Справа № 804/4562/17
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2017 р. Справа № 804/4562/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді суддівТулянцевої І.В. Боженко Н.В., Коренева А.О.
при секретаріКурілові Ю.Ю.
представника позивача представника відповідача представника третьої особи-2 представника третьої особи-3Федорової О.М., Чернодуб М.А. Даниленко І.В. Аверянова С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Дослідне господарство «Затишне» Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України» до Міністерства юстиції України, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації - постійно діючий колегіальний консультативно-дорадчий орган при Міністерстві юстиції України; Приватне підприємство «Ніка-Емпорі»; Державне підприємство «Дослідне господарство «Руно» Національної академії аграрних наук України» про визнання незаконним та скасування наказу, -
Державне підприємство «Дослідне господарство «Затишне» Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації - постійно діючий колегіальний консультативно-дорадчий орган при Міністерстві юстиції України; Приватне підприємство «Ніка-Емпорі»; Державне підприємство «Дослідне господарство «Руно» Національної академії аграрних наук України», в якому із врахуванням оновленої редакції позову (т.1 а.с.187-201) просить:
1. визнати незаконним та скасувати Наказ Міністерства юстиції України від 12.07.2017 року № 2220/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень»;
2. зобов'язати Міністерство юстиції України вчинити дії - поновити реєстраційні дії, скасовані Наказом Міністерства юстиції України від 12.07.2017 року № 2220/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.04.2016 року №№ 29489880, 29489872, 29489864, 29489845, 29489837, 29489826, 29489802, 29489774, 29489763, 29489757, 29489749, 29489739, 29489713, від 08.04.2016 року №№ 29174983, 29174697, 29173970, 29173323, прийняті державним реєстратором Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області Чернецьким М.А. на майно та право користування на земельні ділянки:
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що рішеннями про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08.04.2016 року №№ 29174983, 29174697, 29173970, 29173323 та від 30.04.2016 року №№ 29489880, 29489872, 29489864, 29489845, 29489837, 29489826, 29489802, 29489774, 29489763, 29489757, 29489749, 29489739, 29489713 проведено державну реєстрацію прав на нерухоме майно та земельні ділянки, передані в підпорядкування на баланс Державного підприємства «Дослідне господарство «Затишне» Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України», проте вказані рішення було скасовано Наказом Міністерства юстиції України від 12.07.2017 року №2220/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», який прийнятий на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 11.07.2017 року за результатами розгляду скарги директора приватного підприємства «Ніка-Емпорі» Сухіна О.М. від 04.05.2017 року № 04/05. Позивач вважає, що Висновок та прийнятий на його підставі Наказ Мін'юсту № 2220/5 є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки розгляд та вирішення скарги проведено із порушенням відповідних процедурних норм, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». На думку позивача, Приватне підприємство «Ніка-Емпорі» є неналежним скаржником, оскільки ним не обгрунтовано порушення його прав в результаті прийняття оскаржуваного рішення, а тому, як наслідок, право на подання скарги у нього відсутнє. Позивач зауважує, що у зв'язку з поданням скарги із порушеннями вимог щодо строків подання скарги, то в її розгляді Третя особа-1 мала відмовити. Крім того, позивач зазначає, що у поданій скарзі не було вказано про спір про речові права на нерухоме майно та земельні ділянки Державного підприємства «Дослідне господарство «Руно» Національної академії аграрних наук України», Державного підприємства «Дослідне господарство «Затишне» Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України», яке було предметом розгляду судової справи у справі про банкрутство ДП «ДГ «Руно». Таким чином, розгляд скарги Третьою особою-1 проведено із порушенням відповідних процедурних норм та із порушенням права Державного підприємства «Дослідне господарство «Затишне» Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла НААН України» брати участь у розгляді скарги, знайомитись з матеріалами та доказами.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі із викладених обставин.
