Справа № 461/6658/17
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/10838/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

представника апелянта Шубки К.П.,

представників позивача Могінської Т.А., Шумелди Р.Р..,

представника відповідача Піскун А.Й.,

третіх осіб на стороні позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 26 жовтня 2017 року про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Львівської обласної організації Товариства охорони пам'яток історії та культури до виконавчого комітету Львівської міської ради, міського голови м. Львова Садового Андрія Івановича, з участю третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, Міністерства культури України, третьої особи на стороні відповідачів: Львівської міської ради, про визнання дій протиправними та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

27 вересня 2017 року Львівська обласна організація Товариства охорони пам'яток історії та культури звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними дії виконавчого комітету Львівської міської ради щодо видання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво гр. ОСОБА_8 багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського обслуговування, музичною дитячою студією ім. Я.Ярославенка, творчими майстернями та даховою котельнею на АДРЕСА_1.

Також позивач просив скасувати рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 232 від 27.03.2017 про затвердження вказаних містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

26 жовтня 2017 року Львівська обласна організація Товариства охорони пам'яток історії та культури подала до суду клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони органам державного архітектурно-будівельного контролю, ОСОБА_8 та генеральному підряднику чи підряднику вчиняти певні дії для реєстрації повідомлення про виконання підготовчих робіт, про початок виконання будівельних робіт, отримання дозволів на виконання будівельних робіт, а також проводити підготовчі та будівельні роботи на земельних ділянках що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Клопотання про вжиття заходів забезпечення позову мотивоване тим, що будівельні роботи ведуться без відповідного дозволу, а невжиття заходів забезпечення позову призведе до унеможливлення виконання судового рішення у разі його задоволення.

Ухвалою від 26 жовтня 2017 року Галицький районний суд м. Львова клопотання про забезпечення позову задовольнив в повному обсязі та постановив заборонити органам державного архітектурно-будівельного контролю: Державній архітектурно-будівельній інспекції України (01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, 26), Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області (79008, м. Львів, вул. Генерала Чупринки,71), Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові (79000, Львів, вул. Угорська, 7а), приймати та реєструвати повідомлення про виконання підготовчих робіт, про початок виконання будівельних робіт та видавати дозволи на виконання будівельних робіт на земельних ділянках кадастровий № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Також суд заборонив ОСОБА_8 та генеральному підряднику чи підряднику: подавати повідомлення про виконання підготовчих робіт про початок виконання будівельних робіт та заяви про видачу дозволів на виконання будівельних, а також проводити підготовчі та будівельні роботи на земельних ділянках кадастровий № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає ухвалу незаконною та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що у клопотанні про забезпечення позову та оскаржуваній ухвалі не наведено мотивів, які б вказували на наявність будь-якої умови для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, зокрема: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам саме Львівській обласній організації Товариства охорони пам'яток історії та культури, як позивача; неможливості захисту таких прав без вжиття таких заходів; необхідності докладення Львівською обласною організацією Товариства охорони пам'яток значних зусиль та витрат для їх захисту.

Клопотання не підтверджене жодними доказами, в тому числі щодо необхідності докладання саме позивачем значних зусиль та витрат для відновлення порушених прав. Зв'язок між діями виконавчого комітету та правами позивача відсутній. Уповноважені державні органи вправі у встановленому порядку ініціювати питання про скасування відповідного рішення органу місцевого самоврядування.

Апелянт також вважає, що оскаржувані дії виконавчого комітету Львівської міської ради щодо видачі містобудівних умов і обмежень не зачіпають прав та законних інтересів Львівської обласної організації Товариства охорони пам'яток історії та культури.

Висновки суду щодо відсутності дозволу на початок виконання будівельних робіт не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки суд залишив поза увагою доводи представника відповідача щодо наявності такого дозволу.

Крім того, відомості про наявність дозволу на виконання будівельних робіт розміщено у відкритому доступі на інтернет порталі Інспекцією ДАБК України (реєстр дозвільних документів).

Заходи забезпечення позову, на думку ОСОБА_8, можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Оскаржена ухвала порушує його майнові права та законні інтереси як власника земельної ділянки, оскільки унеможливила реалізацію його прав, незважаючи на наявність дозволу про початок виконання будівельних робіт. При цьому він не залучався до розгляду у справі та його правова позиція щодо заявленого клопотання не з'ясовувалась.

З огляду на викладене ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Представник ОСОБА_8, а також представник відповідачів в судовому засіданні апеляційного суду підтримали вимоги апеляційної скарги та просять задовольнити їх в повному обсязі.

Представники позивача та треті особи на стороні позивача просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену ухвалу - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга належить до задоволення частково з таких підстав.

З матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що на підставі договорів купівлі-продажу від 08.09.2007 року та 16.10.2007 року ОСОБА_8 придбав у власність будинок АДРЕСА_1.

02.09.2008 року виконавчий комітет Львівської міської ради ухвалив рішення за №921 ,,Про проектування ОСОБА_8 багатоквартирного житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями та автостоянками на АДРЕСА_1 зі знесенням існуючого будинку".

