю за безпідставністю вимог.

Відповідач 2, Головне територіального управління юстиції у Рівненській області, позов не визнав, подав письмове заперечення (а.с.49-53 т.1). Представник відповідача 2 в судовому засіданні пояснив, що Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2015 № 3042/к "Про звільнення ОСОБА_1." позивача звільнено з посади заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області з 30.09.2015, як таку, що не витримала випробування, за статтею 28 КЗпП України. На виконання рішення суду у справі №817/3203/15 (щодо поновлення позивача на посаді) Міністерством юстиції України видано наказ "Про поновлення ОСОБА_1." від 26.10.2016 №4946/к, яким позивача поновлено з 30.09.2015 на посаді. 14.12.2016 ОСОБА_1 звільнена з посади заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області у зв'язку з встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування, п.2 ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу", згідно з наказом Міністерства юстиції України від 13.12.2016 № 5518/к "Про звільнення ОСОБА_1.". Головним територіальним управлінням юстиції на виконання Порядку ведення та зберігання особових справ державних службовців, затвердженого Наказом Національного агентства України з питань державної служби від 22.03.2016 №64, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2016, був виданий наказ №755/04/к від 14.12.2016 "Про ОСОБА_1.", яким визначено, що для позивача оголошується наказ Міністерства юстиції України від 13.12.2016 № 5518/к "Про звільнення ОСОБА_1.". Дійсно, чинним законодавством не передбачено, що підлеглий орган видає аналогічні накази установ вищого рівня. Однак, ГТУЮ у Рівненській області не приймало жодного дублюючого наказу, а лише видало, діючи в межах повноважень, наказ про оголошення наказу Міністерства юстиції України щодо звільнення з посади працівника на роботі. Таким чином, наказ ГТУЮ у Рівненській області №755/04/к від 14.12.2016 та обставини, що ОСОБА_1 з ним ознайомлена є доказом того, що позивач ознайомлення із наказом Міністерства юстиції України 5518/к від 13.12.2016.

14.12.2016 ОСОБА_1, в її робочому кабінеті, приблизно об 12год.45хв., в приміщенні Головного територіального управління юстиції у Рівненській області було оголошено шляхом зачитування наказ Міністерства юстиції України від 13.12.2016 №5518/к "Про звільнення ОСОБА_1.". Одночасно копію наказу Міністерства юстиції України від 13.12.2016 № 5518/к та копію наказу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 14.12.2016 №755/04/к "Про ОСОБА_1." було залишено на робочому столі ОСОБА_1 для додаткового ознайомлення. Поставити особистий підпис на наказах ОСОБА_1 відмовилась, про що складено відповідний акт. Начальник Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_1 про необхідність забрати трудову книжку. В цей же день, відповідно до ст. 116 КЗпП України, з ОСОБА_1 проведено повний розрахунок. Трудову книжку ОСОБА_1 не забрала.

Також, копії вищезазначених наказів, з повторним нагадуванням про необхідність забрати у відділі кадрової роботи та державної служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області трудову книжку, цінним листом були направлені ОСОБА_1 за адресою проживання (лист від 14.12.2016 №4522/01/27-16). Оскільки цінний лист ОСОБА_1 не забрала, він повернувся в Головне територіальне управління юстиції у Рівненській області за закінченням терміну зберігання. Тому, Головне територіальне управління юстиції у Рівненській області повторно 06.02.2017 направило копії наказів з нагадуванням про необхідність забрати у відділі кадрової роботи та державної служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області трудову книжку.

Вищезгадані обставини свідчать про те, що Головне територіальне управління юстиції у Рівненській області повністю дотрималося вимог чинного законодавства при звільненні працівника, забезпечило належне оформлення припинення трудових відносин та повідомило працівнику про необхідність отримати свою трудову книжку, а тому підстави для скасування наказу №755/04/к від 14.12.2016 відсутні.

Крім того, представник відповідача 2 зазначила, що 15.12.2016 ОСОБА_1 звернулася до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області з заявами-повідомленнями про не допуск до робочого місця, на які в чергове листом від 29.12.2016 №5564/10573-0-27-16/17 отримала інформацію про її звільнення з попередженням, що подальше втручання в роботу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області може бути розцінене, як самоуправство, тобто правопорушення, передбачене ст.186 КпАП України. Жодних інших документів з приводу недопуску її як громадянина в приміщення Головного територіального управління юстиції у Рівненській області не видавалося, доступ в приміщення не заборонявся. Таким чином, Головне територіальне управління юстиції діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного представник відповідача 2 просив відмовити в задоволенні позову повністю за безпідставністю вимог.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

Наказом Міністерства юстиції України №1644/к від 20.05.2015 (а.с.160 т.1), ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (далі - Управління) з посадовим окладом згідно зі штатним розписом, із збереженням 11 рангу державного службовця, як таку, що пройшла за конкурсним відбором, з випробувальним терміном шість місяців.

Наказом Міністерства юстиції України №3042/к від 29.09.2015 ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області з 30 вересня 2015 року, як таку, що не витримала випробування, стаття 28 КЗпП України (а.с.161 т.1).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 17.03.2016 у справі №817/3203/15, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2016, позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Скасовано наказ Міністерства юстиції України "Про звільнення ОСОБА_1." від 29.09.2015 року №3042/к. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальникаголовного територіального управління юстиції у Рівненській області з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області з 30 вересня 2015 року.

На виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 17.03.2016 у справі № 817/3203/15, Міністерством юстиції України 26.10.2016 видано наказ №4946/к "Про поновлення ОСОБА_1.", яким:

- скасовано наказ Міністерства юстиції України від 29.09.2015 №3042/к "Про звільнення ОСОБА_1.";

- поновлено ОСОБА_1 з 30.09.2015 на посаді заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Підстава: постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 17.03.2016 у справі № 817/3203/15;

- продовжено ОСОБА_1 строк випробування на 50 календарних днів, протягом яких вона фактично не виконувала посадові обов'язки у зв'язку з відсутністю у період випробування на роботі з поважних причин. Обчислення продовження строку випробування здійснювати з дати початку фактичного виконання посадових обов'язків згідно з цим наказом. Підстава: частина п'ята статті 35 Закону України "Про державну службу", наказ Міністерства юстиції України від 20.05.2015 №1644/к "Про призначення ОСОБА_1.", заява ОСОБА_1 про призначення від 09.04.2015 (а.с.162 т.1).

Наказом Міністерства юстиції України №5518/к від 13.12.2016 ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 14 грудня 2016 року у зв'язку з встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування, п.2 ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу".

Підстава: доповідна записка директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції ОСОБА_7, попередження про звільнення від 06.12.2016, заява ОСОБА_1, довідка Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (а.с.11 т.1).

Наказом Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 14.12.2016 №755/04/к "Про ОСОБА_1." оголошено наказ Міністерства юстиції України від 13.12.2016 № 5518/к про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 14 грудня 2016 року у зв'язку з встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування, п.2 ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу" (а.с.10 т.1).

У пункті 2 вказаного наказу зазначено, що ОСОБА_1 вважати такою, що звільнена з посади заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 14 грудня 2016 року у зв'язку з встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування, п.2 ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу".

Не погодившись з вищевказаним наказом позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи адміністративний спір суд зазначає наступне.

Суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті врегульовані Законом України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-XII.

Призначення на посади та звільнення з посад державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про державну службу" та Кодексу законів про працю України. Призначення на посади третьої-сьомої категорій державних службовців, передбачених статтею 25 Закону України "Про державну службу", проводиться на конкурсній основі, крім випадків, коли інше встановлено законами України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 26 Кодексу законів про працю України при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу. В період випробування на працівників поширюється законодавство про працю.

Як вже зазначалось, однією з підстав звільнення ОСОБА_1 з займаної посади зазначено встановлення невідповідності її займаній посаді протягом строку випробування.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, тобто орган державної влади (суб'єкт владних повноважень) зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії та повинен обирати лише визначені законом засоби.