Відповідач проти позову заперечував, надав до суду письмові заперечення, які приєднані до матеріалів справи (т.3 а.с.58-66). Представник відповідача суду пояснив, що за результатом розгляду скарги директора приватного підприємства «Ніка Емпорі» Сухіна О.М. від 04.05.2017 року № 04/05 року в порядку статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 12 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, Міністерством юстиції на підставі Висновку комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації було прийнято мотивоване рішення про задоволення скарги в повному обсязі з підстав, передбачених чинним законодавством, у формі наказу, а тому наказ Міністерства юстиції України № 2220/5 від 12.07.2017 року «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.
У судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Третя особа-1 у судове засідання не прибула, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином.
Третя особа-2: Приватне підприємство «Ніка-Емпорі» подала до суду письмові заперечення (т.1 а.с.217-225), в яких зазначила, що доводи позивача, викладені у позові, не відповідають дійсності, а висновки Комісії місять узагальнюючий висновок щодо відповідності/невідповідності законодавству у сфері державної реєстрації рішення, дії або бездіяльності суб'єкта оскарження, а також відповідні обґрунтування та посилання на норми законодавства, а тому вважає, що Наказ Міністерства юстиції України від 12.07.2017 року №2220/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» є таким, що прийнято у відповідності до норм чинного законодавства України. У судовому засіданні представник третьої особи-2 заперечував проти задоволення позовних вимог.
Третя особа-3: Державне підприємство «Дослідне господарство «Руно» Національної академії аграрних наук України» проти позову заперечила, надала до суду письмові заперечення, в яких зазначено, що 19.02.2016 року Президентом Національної академії аграрних наук України затверджено передавальний акт нерухомого майна Державного підприємства «Дослідне господарство «Руно» Національної академії аграрних наук України» на баланс позивача, який не передбачав передачу майна у власність, тоді як державним реєстратором Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області Чернецьким М.А. зроблено записи, відповідно до яких Державне підприємство «Дослідне господарство «Затишне» Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України» стало саме власників об'єктів нерухомого майна, що свідчить про невірну реєстрацію речового права. Третя особа-3 вважає, що оскаржуваний наказ є законним, обґрунтованим та винесеним при повному з'ясуванні всіх обставин, які були доведені належними доказами. Представник третьої особи-3 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд встановив наступне.
За результатами розгляду скарги приватного підприємства «Ніка-Емпорі» Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації 11.07.2017 року складено висновок (т.3 а.с.36-41), якою було задоволено вимоги скарги.
На підставі вказаного висновку Міністерством юстиції України прийнято наказ від 12.07.2017 року №2220/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», відповідно до якого скаргу директора приватного підприємства «Ніка-Емпорі» Сухіна О.М. від 04.05.2017 року № 04/05 задоволено у повному обсязі та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.04.2016 року №№ 29489880, 29489872, 29489864, 29489845, 29489837, 29489826, 29489802, 29489774, 29489763, 29489757, 29489749, 29489739, 29489713, від 08.04.2016 року №№ 29174983, 29174697, 29173970, 29173323, прийняті державним реєстратором Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області Чернецьким М.А.
Незгода позивача з висновком Комісії та Наказом зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV (надалі - Закон №1952-IV).
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 7 Закону №1952-IV, розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб'єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України здійснює Міністерство юстиції України.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 37 Закону №1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.
Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.
Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України (частина 9 статті 37 Закону №1952-IV).
На виконання вказаного припису, постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Порядок №1128), у пункті 2 якого закріплено, що для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін'юстом або відповідним територіальним органом.
За приписами пункту 2 розділу І, пунктів 1 та 8 розділу ІІІ Положення №37/5, Комісія є постійно діючим колегіальним консультативно-дорадчим органом при Міністерстві юстиції України, що в межах повноважень, визначених Законами України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1128, забезпечує розгляд скарг у сфері державної реєстрації.
Формою роботи комісії є засідання, які проводяться у разі потреби. Дату, час і місце проведення засідання комісії визначає її Голова.
Рішення комісії оформляються висновком, який підписується Головою комісії, секретарем та членами комісії, що брали участь у засіданні комісії.