10.09.2008 року будинок був знесений будівельною компанією на замовлення ОСОБА_8.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 11 лютого 2014 року, яке набрало законної сили на підставі рішення апеляційного суду Львівської області від 06 листопада 2014 року, зобов'язано ОСОБА_8 відновити за власний рахунок пам'ятку історії - будинок АДРЕСА_1 шляхом проведення заходів з відбудови та відтворення її первісного вигляду відповідно до проектно-кошторисної документації на відновлення будинку.

27 березня 2017 року виконавчий комітет Львівської міської ради ухвалив рішення за № 232 ,,Про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво гр. ОСОБА_8 багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського обслуговування, музичною дитячою студією ім. Я. Ярославенка, творчими майстернями та даховою котельнею на АДРЕСА_1".

Задовольняючи клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що предметом оскарження у даній справі є рішення відповідача щодо затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво. Доказів існування дозволу на виконання будівельних робіт суду не надано. Реалізація оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування унеможливить або значно утруднить виконання постанови суду в надій справі у разі задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Статтею 117 КАС України визначено, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень (ч.1).

Подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання (ч.3).

Із аналізу ст.117 КАС України слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, повинні бути безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Також при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; необхідності у зв'язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що предметом позову є рішення суб'єкта владних повноважень щодо затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво.

Тому, на переконання колегії суддів, для забезпечення позову та унеможливлення реалізації оскарженого рішення суб'єкта владних повноважень достатнім є зупинення дії такого рішення, що прямо передбачено приписами ч.3 ст. 117 КАС України.

Однак, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та вжив заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії особам, які не є ні відповідачами, ні третіми особами на стороні відповідача, ні іншими особами, які беруть участь у справі.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову не відповідають і не є співрозмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо не пов'язані з предметом спору, а тому ухвала суперечить приписам ст. 117 КАС України.

Колегія суддів визнає необхідним також акцентувати увагу на тому, що на час звернення позивача з даним позовом до суду та постановлення судом першої інстанції ухвали про вжиття заходів забезпечення позову Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові видала ОСОБА_8 Дозвіл за НОМЕР_3 від 04 вересня 2017 року на виконання будівельних робіт з будівництва багатоквартирного житлового з вбудованими приміщеннями громадського обслуговування, музичною дитячою студією ім. Я. Ярославенка, творчими майстернями та даховою котельнею на АДРЕСА_1.

Пунктом 8 ч.1 ст. 1 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI ,,Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Відповідно до ч.1 ст. 29 та ч.1 ст.31 Закону № 3038-VI містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки є основними складовими вихідних даних, які враховуються під час розроблення проектної документації на будівництво.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 34 Закону України замовник має право виконувати будівельні роботи, зокрема, після видачі йому органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

За змістом частин 1 та 3 ст. 37 Закону № 3038-VI дозвіл на виконання будівельних робіт надає замовнику та генеральному підряднику чи підряднику право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд. Для отримання дозволу подається заява, до якої додається також проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку.

Виходячи з системного аналізу наведених нормативно-правових актів, колегія суддів дійшли висновку, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки є основними складовими вихідних даних для розроблення проектної документації на будівництво, яка в свою входить до складу документів, необхідних для отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Таким чином, вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову шляхом заборони органам архітектурно-будівельного контролю та ОСОБА_8 вчиняти певні дії виходять за межі позовних вимог, є недоцільними та марними, оскільки на час вжиття цих заходів у ОСОБА_8 вже був наявний дозвіл на виконання будівельних робіт.

За таких обставин колегія суддів визнає ухвалу суду першої інстанції протиправною, оскільки при її ухваленні суд не врахував наведені обставини справи, а тому допустився помилки в частині застосування норм матеріального та процесуального права.

Разом з тим, колегія суддів вважає за доцільне вжити заходи забезпечення позову з власною ініціативи шляхом зупинення дії оскарженого рішення суб'єкта владних повноважень, що узгоджується з приписами ч.3 ст. 117 КАС України, відповідає і є співрозмірним заявленим позовним вимогам, а також є безпосередньо пов'язаним з предметом спору, необхідним і достатнім для забезпечення виконання судового рішення.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Оскільки суд першої інстанції при винесенні ухвали про вжиття заходів забезпечення позову допустився помилки в частині застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, апеляційний суд визнає правильним апеляційну скаргу позивача задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу про часткове задоволення клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 211 КАС України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Дана ухвала не перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Керуючись ст. 117, ч.3 ст. 160, ст.ст.195, 196, 199, 202, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 26 жовтня 2017 року про забезпечення позову у справі № 461/6658/17 - скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання Львівської обласної організації Товариства охорони пам'яток історії та культури про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову Товариства охорони пам'яток історії та культури до виконавчого комітету Львівської міської ради, міського голови м. Львова Садового Андрія Івановича про визнання дій протиправними та скасування рішення шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 232 від 27.03.2017 про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво гр. ОСОБА_8 багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського обслуговування, музичною дитячою студією ім. Я. Ярославенка, творчими майстернями та даховою котельнею на АДРЕСА_1.

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Ухвала в повному обсязі складена 04 грудня 2017 року.