Абзацом третім статті 27 КЗпП України (в редакції чинній з 20.05.2015 по 17.05.2016) визначено, що якщо працівник в період випробування був відсутній на роботі у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або з інших поважних причин, строк випробування може бути продовжено на відповідну кількість днів, протягом яких він був відсутній.

01.05.2016 року вступив в дію Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889).

Відповідно до статті 5 Закону №889 відносини, що виникають у зв'язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом (частина третя статті 5 Закону №889).

Правове регулювання встановлення випробувального періоду та проходження державної служби з 01.05.2016 здійснюється безпосередньо Законом №889. Так, статтею 35 Закону №889 визначено порядок встановлення та проходження випробувального періоду, а також визначено підстави для його продовження.

Частина 5 цієї ж статті визначає, що якщо державний службовець у період випробування був відсутній на роботі у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, перебуванням у додатковій відпустці у зв'язку з навчанням або з інших поважних причин, строк випробування продовжується на відповідну кількість днів, протягом яких він фактично не виконував посадові обов'язки. Оскільки невиконання трудових обов'язків з підстав звільнення з подальшим поновленням на посаді за рішенням суду є поважними причинами, то Міністерство юстиції України мало обов'язок продовжити випробувальний період для позивача, про що і було зазначено у наказі про поновлення ОСОБА_1 на посаді.

Суд зазначає, що у резолютивній частині рішення суду у справі №817/3203/15 щодо поновлення позивача на посаді йдеться саме про поновлення. Оскільки умова про встановлення випробування при призначенні на посаду позивача 20.05.2015 не була визнана незаконною жодним рішенням суду, а навпаки визнана законною, таким чином це має бути враховано при розгляді даної справи.

Отже, вищезазначене свідчить про те, що станом на день призначення на посаду, на день звільнення з посади і на день поновлення на посаді за рішенням суду, існували законодавчі підстави для продовження випробувального періоду у зв'язку з відсутністю на роботі з поважних причин.

Також суд зазначає, що ОСОБА_1 з 20.05.2015 приступила до виконання службових обов'язків заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області з випробувальним терміном на шість місяців, тобто до 20.11.2015.

Наказом Міністерства юстиції України №3042/к від 29.09.2015 року "Про звільнення ОСОБА_1." позивача звільнено з посади. Оскільки термін випробування був встановлений на 6 місяців, то на момент звільнення він не закінчився, а перервався.

Рішенням суду у справі №817/3203/15 від 17.03.2016 визнано цей наказ незаконним та скасовано. На виконання рішення суду Міністерством юстиції видано наказ "Про поновлення ОСОБА_1." від 26.10.2016 №4946/к, яким позивача поновлено з 30.09.2015 на посаді. Враховуючи те, що наказ про поновлення датований 26.10.2016, у період з 30.09.2015 до 26.10.2016 позивач не виконувала своїх посадових обов'язків з незалежних від неї причин, то цей період не включається при визначенні тривалості випробувального терміну.

Таким чином до звільнення з посади ОСОБА_1 у період з 30.09.2015 по 20.11.2015 перебувала б на випробувальному періоді (у випадку не видання наказу №3042/к).

Крім того слід зазначити, що поновлення на роботі означає повернення до втраченого стану - стану, що існував до поновлення, стану, до видачі наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2015 "Про звільнення ОСОБА_1." при перебуванні на випробувальному періоді. Скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 повернуло її до умов трудового договору, що існували на момент звільнення. Оскільки на дату звільнення позивач перебувала на випробувальному терміну, то поновлення на посаді означає саме відновлення перебування її на випробувальному терміні, який не закінчився на час поновлення.

Пункт 3 наказу Міністерства юстиції України від 26.10.2016 №4946/к говорить саме про продовження, а не про "встановлення" випробувального терміну. Позивачем не наведено обставин, які б свідчили, що вона успішно пройшла випробувальний період і відповідач не має законних підстав для його продовження.

Судом встановлено, що позивачем оскаржено п.3 наказу Міністерства юстиції України від 26.10.2016 №4946/к "Про поновлення ОСОБА_1." щодо продовження ОСОБА_1 строку випробування на 50 календарних днів, протягом яких вона фактично не виконувала посадові обов'язки у зв'язку з відсутністю у період випробування на роботі з поважних причин. Обчислення продовження строку випробування здійснювати з дати початку фактичного виконання посадових обов'язків згідно з цим наказом. Підстава: частина п'ята статті 35 Закону України "Про державну службу", наказ Міністерства юстиції України від 20.05.2015 №1644/к "Про призначення ОСОБА_1.", заява ОСОБА_1 про призначення від 09.04.2015.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 14.12.2016 у справі №817/1936/16 позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №4946/к "Про поновлення ОСОБА_1." від 26.10.2016 в частині пункту "3", щодо продовження строку випробування.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2017 скасовано постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 14.12.2016, прийнято нову постанову, якою відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову про визнання умови недійсною та протиправною (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/65857765).

Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами при звільненні позивача, суд зазначає наступне.

За змістом пункту 4 частини 1 статті 83 Закону №889 державна служба припиняється за ініціативою суб'єкта призначення (стаття 87 цього Закону).

Відповідно до п.2 ч.1 т.87 Закону №889 підставами для припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення є, зокрема, встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування.

Згідно з ч.6 ст.35 Закону №889 суб'єкт призначення має право звільнити державного службовця з посади до закінчення строку випробування у разі встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді на підставі пункту 2 частини першої статті 87 цього Закону. Суб'єкт призначення попереджає державного службовця про звільнення у письмовій формі не пізніш як за сім календарних днів із зазначенням підстав невідповідності займаній посаді.

Згідно зі статтею 28 КЗпП України коли строк випробування закінчився, а працівник продовжує працювати, то він вважається таким, що витримав випробування, і наступне розірвання трудового договору допускається лише на загальних підставах. У разі встановлення власником або уповноваженим ним органом невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі він має право протягом строку випробування звільнити такого працівника, письмово попередивши його про це за три дні. Розірвання трудового договору з цих підстав може бути оскаржене працівником в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів у питаннях звільнення.

Таким чином, звільнення з державної служби можливе, зокрема, у зв'язку з виявленою невідповідністю працівника роботі, на яку його прийнято, протягом строку випробування.

Однак, більш широке тлумачення поняття "невідповідність працівника роботі" містить норма пункту 2 статті 40 КЗпП України. З огляду на те, що випробування встановлюється власне з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається, звільнення за результатами випробування можливо, якщо буде встановлена невідповідність працівника роботі (посаді) в розумінні пункту 2 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Згідно з даною нормою трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці.

В пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" роз'яснено, що при розгляді справ про звільнення за пунктом 2 статті 40 КЗпП України суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов'язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров'я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу. Висновки атестаційної комісії щодо кваліфікації працівника підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами по справі.

При застосуванні статті 28 КЗпП України обов'язковому з'ясуванню підлягають наступні обставини: коли працівник не справляється з дорученою йому роботою (обов'язками), фіксування самого факту того, що працівник не впорався зі своїми посадовими обов'язками або неналежним чином поставився до них саме в результаті недостатності своєї кваліфікації; і, по-друге, визначення конкретних претензій роботодавця, разом із письмовими поясненнями працівника про причини допущених ним порушень.

При прийнятті на роботу з випробуванням особливо важливим є факт ознайомлення працівника, що не витримав випробування, із трудовими обов'язками, для підтвердження невідповідності його роботі, що доручається або займаній посаді. Відповідно до статті 11 Закону України "Про державну службу" конкретні обов'язки та права державних службовців визначаються на основі типових кваліфікаційних характеристик і відображаються у посадових положеннях та інструкціях, що затверджуються керівниками відповідних державних органів у межах закону та їх компетенції.

Позивач в судовому засіданні зазначила, що при виконанні своїх обов'язків фактично не була ознайомлена з посадовою інструкцією, яка є безпосереднім документом, який регламентує конкретні обов'язки, завдання, права, відповідальність, організаційно-правовий статус працівника. Доказів на противагу цьому відповідачі не надали.