З огляду на викладене, з метою встановлення факту правомірності дій відповідача щодо оформлення та видачі оскаржуваного висновку і наказу, суд вважає за необхідне дослідити питання дотримання Комісією порядку розгляду скарг.

У пунктах 3, 4 Порядку №1128 визначено, що розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов'язкові відомості та документи, що долучаються до скарги, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та/або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у п. 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.

Така скарга у день її надходження реєструється суб'єктом розгляду скарги відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах.

Відсутність обов'язкових відомостей у скарзі та документів, що долучаються до скарги, передбачених Законами, не є підставою для відмови у її реєстрації.

Скаржник може відкликати подану скаргу на будь-якому етапі її розгляду. У такому випадку скарга залишається без розгляду.

Розгляд скарг здійснюється у строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян» з урахуванням особливостей, передбачених Законами, які обраховуються з моменту реєстрації її суб'єктом розгляду скарги.

Як пояснив представник відповідача у судовому засіданні, скаржником було надано договори позики № 01/02 від 02.02.2017 року та № 03/03 від 03.03.2017 року, якими прямо підтверджуються інвестиційна діяльність Приватного підприємства «Ніка-Емпорі» щодо вкладання позичкових майнових цінностей Державному підприємству «Дослідне господарство «РУНО» Національної академії аграрних наук України, що на думку відповідача свідчить про те, що Приватне підприємство «Ніка-Емпорі» є належним скаржником.

Разом з тим, суд звертає увагу, що приписами Порядку №1128 не визначено чітке коло осіб, які можуть звертатися із скаргою, а лише зазначено, що розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено.

Згідно з частиною 5 статті 37 Закону №1952-IV, скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити: 1) повне найменування (ім'я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім'я) представника скаржника, якщо скарга подається представником; 2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується; 3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника; 4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Матеріалами справи підтверджується та представником Третьої особи-2: Приватного підприємства «Ніка-Емпорі» в ході судового розгляду вказано, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.04.2016 року №№ 29489880, 29489872, 29489864, 29489845, 29489837, 29489826, 29489802, 29489774, 29489763, 29489757, 29489749, 29489739, 29489713, від 08.04.2016 року №№ 29174983, 29174697, 29173970, 29173323, прийняті державним реєстратором Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області Чернецьким М.А., безпосередньо порушують права та інтереси Приватного підприємства «Ніка-Емпорі» як інвестора Державного підприємства «Дослідне господарство «Руно» Національної академії аграрних наук України».

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що Приватне підприємство «Ніка-Емпорі» у своїй скарзі від 04.05.2017 року № 04/05 вказало, що є одним із інвесторів Державного підприємства «Дослідне господарство «Руно» Національної академії аграрних наук України», на підтвердження чого до Міністерства юстиції було надано: протокол засідання комітету кредиторів ДП РГ «Руно» НААНУ від 28.02.2017 року; Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/2032/16 від 31.08.2016 року; виписка з банківського рахунку ПП «Ніка-Емпорі» за 02.02.2017 року; виписка з банківського рахунку ПП «Ніка-Емпорі» за 03.03.2017 року; платіжні доручення № 124 від 02.02.2017 року, № 141 від 03.03.2017 року; договори позики № 01/02 від 02.02.2017 року та №03/03 від 03.03.2017 року.

Таким чином, суд погоджується з позицією відповідача, що Приватне підприємство «Ніка-Емпорі» є суб'єктом звернення зі скаргою, оскільки його права були порушені.

Стосовно твердження позивала про порушення строків подання скарги суд зазначає, що за приписами частини 3 статті 37 Закону №1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

На підтвердження обставин, викладених у скарзі від 04.05.2017 року № 04/05, Приватним підприємством «Ніка-Емпорі» було надано листування з Державним підприємством «Дослідне господарство «РУНО» Національної академій аграрних наук України.

