Справа № 824/756/17-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 листопада 2017 р. м. Чернівці справа № 824/756/17-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.

за участю секретаря судового засідання Мандрик І.А.

сторін:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача та других відповідачів - ОСОБА_2

розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області,

другі відповідачі УМВС України в Чернівецькій області, ліквідаційна комісія УМВС України в Чернівецькій області

про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати наказ УМВС України в Чернівецькій області про його звільнення з 30.08.2015 р. за п. 64 "г" Положення "Про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ" (через скорочення штатів); поновити його на роботі з 31.08.2015 р.; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області розглянути його заяву про прийняття його на службу в органи Національної поліції в Чернівецькій області; стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 29021,04 грн.

У судовому засіданні 29.11.2017 р. суддя Левицький Василь Костянтинович заявив самовідвід у звязку з відсутністю допуску до державної таємниці із ступенем секретності «цілком таємно».

Сторони в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення заяви про самовідвід судді.

Розглянувши заяву про самовідвід судді, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Статтею 6 КАС України кожному гарантовано право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Це положення узгоджується зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суспільні відносини, пов'язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України регулює Закон України «Про державну таємницю» від 21.01.1994 р. № 3855-XII (далі Закон № 3855-XII).

Державна таємниця - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою (ст. 1 Закону № 3855-XII).

Частиною 1 ст. 3 Закону № 3855-XII визначено, що дія цього Закону поширюється на органи законодавчої, виконавчої та судової влади, органи прокуратури України, інші

державні органи, ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації усіх форм власності, об'єднання громадян (далі - державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації), що провадять діяльність, пов'язану з державною таємницею, громадян України, іноземців та осіб без громадянства, яким у встановленому порядку наданий доступ до державної таємниці.

Відповідно до ч.1 ст.34 Закону № 3855-XII державні органи, в тому числі правоохоронні, державного фінансового контролю та суди, з метою охорони державної таємниці мають за погодженням із Службою безпеки України встановлювати порядок здійснення своїх функцій щодо державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, що провадять діяльність, пов'язану з державною таємницею.

Абзацами 6 - 7 ч.1 ст.1 наведеного Закону встановлено, що допуск до державної таємниці - оформлення права громадянина на доступ до секретної інформації. Доступ до державної таємниці - надання повноважною посадовою особою дозволу громадянину на ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов'язаної з державною таємницею, або ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов'язаної з державною таємницею, цією посадовою особою відповідно до її службових повноважень.

Згідно ст. 22 Закону № 3855-XII допуск до державної таємниці надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-технічної діяльності або навчання, органами Служби безпеки України після проведення їх перевірки. Порядок надання допуску до державної таємниці визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 20 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 №2657-XII передбачено, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 вказаного Закону інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

З матеріалів справи видно, що в порядку підготовки справи до судового розгляду, ухвалою суду від 06.10.2017 р. витребувано з Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області копії наступних документів: докази ознайомлення позивача з оскаржуваним наказом; докази вручення (надіслання) позивачу трудової книжки; матеріали особової справи позивача; всі матеріали, що були або мали бути взяті до уваги при прийнятті оскаржуваного наказу, з приводу якого подано позов.

В попередньому судовому засіданні 29.11.2017 р. представником відповідача повідомлено, що Головним управлінням Національної поліції в Чернівецькій області надати для розгляду у відкритому судовому засіданні витребувані докази у справі № 824/756/17-а не представляється можливим, оскільки інформація, що витребувана судом відноситься до інформації з обмеженим доступом та має ступінь секретності «цілком таємно». На підтвердження наведеної обставини, представником відповідача надано лист Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області від 28.11.2017 р.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частинами 1 та 3 ст. 159 КАС України закріплено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що для повного, об'єктивного та правильного вирішення даної справи, виконання завдань адміністративного судочинства, суду необхідно дослідити витребувані судом докази, які відповідно до листа відповідача від 28.11.2017 р. мають гриф секретності "цілком таємно" та Закону № 3855-XII є державною таємницею, робота з якими вимагає спеціального допуску.

В іншому випадку виникає ризик сумніву в об'єктивній неупередженості судді та як наслідок, порушення права на справедливий суд, регламентованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Разом з тим, головуючий по цій справі суддя не має допуску до державної таємниці, що виключає можливість дотримання виконання всіх завдань адміністративного судочинства, передбачених ст. 2 КАС України, розгляду справи зазначеним складом суду повно, об'єктивно та за умови дослідження всіх доказів. Дана неповнота може порушити права сторін у справі та викликати у них сумнів у неупередженості судді.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 27 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

У відповідності до ч. 3 ст. 30 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивований і заявлений до початку судового розгляду адміністративної справи по суті у письмовій формі з обґрунтуванням підстав для відводу. Заявляти самовідвід після цього дозволяється лише у разі, якщо про підставу самовідводу стало відомо після початку судового розгляду.

Враховуючи наведені обставини, беручи до уваги, що витребувані судом докази містить інформацію, яка становить державну таємницю, і мають гриф «цілком таємно» та з огляду на відсутність у головуючого судді Левицького В.К. допуску до державної таємниці, суд вважає, що вказана обставина є перешкодою для розгляду даної справи, у зв'язку з чим, заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 32 КАС України визначено, що у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому ч. 3 ст. 15-1 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 15-1 КАС України визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності, який враховує кількість справ, що перебувають на розгляді у суддів, заборону брати участь у перегляді рішень для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого ставиться питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну повноважень. Після визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи внесення змін до реєстраційних даних щодо цієї справи, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду не допускається, крім випадків, встановлених законом.

З врахуванням наведеного, справа підлягає передачі до канцелярії суду для визначення судді, що братиме участь у подальшому розгляді справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15-1, 27, 30, 32, 150, 160 та 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву судді Левицького Василя Костянтиновича про самовідвід задовольнити.

2. Адміністративну справу №824/756/17-а передати до канцелярії суду для визначення судді у справі в порядку встановленому ч. 3 ст. 15-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала за наслідками розгляду питання про самовідвід окремо не оскаржується.

Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя В.К. Левицький

Ухвала в повному обсязі складена 05 грудня 2017 р. (враховуючи час перебування судді на лікарняному).