В даному випадку, підставою для розірвання трудового договору відповідно до статті 87 Закону №889 за результатами випробування є саме виявлена невідповідність працівника роботі, яку він виконує. Якщо працівник, який не має досвіду роботи, трудової діяльності, передбачених кваліфікаційними характеристиками, був прийнятий на роботу, надалі він не може бути, за загальним правилом, звільнений з роботи з причини лише відсутності досвіду трудової діяльності, тому що про таку невідповідність працівника було відомо і раніше. Виявленою невідповідністю у подібному випадку може бути неякісне виконання робіт; неналежне виконання трудових обов'язків через недостатню кваліфікацію, стан здоров'я, що свідчать про відсутність вини працівника в неналежному виконанні трудових обов'язків. Якщо ж власник (роботодавець) має докази винного неналежного виконання трудових обов'язків працівником з його вини, він вправі притягти його до дисциплінарної відповідальності аж до звільнення з роботи на підставі пункту 4 частини 1 статті 83 Закону №889.

Судом встановлено, що підставами для прийняття наказу Міністерства юстиції України від 13.12.2016 № 3518/к про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 14.12.2016 як такої, що не витримала випробування, п.2 ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу", стали доповідна записка директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції ОСОБА_7, попередження про звільнення від 06.12.2016, заява ОСОБА_1, довідка Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

У доповідній записці директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції ОСОБА_7 (а.с.163-172 т.1) зазначено, що протягом періоду діяльності ОСОБА_8 не було забезпечено виконання основних завдань та обов'язків, покладених на начальника Управління.

Здійснивши аналіз доповідної запички директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції ОСОБА_7, судом встановлено наступне.

У пункті 1 доповідної записки зазначено, що з моменту поновлення на посаді начальника Управління ДВС ОСОБА_1 (з 26.10.2016) щомісячна динаміка всіх основних показників роботи підпорядкованих органів ДВС значно погіршились. Неналежна організація роботи щодо звернення стягнення на рухоме та нерухоме майно боржників. Не зважаючи на доручення Департаменту ДВС № 20.5-1/387 від 01.11.2016 ОСОБА_1 не вжито дієвих заходів щодо звернення стягнення на земельні ділянки та передачі їх на реалізацію у відповідності до вимог "Порядку реалізації арештованого майна", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №283/5. Всього передано на реалізацію лише 5 пакетів документів з продажу земельних ділянок на загальну суму 528 210грн. Зазначені обставини свідчать про суттєве погіршення динаміки основних показників роботи органів ДВС Рівненської області, яке відбулось внаслідок відсутності організаційної роботи діяльності органів ДВС з боку начальника управління ОСОБА_1

Слід зазначити, що згідно з даними службової записки протягом 2016 року в органах ДВС Рівненської області перебувало на виконанні 106915 виконавчих документів на загальну суму грн., з яких завершено 50794 виконавчих проваджень на суму грн., що становить 47,5% і 35,2% відповідно. Показник фактичного виконання склав 20,3% по кількості (виконано 21724 виконавчих документа) та 4,8% (стягнуто 176455737грн.) по сумах. Стягнуто виконавчого збору на суму 12319911грн. Так, не зважаючи на суттєве зменшення надходження виконавчих документів на виконання у листопаді державними виконавцями завершено на 1787 документів менше ніж у жовтні цього року, що склало -36,2%. При цьому в 2,4 рази зменшилась сума, на яку завершено виконавчих проваджень.

Відповідно зменшилась щомісячна динаміка показника фактичного виконання протягом листопада фактично виконано 1461 документ та стягнуто 10686154грн., що у порівнянні із аналогічними абсолютними показниками за жовтень менше на 1811 документів (-55,3%) та на 1619 341 грн. (-60,2%) по сумі. Стягнення виконавчого збору у листопаді зменшилось на 415960 грн. (-22,8%) (а.с.182-184 т.1).

З досліджених судом доказів встановлено, що відповідно до поданої начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_6 оперативної інформації від 03.11.2016 №4064/02.3./1-16 щодо показників роботи відділів ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області станом на 31.10.2016 завершено по кількості - 47639 виконавчих проваджень, відсоток завершених по кількості становить - 46,4% на суму 35,2%, фактично по кількості 20263 виконавчих провадження у відсотку 19,8% всього стягнуто по сумі 4,6%.

Згідно з поданою в.о. начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_9 оперативною інформацією від 01.12.2016 №4358/02.3/1-16 щодо показників роботи відділів ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області станом за листопад 2016 року завершено по кількості 50794 виконавчих проваджень, відсоток завершених по кількості становить - 47,5% на суму 35,3%, фактично по кількості 21724 виконавчих провадження у відсотку 20,3% всього стягнуто по сумі 4,8% (а.с.19 т.1).

Подання таких інформацій та дані зазначені у них відповідачами не заперечуються.

Щодо неналежної організації роботи щодо звернення стягнення на рухоме та нерухоме майно боржників слід зазначити наступне.

За даними службової записки протягом листопада на реалізацію до ДП "СЕТАМ" було передано арештованого майна на загальну суму 4222232грн., що являється найгіршим щомісячним показником 2016 року й в 2,7 разів меншим за середньомісячний показник (складає 11789548грн.) (а.с.185 т.1).

Однак, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідачами при визначені динаміки показників роботи управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області та формуванні висновку щодо неналежної організації роботи щодо звернення стягнення на рухоме та нерухоме майно боржників, використано дані з січня по листопад 2016 року. Однак, як вже зазначалося, позивач звільнена з посади 29.09.2015 та поновлена на роботі 26.10.2016, а тому суд вважає, що для висновку про погіршення динаміки показників роботи підпорядкованих ОСОБА_1 відділ ДВС та неналежної організації нею роботи щодо звернення стягнення на рухоме та нерухоме майно боржників не достатньо даних за один місяць (листопад 2016 року), оскільки, на думку суду, за один місяць не можливо об'єктивно встановити погіршення чи покращення роботи відділів ДВС підпорядкованих управлінню ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області під керівництвом саме ОСОБА_1 та здійснення нею неналежної організації роботи щодо звернення стягнення на рухоме та нерухоме майно боржників.

Щодо не вжиття ОСОБА_1 на виконання доручення Департаменту ДВС № 20.5-1/387 від 01.11.2016 дієвих заходів щодо звернення стягнення на земельні ділянки та передачі їх на реалізацію у відповідності до вимог "Порядку реалізації арештованого майна", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №283/5, встановлено наступне.

За даними доповідної записки всього передано на реалізацію лише 5 пакетів документів з продажу земельних ділянок на загальну суму 528 210грн.

З матеріалів справи встановлено, що від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов лист від 01.11.20106 №20.5-1/387 відповідно до якого в термін до 12:00 год. 08.11.2016 необхідно подати інформацію про вжиті заходи щодо звернення стягнення на земельні ділянки та стан підготовки пакетів документів для реалізації по відповідним виконавчим провадженням (а.с.243 т.1).

У вказаному листі зазначено, що Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України листом від 11.08.2016 №20.5-1/312 скеровано доручення стосовно необхідності вжиття заходів щодо звернення стягнення на земельні ділянки та стан підготовки пакетів документів для реалізації по відповідним виконавчим провадженням (а.с.247 т.1). За результатами аналізу поданої інформації виявлено невжиття заходів щодо звернення стягнення на земельні ділянки та стан підготовки пакетів документів для реалізації по відповідним виконавчим провадженням.

01.11.2016 заступник начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 листом №4708/9010-0-1-16/02 зобов'язано начальників (в.о. начальників) відділів державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області організувати заходи та активізувати роботу щодо виявлення, опису та оцінки земельних ділянок, відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження", підготовити пакети документів для реалізації по відповідним виконавчим провадженням (а.с.242 т.1).