Так, з листа за вихідним № 03/05-01 від 03.05.2017 року вбачається, що Третя особа-2 дізналась про здійснення державної реєстрації прав на об'єкти нерухомого майна та земельні ділянки за Державним підприємством «Дослідне господарство «Затишне» Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України.

В свою чергу, скарга на дії державного реєстратора Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області Чернецького Михайла Андрійовича №04/05 від 04.05.2017 року Приватного підприємства «Ніка-Емпорі» надійшла до Міністерства юстиції 12 травня 2017 року за вх. 13590-0-33-17.

Зважаючи, що строк оскарження рішення, дії або бездіяльності суб'єкта державної реєстрації обчислюється з дати, коли особа дізналась чи могла дізнатися про порушення її прав, то 60 календарних днів обчислюються з моменту отримання Третьою особою-2 листа від ДП «ДГ «Руно» від 03.05.2017 року, при тому як скарга отримана Відповідачем 12 травня 2017 року, отже через 9 днів, у зв'язку із чим, суд доходить висновку, що скаржником не пропущений строк на звернення зі скаргою.

Жодних обґрунтувань та доказів на спростування вказаного факту позивачем надано не було.

У позовній заяві позивач зазначає про те, що спір про речові права на нерухоме майно та земельні ділянки Державного підприємства «Дослідне господарство «Руно» Національної академії аграрних наук України», Державного підприємства «Дослідне господарство «Затишне» Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України» є предметом судового розгляду у справі про банкрутство від 19.02.2016 року №904/2032/16 ДП «ДГ «Руно» за заявою ТОВ «Торгова Аграрна Компанія» до Державного підприємства «Дослідне господарство «РУНО» Національної академії аграрних наук України про банкрутство, через що скарга не підлягала задоволенню, оскільки одні й ті ж самі питання не можуть одночасно бути предметом судового розгляду та розгляду в рамках процедури адміністративного оскарження, що передбачено пунктом 1 частини 2 статті 37 Закону №1952-IV.

Проте, суд не погоджується з наведеною позицією позивач з огляду на наступне.

Пунктом 4 частини 8 статті 34 Закону №1952-IV чітко визначені ознаки, на підставі яких Комісія відмовляє у розгляді скарги, а саме: наявність інформації про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін.

В силу пункту 11 Порядку №1128, у разі повідомлення скаржником та/або його представником, іншими особами, які беруть участь у розгляді скарги по суті, про наявність судового спору між тими самими сторонами, з того ж предмета, з тих же підстав, про які зазначено у скарзі, ними надається копія відповідного рішення суду на засідання комісії.

За таких обставин, посилання позивача на судовий спір у справі про банкрутство №904/2032/16 є безпідставними, оскільки скарга не зачіпає предмет даного спору, а справа, яка розглядається господарським судом не є спором між тими самими сторонами, з того ж предмета, з тих же підстав, про які зазначено у скарзі.

Крім викладеного, позивач вказує на те, що скаржником в порушення частини 5 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зазначено у скарзі про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання.

Однак вказане спростовується матеріалами справи, оскільки згідно доповнень до скарги від 03.07.2017 року Приватним підприємством «Ніка-Емпорі» повідомлено про те, що воно не зверталось до адміністративного суду з відповідним позовом щодо оскарження дій державного реєстратора Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області Чернецького Михайла Андрійовича від 05.04.2016 року з доданням скріншоту з офіційного сайту судової влади України, що свідчить про відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав.

При цьому, суд не погоджується з аргументами позивача, що ані Закон № 1952-1V, ані Порядок № 1128 не передбачають такої форми процедурної діяльності в межах провадження по розгляду скарг у сфері державної реєстрації як доповнення до скарги, оскільки, вказані нормативні акти не містять заборони щодо подачі доповнень до скарги.

