Справа № 263/14824/17
Суддя: Кулик С. В.
Дата ухвалення: 2017-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/263/819/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2017 року суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Кулик С.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі про визнання протиправними дій інспектора патрульної служби ОСОБА_2 щодо складання постанови і розгляду справи про адміністративне правопорушення 02.11.2017 року; скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 02.11.2017 року серії ЕАА № 199908 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за те, що він 02.11.2017р. о 15.42 год., керуючи автомобілем ВАЗ 21043, державний номер НОМЕР_1, на автодорозі Запоріжжя-Маріуполь в м. Маріуполі, рухаючись в напрямку пр. Миру в районі оптового ринку «Азовє», не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34. «Зупинку заборонено» ПДР України, а саме: здійснив зупинку в зоні його дії. У своєму позові позивач вказав, що не згоден з даною постановою, оскільки не порушував правил дорожнього руху України, повернувши праворуч у заїзд до оптового ринку він змушений був зупинитися, оскільки зупинився мотор в автомобілі. Проте інспектор не взяв це до уваги та виніс оскаржувану постанову та притяг його адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. В постанові неправильно зазначене місце вчинення правопорушення вул. Купріна, по цій вулиці він не їхав. Окрім того, поліцейський неправомірно виніс постанову про накладення адміністративного стягнення на місці вчинення правопорушення, а не за місцем знаходження Управління патрульної поліції, тим самим позбавивши його можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Позивач у судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутності, позов підтримав повністю.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надіслали до суду письмові заперечення на позов, у яких зазначили, що під час патрулювання 02.11.2017 інспектором роти № 3 батальйону УПП в м.Маріуполі ДПП ОСОБА_3 близько 15 год. 36 хв. було помічено транспортний засіб ВАЗ 21043, державний номер НОМЕР_1, водій якого, ОСОБА_1, в Центральному районі м. Маріуполя по вул. Купріна біля буд. 41 (біля ринку «Азовє») не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а саме здійснив зупинку в зоні його дії. Під час спілкування інспектора поліції з водієм ОСОБА_1 останній пояснив, що зупинився з метою передачі документів для іншої особи, про що мається відповідне відео з нагрудного відеореєстратора патрульного, проте вже в позові позивач зазначив, що зупинився у зв'язку з технічними проблемами транспортного засобу, що не відповідає дійсності. Також не відповідають дійсності твердження позивача, що він зупинився на заїзді до ринку «Азовє», оскільки позивач зупинився саме на проїздній частині вул. Купріна. Керуючись положеннями ч. 4 ст. 258 КУпАП поліцейський виніс на місці вчинення правопорушення оскаржувану постанову. Враховуючи, що фактично позивачем було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП, оскільки він не дотримався вимог дорожнього знаку, що підтверджується доданими до справи доказами, просили у задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та обєктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є лише одним із можливих видів доказів наряду зокрема і з протоколом про адміністративне правопорушення.

Постановою від 02.11.2017 року серії ЕАА № 199908 ОСОБА_1 був притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за те, що він 02.11.2017 року близько 15 год. 36 хв., керуючи автомобілем ВАЗ 21043, державний номер НОМЕР_1, в Центральному районі м. Маріуполя по вул. Купріна біля буд. 41 (біля ринку «Азовє») не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а саме здійснив зупинку в зоні його дії.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за невиконання

вимог дорожніх знаків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи

місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах

повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 4 Наказу № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими

матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього

руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 року передбачено, що у разі виявлення

правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до

компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про

адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно п. 15.1 ПДР України зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Відповідно до Розділу 33 п. 3.34 "Зупинку заборонено" ПДР України забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Крім того, зона дії знаків 3.1-3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33-3.37 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Також правилами дорожнього руху встановлено, що дія знаків 3.9, 3.10, 3.34-3.37 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені.

З відтвореного відео з нагрудного відеореєстратора патрульного поліції ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно зупинився в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», мотивуючи це тим, що поспішав і йому терміново треба було передати документи іншій особі. Отже, посилання ОСОБА_1 у позові на те, що він здійснив вимушену зупинку в зоні дії вищевказаного знаку через несправність транспортного засобу, не знайшли свого підтвердження.

Беручи до уваги вищевикладене суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 та винесення оскаржуваної постанови, співробітник патрульної поліції м. Маріуполя діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, у звязку з чим підстави для скасування постанови відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8-11, 71, 88, ч. 3 ст. 122, ст. 159, 160, 162, 163, 167, 171-2 КАС України, п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 288, ст. 293 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня оголошення.

Суддя С.В.Кулик