Начальником Головного територіального управління юстиції у Рівненській області смачило І.В. листом від 04.11.2016 за № 4746/90-10-0-1-16/02 "Щодо вжитих заходів" надано відповідь на доручення від 01.11.20106 №20.5-1/387 (а.с.249 т.1), в якому зазначено, що в результаті організованих заходів та активізації роботи, відділами державної виконавчої служби у Рівненській області покращено роботу шляхом проведення примусових виконавчих дій, так, станом на 04.11.2016 описано та арештовано 34 земельні ділянки з об'єктами нерухомості, що на них розташовані, передано на реалізацію пакети документів арештованого майна на загальну суму 14 352 585грн., по решті земельних ділянок призначена експертиза.

08.11.2016 надійшло доручення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за № 4746/9010-0-1-16/02/20.5-1. У дорученні вказано, що при підготовці відповіді на доручення від 01.11.20106 №20.5-1/387 Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області не подано інформацію стосовно вжитих заходів по кожному виконавчому проваджені щодо звернення стягнення на земельні ділянки та кількості пакетів документів, які підготовлено для передачі на реалізацію, що свідчить про формальний підхід до виконання доручення Департаменту. Зобов'язано надати пояснення з приводу неналежного виконання доручення від 01.11.2016 №20.5-1/387 та повну всебічну інформацію з чіткими позиціями щодо покращення роботи по зазначених провадженнях в строк 12:00 год. 11.11.2016 (а.с.240 т.1).

Заступником начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 листом від 10.11.2016 №4833/9237-0-1-16/02 надано відповідь на доручення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 08.11.2016 за № 4746/9010-0-1-16/02/20.5-1 (а.с.1-6 т.2), яким надано інформацію по кожному виконавчому провадженню щодо звернення стягнення на земельні ділянки в табличній формі. Також надано пояснення стосовно неналежного виконання доручення від 01.11.2016 №20.5-1/387. Так в листі зазначено, що в дорученні від 01.11.20106 №20.5-1/387 не вказано в якій саме формі надати відповідь, а зазначено про необхідність надання інформації про вжиті заходи щодо звернення стягнення на земельні ділянки та стан підготовки пакетів документів для реалізації по відповідним виконавчим провадженням. А тому, оскільки Департаментом в дорученні не вказано про необхідність подання інформації в розрізі стосовного кожного виконавчого провадження щодо звернення стягнення на земельні ділянки, кількості пакетів , які підготовлено для передачі, відповідь на доручення від 01.11.20106 №20.5-1/387 в текстовій формі з вказанням показників роботи та вжиття заходів у відповідності до вимог встановлених Законом України "Про виконавче провадження".

Крім того, позивач зазначила, що не може надати обґрунтовану відповідь щодо неналежного виконання доручення Департаменту від 11.08.2016 №20.5-1/312, оскільки на момент надходження вказаного доручення заступником начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області була ОСОБА_10, яка станом на 10.11.2016 передачу справ та майна управління ДВС ГТУЮ в Рівненській області не провела.

Також з матеріалів справи встановлено, що від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов лист від 18.11.2016 №4833/9237-0-1-10/20 відповідно до якого в термін до 12:00 год. 25.11.2016 необхідно подати інформацію про вжиті заходи щодо звернення стягнення на земельні ділянки (а.с.239 т.1).

У вказаному листі зазначено, що Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України листом від 11.08.2016 №20.5-1/312 скеровано доручення стосовно необхідності вжиття заходів щодо звернення стягнення на земельні ділянки та стан підготовки пакетів документів для реалізації по відповідним виконавчим провадженням. За результатами аналізу поданої інформації виявлено невжиття заходів щодо звернення стягнення на земельні ділянки та стан підготовки пакетів документів для реалізації по відповідним виконавчим провадженням. У зв'язку з викладеним, Департаментом листом від 01.11.20106 №20.5-1/387 скеровано повторне доручення щодо надання повної інформації про вжиті заходи щодо звернення стягнення на земельні ділянки та стан підготовки пакетів документів для реалізації по відповідним виконавчим провадженням.

21.11.2016 заступник начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 листом №4970/9534-0-16/02 зобов'язано начальників (в.о. начальників) відділів державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області зобов'язано вжити заходів щодо передачі на реалізацію пакетів документів за виконавчими провадженнями щодо звернення стягнення на земельні ділянки (а.с.238 т.1).

ОСОБА_1 листом від 23.11.2016 за № 5017/9534-0-1-16/02 "Щодо вжитих заходів" надано відповідь на доручення від 18.11.2016 №4833/9237-0-1-10/20 (а.с.248 т.1), в якому зазначено, що в результаті організованих заходів та активізації роботи, згідно з інформацією поданою керівниками відділів державної виконавчої служби у Рівненській області, станом на 22.11.2016, описано та арештовано 35 земельних ділянок з об'єктами нерухомості, що на них розташовані, передано на реалізацію 14 пакетів документів арештованого майна на загальну суму 16415928,76грн. Станом на 22.11.2016 на реалізації перебуває 12 пакетів документів на загальну суму 12298678,76грн., оскільки по одному виконавчому провадженню реалізовано майна вартістю 3700000грн., та по одному виконавчому провадженню, внаслідок третіх торгів майно не реалізовано, що було передано до системи електронних торгів "СЕТАМ" за вартістю 417 250грн., по решті виконавчих провадженнях очікується на висновок експертів.

Також в матеріалах справи наявний супровідний лист про додаткове надіслання 02.12.2016 інформації стосовно вжитих заходів щодо звернення стягнення на земельні ділянки станом на 02.12.2016 (а.с.236 т.).

02.12.2016 заступник начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 листом №4371/02.2/12-16 зобов'язано начальників (в.о. начальників) відділів державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області вжити вичерпних заходів щодо передачі на реалізацію пакетів документів за виконавчими провадженнями щодо звернення стягнення на земельні ділянки та щотижнево (кожної середи до 11 год. 00 хв.) надавати інформацію стосовно проведеної роботи з виконання виконавчих проваджень щодо звернення стягнення на земельні ділянки (а.с.237 т.1).

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 на виконання доручення Департаменту ДВС № 20.5-1/387 від 01.11.2016 вжила дієвих заходів щодо звернення стягнення на земельні ділянки та передачі їх на реалізацію у відповідності до вимог "Порядку реалізації арештованого майна", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №283/5.

Крім того, за даними доповідної записки ОСОБА_1 всього передано на реалізацію лише 5 пакетів документів з продажу земельних ділянок на загальну суму 528210грн.

Однак, суд зазначає, що ОСОБА_1 поновлено на посаді 26.10.2016. Згідно з інформацією наданою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на доручення від 08.11.2016 №4746/9010-0-1-16/02/20.5.-1 за період з 27.10.2016 по 31.10.2016 описано та арештовано 4 земельні ділянки, у період. з 31.10.2016 по 03.11.2016 по 4 земельним ділянкам призначено експертизи. А тому, зазначена обставина не може свідчити про суттєве погіршення динаміки основних показників органів ДВС Рівненської області.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обставини наведені у пункті 1 доповідної записки не можуть слугувати належним обґрунтуванням відсутності організації роботи діяльності органів ДВС у Рівненській області з боку начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1

Щодо пункту 2 доповідної записки суд зазначає, що згідно з п.1 розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802, перевірити законність виконавчого провадження мають право, зокрема, директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень Депаратаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділах примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби, відділах державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.3 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

В постанові Директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7 №419 від 05.12.2016 (а.с.173-179 т.1) постановлено, скасувати постанову заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 про результати перевірки законності виконавчого провадження від 23.11.2016.

Крім того в п.2 доповідної записки зазначено про формальний підхід ОСОБА_1 до проведення перевірки законності виконавчого провадження №52699271, зазначено, що вона не звернула увагу на порушення в діях посадових осіб органів державної виконавчої служби, перевірка проведена неповно (поверхнево), не надана оцінка відповідним діям (бездіяльності) державних виконавців.