Натомість, пункт 8 Порядку № 1128 передбачає, що під час розгляду скарги комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі та інші обставини, які мають значення для об'єктивного розгляду скарги.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 1128, під час розгляду скарги по суті обов'язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб'єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб'єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Згідно пункту 10 Порядку № 1128 суб'єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів: телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі); шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін'юсту; засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах що додаються до скарги).

Пунктом 11 Порядку № 1128 передбачено, що копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті. Суб'єкт оскарження має право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов'язково приймаються комісією до розгляду.

Отже, до повноважень Міністерства юстиції України, зокрема належить розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність суб'єктів державної реєстрації і законодавством регламентовано відповідну чітку процедуру їх реалізації, яка вимагає запрошення суб'єкта оскарження до участі в розгляді скарги та його повідомлення про відповідну дату, час та місце.

Суд звертає увагу, що сторонами не вказано, а в матеріалах розгляду скарги відсутні документи, які б свідчили про те, що Комісією не вчинялися дії щодо дотримання вказаних норм при розгляді скарги.

Щодо аргументів позивача з приводу протиправності Висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації суд зазначає, що вони зводяться до правомірності рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.04.2016 року №№ 29489880, 29489872, 29489864, 29489845, 29489837, 29489826, 29489802, 29489774, 29489763, 29489757, 29489749, 29489739, 29489713, від 08.04.2016 року №№ 29174983, 29174697, 29173970, 29173323, прийнятих державним реєстратором Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області Чернецьким М.А.

Проте, предметом розгляду даної справи є Наказ Міністерства юстиції України від 12.07.2017 року №2220/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», для чого суду необхідно з'ясувати, чи було прийнято спірне рішення на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Що ж до рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятих державним реєстратором Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області Чернецьким М.А., то у даній справі суд не вправі досліджувати їх.

Так, у постанові від 17 лютого 2015 року по справі №21-551а14 Верховний Суд України висловив правову позицію, яка полягає у тому, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення, на підставі якого виникають цивільні права та обов'язки особи та такі права підтверджуються чи оформленні відповідним правовстановлюючим документом, подальше оспорювання іншою особою правомірності набуття фізичною чи юридичною особою права має вирішуватись у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Такого ж висновку Верховний Суд України дійшов у постановах від 24 лютого 2015 (справа №21-34а15), від 16 грудня 2014 року (справа №21-544а14) від 09 грудня 2014 року (справа №21-308а14), від 11 листопада 2014 року (справа №21-493а14).

Крім того, в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративна справа перебуває адміністративна справа №804/5319/17, в якій Державне підприємство «Дослідне господарство «Руно» Національної академії аграрних наук України» просить визнати незаконними та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.04.2016 року №№ 29489880, 29489872, 29489864, 29489845, 29489837, 29489826, 29489802, 29489774, 29489763, 29489757, 29489749, 29489739, 29489713, від 08.04.2016 року №№ 29174983, 29174697, 29173970, 29173323, прийняті державним реєстратором Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області Чернецьким М.А.

Таким чином, суд вважає, що обґрунтованість і правомірність вказаних рішень має перевірятися у судовому порядку у справі №804/5319/17, а не за позовом Державного підприємства «Дослідне господарство «Затишне» Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України» про визнання незаконним та скасування Наказу Міністерства юстиції України від 12.07.2017 року №2220/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Перевіривши обґрунтованість доводів позивача наявними у справі доказами, суд зазначає, що діяльність відповідача у спірних правовідносинах, яка полягала у вчиненні дій по прийняттю рішення та оформленню прийнятого рішення наказом, відповідає вимогам ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а відповідачем, як суб'єктом владних повноважень доведено правомірність прийнятого рішення, у зв'язку із чим позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 20.11.2017 року.

Головуючий суддя Судді І.В. Тулянцева Н.В.Боженко А.О.Коренев