З матеріалів справи встановлено, що 10.11.2016 надійшло доручення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України №20.5-1/396 (а.с.10,11 т.2) в якому зазначено, що моніторингом даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виявлено звільнення майна боржника з-під арешту по виконавчих провадженнях №№37813440, 52083861, які перебувають у зведеному виконавчому провадженні №52699271. З урахуванням викладеного, необхідно організувати проведення перевірки виконавчого провадження, відповідно до вимог ст.74Закону України "Про виконавче провадження", з наданням до відділу контролю Управління контролю за діяльністю органів державної виконавчої служби Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в термін до 12:00год. 22.11.2016 постанови про проведення вказаної перевірки.

В постанові про результати проведення перевірки законності виконавчого провадження від 11.11.2016 виконуючий обов'язків начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_11 встановлено, що дії державного виконавця щодо звільнення майна боржника з-під арешту по виконавчих провадженнях №№37813440, 52083861, які перебувають у зведеному виконавчому провадженні №52699271, яке перебуває на виконанні в державного виконавця Петрової Л.С., є правомірними та законними. Порушення законодавства при проведенні дій щодо звільнення майна боржника з-під арешту не виявлено. Зазначено, що зняття арешту відбулося відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21.10.2016 по справі №569/13054/16-ц, яке набрало законної сили та у відповідності до вимог Цивільно-процесуального кодексу України є обов'язковим до виконання (а.с.12-16 т.1).

15.11.2016 надійшло доручення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України №20.5-1/404 (а.с.17-18 т.2) в якому зазначено, що згідно з даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень зведене виконавче провадження перебуває на виконанні у державного виконавця Петрової Л.С., проте постанови про звільнення майна з-під арешту винесені та затверджені заступником начальника Відділу ОСОБА_12 Також, не надано правову оцінку діям заступника начальника Відділу ОСОБА_12 в частині подання письмового клопотання до суду про розгляду справи про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця про накладення арешту без участі представника Відділу та не надання суду заперечення. При цьому необхідно дослідити причини неподання відділом апеляційної скарги, оскільки на виконанні перебуває зведене виконавче провадження, у зв'язку з чим дії державного виконавця необхідно оскаржувати в адміністративному порядку, а не до суду, що видав виконавчий документ. У зв'язку з чим, ОСОБА_1 доручено провести перевірку зведеного виконавчого провадження №52699271 та надіслати постанови про проведення вказаної перевірки в термін до 12:00год. 25.11.2016.

Постановою про результати перевірки законності виконавчого провадження від 23.11.2016, що дії щодо зняття арешту з нерухомого майна боржника, а саме нежитлової будівлі торгово-реабілітаційного центру за адресою: м. Рівне, вул. О.Теліги, 12, що винесені у зведеному виконавчому провадженні №52699271 від 30.09.2016 заступником начальника відділу ОСОБА_12 вчиненні в спосіб та порядок встановленими Законом. В постанові зазначено, що зняття арешту відбулося відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21.10.2016 по справі №569/13054/16-ц, яке набрало законної сили та у відповідності до вимог Цивільно-процесуального кодексу України є обов'язковим до виконання. Зазначено, що оскільки на рішенні Рівненського міського суду Рівненської області, яке надійшло до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 28.10.2016 стояла резолюція: ОСОБА_1, ОСОБА_12 "До розгляду" та не містила конкретного рішення що виконання документа, а передбачала прийняття рішення безпосередньо виконавцем. Крім того, зазначено судовим рішенням правомірно знято арешт з майна за адресою м. Рівне, вул. О.Теліги, 12, а неприбуття виконавця на судове засідання не мало негативних наслідків у вигляді стягнення судового збору з відділу, а необґрунтоване подання апеляційної скарги мало би наслідком нераціонального витрачання бюджетних коштів (а.с.25-30 т.2).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем належним чином виконано доручення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо перевірки зведеного виконавчого провадження №52699271.

У п.2 доповідної записки зазначено, що постанова ОСОБА_1 про перевірку виконавчого провадження №52699271 винесена з порушенням вимог 7 Розділу XII розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802, а саме у постанові не зазначено, зокрема, у мотивувальній частині - дата відкриття виконавчого провадження, державний виконавець, який здійснює (здійснював) виконання, коротко зміст проведених виконавчих дій та їх відповідність вимогам чинного законодавства з посиланням на відповідну норму Закону.

Однак, суд зазначає, що вказана інформація не зазначена і в постанові Директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7 №419 від 05.12.2016.

Крім того, відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" у зведеному виконавчому провадженні не виноситься постанова про відкриття провадження, а державний виконавець виносить постанову про прийняття виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження. Зведене виконавче провадження перебуває у одного державного виконавця, в даному випадку в державного виконавця Петрової Л.С. про що в постанові ОСОБА_1 зазначено.

Постанова про результати перевірки законності виконавчого провадження від 23.11.2016 містить решту даних необхідних відповідно до вимог 7 Розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802.

Щодо зазначення в п.2 доповідної записки, що дії ОСОБА_1 (зокрема, відсутність контролю) та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть містити ознаки корупційного правопорушення, передбаченого положеннями Закону України "Про запобігання корупції", то суд зазначає наступне.

05.12.2016 Департаментом державної виконавчої служби направлені відповідні матеріали до Головного управління Служби безпеки України в Рівненській області для притягнення винних осіб до відповідальності згідно закону (а.с.180-181 т.1). Однак, відповідача не надано суду доказів щодо порушення стосовно ОСОБА_1 кримінального провадження та проведення щодо неї досудового розслідування за вчинення корупційного правопорушення, а тому вказано обставина не може свідчити про невідповідність позивача займаній посаді.

У пункті 3 доповідної записки Директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7 зазначено, що ОСОБА_1 за час перебування на посаді не проаналізовано негативну динаміку щодо збільшення кількості надходження звернень з питань діяльності ДВС у Рівненській області та взагалі не надано пропозицій щодо покращення результатів роботи по вказаному напрямку, що в свою чергу свідчить про неналежну організацію роботи зі зверненнями громадян та юридичних осіб та відсутність контролю за роботою підпорядкованих працівників.

Так, в доповідній записці вказано, аналіз стану розгляду звернень громадян та юридичних осіб свідчить про значне збільшення кількості надходження до Департаменту ДВС звернень з питань діяльності органів ДВС у Рівненській області. Протягом 10 місяців 2016 року до Департаменту ДВС надійшло 168 звернень, що на 95 звернень (на 130%) більше ніж за відповідний період 2015 року (73 звернення). Аналогічна ситуація із надходженням на розгляд до Департаменту ДВС повторних звернень. Так, у 2016 році надійшло 78 повторних звернень, що на 57 звернень більше ніж у звітному періоді 2015 року (21 звернення). Зазначене свідчить про те, що за результатами розгляду попередніх звернень питання не були вирішено по суті.

Однак, як вже неодноразово зазначалося судом, ОСОБА_1 поновлена на посаді заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 26.10.2016, аналіз Департаментом проводився за 10 місяців 2016 року. А тому, суд зазначає, що позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання посадових обов'язків її попередниками.

У пункті 4 доповідної записки Директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7 зазначено, що на доручення директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 205-1/396 від 10.11.2016 про здійснення перевірки зведеного виконавчого провадження №52699271 щодо стягнення коштів з ОСОБА_13 начальником Управління ОСОБА_1 перевірку не проведено, а доручено її проведення т.в.о. начальника відділу примусового виконання рішень ОСОБА_11 Тільки після повторного доручення директора Департаменту ДВС № 20.5-1/404 від 15.11.2016 ОСОБА_1 проведено перевірку зазначеного виконавчого провадження.

Однак, змісту доручення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 20.5-1/396 від 10.11.2016 (а.с.10 т.2) заступнику начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 необхідно організувати проведення перевірки виконавчого провадження №52699271, відповідно до вимог ст.74 Закону України "Про виконавче провадження".

В дорученні Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України №20.5-1/404 від 15.11.2016 (а.с.17-18 т.2) зазначено, що заступнику начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 необхідно провести перевірку зведеного виконавчого провадження №52699271, відповідно до вимог ст.74 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, судом встановлено, що доручення № 20.5-1/396 від 10.11.2016 містило вказівку організувати проведення перевірки зведеного виконавчого провадження, а не зобов'язувало здійснити її безпосередньо ОСОБА_1, як зазначено в дорученні №20.5-1/404 від 15.11.2016. А тому, зазначені обставини не можуть слугувати належним доказом на підтвердження неналежного виконання позивачем доручення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 20.5-1/396 від 10.11.2016.

Щодо покликань відповідачів на той факт, що ОСОБА_11 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обов'язків при проведенні дій державного виконавця, то суд зазначає наступне.

Представник відповідачів покликається на дані встановлені постановою Рівненського окружного адміністративного суду у справі №817/48/17, якою встановлено неправомірність дій підлеглих працівників ОСОБА_1 при проведенні перевірки виконавчого провадження №52699271 (а.с.45-49 т.3). Однак, вказаним судовим рішенням не встановлено протиправність дій ОСОБА_1 як начальника Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

В пункті 4 доповідної записки також зазначено, що з листів начальника Головного територіального управління юстиції Рівненській області №4196/01/1-16 від 17.11.2016 і №4216/01/1-16 від 22.11.2016 вбачаються численні порушення з боку ОСОБА_1 вимог Інструкції з діловодства в Головному територіальному управлінні юстиції у Рівненській області, затвердженої наказом № 563/08 від 25.12.2015 (далі - Інструкція).

Зазначено, що в порушення вимог абзаців 1,2 пункту 19 глави 3 розділу II Інструкції ОСОБА_1 підписувала службові документи, адресовані начальникам органів державної виконавчої служби у Рівненській області та Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку "ОСІБ Будівельників, 29", відповідно до встановлених правил такі документи підписуються керівником головного територіального управління юстиції.

Судом встановлено, що відповідно до п.4.21 Розподілу функціональних обов'язків між керівництвом Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, затвердженому Наказом Головного територіального управління юстиції у Рівненській області №111/05 від 20.04.2016 (а.с.94-99 т.2), заступник начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області має право підпису листів, доручень, які адресовані Відділам державної виконавчої служби Управління та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з питань:

організації розгляду звернень громадян та юридичних осіб з питань пов'язаних з діяльністю Відділі державної виконавчої служби Управління, організації перевірки викладених у них фактів;

ведення обліково-статистичної звітності Відділами державної виконавчої служби Управління, контролю за їх веденням, узагальнення та аналізу стану виконання рішень державними виконавцями;

погодження виплати винагороди державним виконавцям (погодження, відмова, повернення на доопрацювання);

проведення перевірки виконавчого провадження та його витребування відповідно до розділу 10 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802.

З досліджених судом доказів встановлено, що позивачем в межах повноважень визначених наказом №111/05 від 20.04.2016 здійснювалася організація розгляду звернень громадян та юридичних осіб з питань пов'язаних з діяльністю підконтрольних їй відділів, в тому числі підписувались відповідні листи адресовані начальникам відділів та відповіді юридичним та фізичним особам на скарги та звернення.

Також зазначається, що позивачем не дотримано вимог абзацу 4 підпункту 3 пункту 4 розділу II Інструкції щодо дати підписання документів, яка повинна збігатися із датою реєстрації вихідної кореспонденції.

При підготовці вихідних листів не дотримано вимог абзацу 6 підпункту 3 пункту 4 Розділу II Інструкції в частині оформлення службових документів (формату, заголовку, змісту документа та інших вимог) та встановлені факти порушення передачі документів на реєстрацію.

На стадії підпису документів, виявлені порушення пунктів Інструкції, згідно з якими не допускається надсилання або передача документів без реєстрації в електронних реєстрах у відділі організаційної роботи, документування та контролю Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Документи надсилались без реєстрації в автоматизованій системі та Журналі обліку врученої кореспонденції безпосередньо Рівненському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Згідно з відповідно до п.2.7 Розподілу функціональних обов'язків між керівництвом Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, затвердженому Наказом Головного територіального управління юстиції у Рівненській області №111/05 від 20.04.2016, координує та контролює роботу відділу організаційної роботи, документування та контролю перший заступник начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Також в п.4 доповідної записки зазначено, що начальником Управління ОСОБА_1 грубо порушуються вимоги підпункту 15 пункту 3 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження", якими внесено зміни до статті 12 Закону України "Про звернення громадян", які передбачають, що дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений Законом України "Про виконавче провадження" .

Вказані порушення були виявлені при розгляді скарги ОСОБА_14 на бездіяльність начальника відділу. Як вбачається зі змісту відповіді та короткого змісту документа розглядалося звернення, хоча скарга надійшла в порядку статті 74 Закону України "Про виконавче провадження".

З матеріалів справи встановлено, що скарга ОСОБА_15 надійшла до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 08.11.2016 (а.с.105 т.2).

Начальником Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області було надано відповідь за результатом розгляду вказаного звернення 15.11.2016 (а.с.107 т.2), тобто в строк визначений статтею 74 Закону України "Про виконавче провадження".

Також слід зазначити, що подана ОСОБА_14 скарга не відповідає вимогам до скарги у виконавчому провадженні, які зазначені у ст.74 Закону України Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про звернення громадян" скарга є одним із видів звернення громадян до органів державної влади.

Таким чином, враховуючи, що скарга подана ОСОБА_14 не відповідала вимогам ст.74 Закону України "Про виконавче провадження", ОСОБА_1 правомірно розглянула її як звернення громадян, та надано роз'яснення в якому порядку та до кого оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця.

Відповідно до п.5 доповідної записки ОСОБА_1 без здійснення перевірки обґрунтованості правових підстав для виплати винагороди та за відсутності умов дотримання критеріїв виплати винагороди були погоджені заяви та подання про виплату винагороди. На момент погодження зазначених виплат (пакет документів від 01.11.2016 № 8883-0-12-16 та від 03.11.2016 № 4734/8996-0-28-16/02) ОСОБА_1 не мала для цього обґрунтованих правових підстав оскільки критерії виплати винагороди державним виконавцям були затверджені наказом Міністерства юстиції України №3190/5 лише 08.11.2016.

Так, в доповідній записці зазначено, що в порушення вимог Порядку №643 ОСОБА_1 без здійснення перевірки обґрунтованості правових підстав для виплати винагороди та за відсутності умов дотримання критеріїв виплати винагороди були погодженні заяви та подання на виплату винагород ОСОБА_16 - 20394,43грн., ОСОБА_17 - 2549,31грн., ОСОБА_18 - 2549,31грн., ОСОБА_19 - 102867,79грн. та ОСОБА_20 - 12858,47грн.

Також вказано, що ОСОБА_1 було погоджено виплату винагороди й на свою користь у розмірі 12858,47грн.

З матеріалів справи встановлено, що до ОСОБА_1 як заступника начальника головного територіального управління юстиції у Рівненській області з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області надходили заяви та подання на погодження виплати державним виконавцям винагород (а.с.170-185 т.2).

Механізм виплати винагород державним виконавцям, а також розміри винагород державних виконавців і основної винагороди приватного виконавця визначається Порядком

виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 №643 (далі - Порядок №643).

Відповідно до п.2 та п.3 Порядку №643 у разі фактичного виконання (повного або часткового) виконавчого документа майнового характеру державним виконавцям, визначеним у частині першій статті 7 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", виплачується винагорода. Державному виконавцю, на виконанні у якого перебував виконавчий документ немайнового характеру та який забезпечив його фактичне виконання в повному обсязі, виплачується винагорода.

Пунктом 2 Порядку №643 також передбачено, що у разі коли примусове виконання здійснювалося відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, мм. Києві та Севастополі, - зазначений в абзаці третьому цього пункту розмір винагороди розподіляється також між начальником управління державної виконавчої служби та його заступниками.

Пунктом 4 Порядку №643 визначено, що фактичним виконанням вважається виконання рішення за виконавчим документом майнового характеру в повному обсязі або частково та виконавчого документа немайнового характеру в повному обсязі в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", якщо за такими документами стягнуто виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення виконання рішення.

Відповідно до п.5 Порядку №643 державні виконавці, зазначені у пункті 2 цього Порядку, мають право на винагороду за умови дотримання критеріїв виплати винагороди, встановлених Мін'юстом (далі - критерії виплати винагороди).

Для виплати винагороди державний виконавець, на виконанні у якого перебував (перебуває) виконавчий документ, подає заяву (п.6 Порядку №643).

Пунктом 9 Порядку №643 визначено, що заява державного виконавця про виплату винагороди розглядається безпосереднім керівником державного виконавця протягом двох робочих днів з дати її надходження та за наявності підстав, передбачених пунктами 4 і 5 цього Порядку, погоджується ним із зазначенням дати погодження. За відсутності підстав для виплати винагороди зазначена заява протягом двох робочих днів з дати її надходження повертається державному виконавцю з обґрунтуванням підстав відмови.

Відповідно до п.10 Порядку №643 під час розгляду заяви державного виконавця про виплату винагороди безпосереднім керівником державного виконавця перевіряються достовірність викладених у заяві відомостей, правильність розрахунку та наявність підстав для виплати винагороди, зазначених у пунктах 4 і 5 цього Порядку.

Для перевірки наявності підстав для виплати винагороди, зазначених у пунктах 4 і 5 цього Порядку, керівник державного виконавця використовує дані автоматизованої системи виконавчого провадження.

У разі погодження заяви державного виконавця про виплату винагороди та за умови дотримання критеріїв виплати винагороди керівник органу державної виконавчої служби готує подання про виплату винагороди, визначеної абзацом третім пункту 2 цього Порядку, в якому зазначає розрахунок (розподіл) такої винагороди (далі - подання про виплату винагороди).

Згідно з п.11 Порядку №643 винагорода не виплачується, якщо державного виконавця притягнуто до дисциплінарної відповідальності у зв'язку із здійсненням виконавчого провадження, за яким подано заяву про виплату винагороди, або його дії (рішення) чи бездіяльність визнано неправомірними.

Пунктом 12 Порядку №643 визначено, що погоджена безпосереднім керівником заява про виплату винагороди державному виконавцю та у випадку, передбаченому абзацом третім пункту 10 цього Порядку, - подання про виплату винагороди не пізніше наступного робочого дня подаються для погодження начальнику управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, мм. Києві та Севастополі.

Згідно з п.13 Порядку №643 у разі достатності та обґрунтованості підстав для виплати винагороди начальник управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, мм. Києві та Севастополі погоджує заяву про виплату винагороди державному виконавцю та подання про виплату винагороди протягом трьох робочих днів з дати їх надходження.

Пунктом 14 Порядку №643 визначено, що безпідставна відмова у погодженні заяви державного виконавця про виплату винагороди або подання про виплату винагороди не допускається.

Враховуючи викладені норми права, ОСОБА_1 встановивши, що заяви та подання про виплату винагороди відповідають вимогам законну не мала права відмовляти в погоджені вказаних документів.

Щодо відсутності у ОСОБА_1 обґрунтованих правових підстав для погодження зазначених виплат оскільки критерії виплати винагороди державним виконавцям були затверджені наказом Міністерства юстиції України №3190/5 лише 08.11.2016 суд зазначає, що не затвердження на момент звернення із заявами (поданнями) про виплату винагород критеріїв її виплати не є підставою не виплати виконавцю такої винагороди. Підстави не виплати нагороди зазначені в п.11 Порядку №643, а п.14 вказаного Порядку визначає, що безпідставна відмова у погодженні заяви державного виконавця про виплату винагороди або подання про виплату винагороди не допускається, а тому ОСОБА_1, на момент звернення до неї про погодження винагород державних виконавців, не мала підстав для відмови у погодженні заяв та подань для виплати винагороди, оскільки державних виконавців, яким підлягала виплата винагорода, не було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у зв'язку із здійсненням виконавчого провадження, за яким подано заяву про виплату винагороди, та їхні дії (рішення) чи бездіяльність не було визнано неправомірними.

У пункті 6 доповідної записки вказано, що на виконання доручення Департаменту державної виконавчої служби від 18.11.2016 №4833/9237-0-1-10/20 перевіркою оригіналів депозитних книг всіх підпорядкованих відділів державної виконавчої служби Рівненської області та копій виписок за останній день кожного місяця за період з 01.01.2016 по 01.11.2016 виявлені наступні системні порушення вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.12 № 512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за № 489/20802 (далі - Інструкція) (редакція до 05.10.2016): в порушення вимог пункту 13.4.1 Інструкції записи у депозитних книгах містять не всі передбачені реквізити; особою, відповідальною за ведення обліку депозитних сум, депозитні книги роздруковуються несвоєчасно, що є порушенням вимог пункту 13.4.2. Інструкції; на депозитних книгах відсутня печатка та підпис начальника управління державної виконавчої служби ,що є порушенням пункту 13.4.3 Інструкції; в порушення вимог пункту 13.6.4 Інструкції у депозитних книгах не завжди заповнюються графа 2 "номер виконавчого провадження з ЄДРВП" і графа 3 "номер дільниці державного виконавця"; порушення вимог пункту 13.7 Інструкції, тобто щомісяця після виведення підсумку за залишками на кінець кожного місяця книга обліку не перевіряється керівником відділу; порушення вимог пункту 13.8 Інструкції, тобто щомісяця після виведення підсумку за залишками на кінець кожного місяця не зазначено; також вибірковою перевіркою виявлено порушення вимог Інструкції в частині недотримання строків перерахування витрат і виконавчого збору; в порушення вимог пункту 13.23 Інструкції, встановлено випадки щодо знаходження коштів, які внесені на депозитний рахунок органу ДВС та які не витребувані сторонами виконавчого провадження протягом року з дня їх зарахування на депозитний рахунок; наявні випадки не дотримання державними виконавцями статті 45 Закону України "Про виконавче провадження".

З даного приводу суд зазначає, що перевіркою оригіналів депозитних книг всіх підпорядкованих відділів державної виконавчої служби Рівненської області та копій виписок за останній день кожного місяця за період з 01.01.2016 по 01.11.2016 виявлені системні порушення вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.12 № 512/5, однак як вже неодноразово зазначалося судом, ОСОБА_1 призначено на посаду з 26.10.2016, а тому висновок щодо системних порушень є безпідставним.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що недоліки у роботі ОСОБА_1, які зазначені в доповідній записці, не свідчать в повній мірі та не підтверджують недостатню кваліфікацію працівника.

Всупереч твердженням відповідачів, докази, наявні в матеріалах справи, свідчать про належну роботу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області при перебуванні на посаді начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області - ОСОБА_1, зокрема збільшення планових надходжень виконавчого збору, збільшення завершених виконавчих проваджень як по сумах, так і по кількості.

На переконання суду, наведені у доповідній записці певні порушення у роботі ОСОБА_1 на посаді заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, не є доказом недостатньої кваліфікації ОСОБА_1, в результаті чого вона не може належно виконувати покладених на неї трудових обов'язків. Вказані обставини не підтверджують невідповідність позивача займаній посаді протягом випробувального терміну, що зумовлює розірвання трудового договору на підставі статті 87 Закону України "Про державну службу", а лише можуть підтверджувати, у випадку доведення вини ОСОБА_1 по цих фактах, неналежне виконання позивачем посадових обов'язків, що мало б призвести до застосування до неї заходів дисциплінарного впливу.

За таких обставин, суд вважає недоведеним з боку відповідачів факт невідповідності ОСОБА_1 посаді. Висновки викладені в доповідній записці щодо незадовільної організації роботи та відсутності контролю за діяльністю Управління з боку ОСОБА_1, що свідчить про неспроможність здійснення останньою обов'язків начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, не є прямим свідченням недостатньої кваліфікації у позивача, необхідної для належного виконання обов'язків, та, як наслідок, невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді. Вказана доповідна записка складена без належної оцінки результатів роботи позивача, ділових та професійних якостей, що виявив працівник при виконанні службових обов'язків, для визначення дійсного фахового рівня та кваліфікації особи.

Також слід зазначити, що підставою для звільнення ОСОБА_1 з посади у 2015 році слугували обставини, подібні до викладених у доповідній записці директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції ОСОБА_7 Вказані обставини спростовані постановою Рівненського окружного адміністративного суду у справі №817/3203/15 від 17.03.2016, яка набрала законної сили.

Крім того, в доповідній записці зазначено, що в діях ОСОБА_1 при здійсненні контролю за законністю здійснення зведеного виконавчого провадження №52699271, а також інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть містити ознаки корупційного правопорушення, передбаченого положеннями Закону України "Про запобігання корупції", однак доказів того, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за таке порушення, суду не надано.

Також слід зазначити, що Висновком Національного агентства України з питань державної служби за результатами службового розслідування стосовно державного секретаря Міністерства юстиції України ОСОБА_4, проведеного з метою перевірки фактів, зазначених у скаргах державного службовця ОСОБА_1 під час попередження її про звільнення з посади заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 20.01.2017 (а.с.83-93 т.1), відповідно до якого комісія дійшла висновку, що в порушення вимог частини п'ятої статті 31 Закону України "Про державну службу", а також підпункту 25 пункту другого Розділу II Типового положення про територіальні органи міністерства та іншого центрального органу виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 №563 (в редакції чинній на момент призначення ОСОБА_1.), яким передбачено, що служба управління персоналом відповідно до покладених на неї завдань ознайомлює державних службовців з правилами внутрішнього службового розпорядку державного органу, посадовими інструкціями та іншими документами з проставленням ними підписів та дати ознайомлення, не ознайомлено ОСОБА_1 з її обов'язками, правами та відповідальністю як керівника структурного підрозділу.

Комісією встановлено, що 06.12.2016 заступником Міністра - керівником апарату ОСОБА_4 заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1, керуючись частиною шостою статті 35 Закону України "Про державну службу", попереджено про звільнення у зв'язку із встановленням невідповідності займаній посаді на підставі пункту 2 частини першої статті 87 вказаного Закону, з яким остання ознайомилась 07.12.2016 (а.с.219-224 т.1).

Відповідно до зазначеного попередження підставою для встановлення невідповідності посаді ОСОБА_1 стали:

- повідомлення про порушення за підписом начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_21 тіл, 17 листопада 2016 року №4196/01/1-16 з пропозицією притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за недотримання єдиних вимог до документування управлінської інформації та роботи з документами;

- лист начальника Головного територіального управління юстиції Рівненській області ОСОБА_6 від 22 листопада 2016 року № 4210/01/1-16 щодо порушення порядку виплати винагороди державним виконавцям Кайданович І.М.;

- доповідна записка директора Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_7 стосовно неналежного забезпечення виконання основних завдань та обов'язків, покладених на начальника Управління, та неспроможності здійснення ОСОБА_1 обов'язків начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Фактично в зазначених листах не наведено фактів невідповідності посаді через низьку кваліфікацію та відсутні об'єктивні дані щодо недостатнього рівня професійної компетентності ОСОБА_1, як керівника структурного підрозділу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Крім того, як було встановлено, ОСОБА_1 не було ознайомлено з посадовою інструкцією, тому не вбачається достатніх підстав у суб'єкта призначення щодо надання об'єктивної оцінки невідповідності займаній посаді ОСОБА_1

Комісією встановлено, що при прийнятті рішення щодо звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області в матеріалах, наданих Комісії, відсутня інформація щодо недостатньої кваліфікації, невідповідності займаній посаді чи рівню професійної компетентності.

За таких обставин Комісія дійшла висновку, що Державним секретарем Міністерства юстиції України ОСОБА_4 не здійснено об'єктивної оцінки щодо кваліфікації та рівня професійної компетентності ОСОБА_1 та не враховано положення статті 44 Закону України "Про державну службу" при попередженні про звільнення ОСОБА_1 у зв'язку із встановленням невідповідності займаній посаді на підставі пункту 2 частини першої статті 87 цього Закону.

Таким чином, Комісія дійшла висновку, що Наказ міністерства юстиції України від 13.12.2016 Ц№5518/к "Про звільнення ОСОБА_1." винесено з порушенням положень частини другої, п'ятої статті 35 та статті 87 Закону України "Про державну службу".

Вказаним висновком запропоновано державному секретарю Міністерства юстиції України поновити порушені права державного службовця - заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 шляхом скасування наказу Міністерства юстиції України від 13.12.2016 Ц№5518/к "Про звільнення ОСОБА_1.".

Заяву ОСОБА_1 зазначену в наказі від 13.12.2016 №5518/к "Про звільнення ОСОБА_1." відповідачами для суду не надано.

Враховуючи, що в ході судового розгляду справи належними та допустимими доказами спростовано дані доповідної записки, яка стала підставою для винесення довідки Департаменту державної виконавчої служби від 13.12.2016 та попередження про звільнення, то вони також не можуть бути підставою для винесення наказу №5518/к від 13.12.2016 "Про звільнення ОСОБА_1.".

Аналізуючи наведені правові норми, нормативні акти, які регулюють спірні правовідносини, та наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування наказу Міністра юстиції України від 13.12.2016 №5518/к про звільнення позивача з посади заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області з 14.12.2016 як такої, що не витримала випробування, стаття 87 Закону України "Про державну службу" та наказу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області "Про ОСОБА_1." від 14.12.2016 №755/04/к, яким доведено до відома позивача наказ про її звільнення, підлягають задоволенню, а позивач - поновленню на посаді заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

В абз.2 п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" зазначено, що при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

Згідно з довідкою від 27.09.2017 №220 Головного територіального управління юстиції у рівненській області (а.с.4), яка видана відповідно до вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою КМ України від 08.02.1995 №100, середньоденна заробітна плата позивача становить 440,61грн. У грудні 2016 року після 13.12.2016 було 13 робочих днів, з січня 2017 по день розгляду справи судом 222 робочих днів, а всього 235 робочих днів. Таким чином, за час вимушеного прогулу середній заробіток позивача складає 103543,35грн.

Однак, згідно з наказом Головного управління ДФС у Рівненській області №250-о від 20.09.2017 (а.с.1 т.3), ОСОБА_1 призначена з 20.09.2017 на посаду заступника начальника управління - начальника відділу організації стягнення боргу та роботи з безхазяйним майном управління погашення боргу Головного управління ДФС у Рівненській області. Згідно з довідкою Головного управління ДФС у Рівненській області №162/17-00-05-35 від 21.11.2017 ОСОБА_1 отримала за період з 20.09.2017 по 21.11.2017 заробіток в розмірі 18282,80грн. (а.с.174 т.3), а тому вказана сума підлягає виключенню із загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Таким чином, з Головного територіального управління юстиції у Рівненській області на користь позивача підлягає до стягнення заробітна плата за час вимушеного прогулу в сумі 85260,55грн., а позов в цій частині підлягає до задоволення.

За приписами статті 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про, зокрема, присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, необхідність їх задоволення, та наявність визначених нормами КАС України підстав для звернення до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області та стягнення середньомісячної заробітної плати в межах платежу за один місяць.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 13.12.2016 року №5518/к "Про звільнення ОСОБА_1.".

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 14.12.2016 року №755/04/к "Про ОСОБА_1.".

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника головного територіального управління юстиції у Рівненській області з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області з 14 грудня 2016 року.

Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Рівненській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 85260,55 грн. (вісімдесят п'ять тисяч двісті шістдесят гривень 55 коп.) (сума вказана без урахування сплати податків та інших обов'язкових платежів, які підлягають стягненню під час виплати її працівнику).

Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника головного територіального управління юстиції у Рівненській області з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області з 14 грудня 2016 року.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині стягнення з Головного територіального управління юстиції у Рівненській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 9546,50 грн. (дев'ять тисяч п'ятсот сорок шість гривень 50 коп.).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий cуддя Жуковська Л.А.

Судді Дорошенко Н.О.

Друзенко Н.В.