Справа № 727/5105/17
Суддя: Чебан В. М.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/5105/17
Провадження № 2-а/727/243/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.,

при секретарі Меренчук Р.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника третьої особи ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 Управління патрульної поліції в м.Чернівці лейтенанта поліції ОСОБА_4, де третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача виступає Управління патрульної поліції у м.Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, де третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача виступає Управління патрульної поліції у м.Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення до відповідача інспектора роти №2 Управління патрульної поліції в м.Чернівці лейтенанта поліції ОСОБА_4, посилаючись на те, що 15.05.2017 року приблизно о 12:00 год. інспектором роти №2 батальйону УПП в м.Чернівці лейтенантом поліції ОСОБА_4 було винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР №405434. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що позивач, ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, продовжив рух в межах дії знаку 3.21 на вул.Братів Руснаків, чим порушив п.п.8.4В Правил дорожнього руху України.

Вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки він правил дорожнього руху не порушував, відповідачем, в свою чергу, неналежно виконувались службові обовязки, порушено процесуальний порядок розгляду справи та з порушеннями винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Вказує, що не порушував п.8.4В Правил дорожнього руху України 15.05.2017 року, оскільки рухаючись по вулиці Садовій в напрямку вулиці Головної, вирішив повернути ліворуч, щоб знайти місце для паркування автомобіля на вул.Братів Руснаків з метою зайти в прокуратуру області, однак, звернувши, він спочатку вїхав на перехрестя вулиці Братів Руснаків та вулиці Садової і зрозумів, що місць для залишення автомобіля по обидва боки вулиці Братів Руснаків немає, а у звязку з тим, що рух по даній вулиці є одностороннім, позивач вирішив не рухатись по вулиці Братів Руснаків та скористався правом розвороту на вказаному перехресті, щоб знайти інше місце для стоянки.

Стверджує, що на його пояснення з приводу того, що в даному випадку йому, згідно Правил дорожнього руху України, було дозволено здійснити розворот на перехресті, інспектор поліції жодним чином не відреагував та безпідставно звинуватив позивача в тому, що той рухався в межах дії знаку 3.21 по вулиці Братів Руснаків, після чого став складати на нього постанову.

Позивач стверджує, що інспектор поліції відмовився відбирати у нього пояснення по суті інкримінованого порушення, не досліджував всіх доказів, обставин, які мають значення для вирішення справи, були порушені права позивача, що призвело до спотвореного опису обставин події.

На основі викладеного, позивач просить суд визнати протиправними дії інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Чернівці, лейтенанта поліції ОСОБА_4 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії АР №405434 від 15 травня 2017 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Вказав, що дійсно 15.05.2017 року його зупинили патрульні поліцейські, які вказали на те, що він, рухаючись по вулиці Братів Руснаків, порушив вимоги дорожнього знаку 3.21. При цьому, ствердив, що він рухався по вулиці Садовій. Звернув на вулицю Братів Руснаків, оскільки йому потрібно було зайти в прокуратуру Чернівецької області, що розташована на вулиці ОСОБА_5. Для цього позивач звернув з вулиці Садової на вулицю Братів Руснаків. Однак, звернувши на вулицю Братів Руснаків, він помітив, як з обох боків вулиці припарковані транспортні засоби, а тому не маючи можливості припаркувати свій автомобіль, позивач здійснив розворот для того, щоб припаркувати свій автомобіль у іншому місці. В цей час підїхали поліцейські та почали оформляти матеріали справи про адміністративне правопорушення. На місці події поліцейські помилково вважали, що позивач здійснював рух зі сторони вулиці Братів Руснаків в порушення вимог дорожнього знаку 3.21.

Представник третьої особи в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позову. Вказав, що працівники поліції бачили як позивач проїжджав з вулиці Братів Руснаків в порушення вимог знаку 3.21 ПДР. Також ствердив суду, що фото- та відеофіксація порушення на місці поліцейськими не велась. Стосовно відповідача ОСОБА_4, ствердив, що останній звільнений на даний час з органів поліції.

Допитаний в судовому засіданні інспектор поліції ОСОБА_6 суду пояснив, що 15.05.2017 року вони разом з напарником ОСОБА_4 в складі екіпажу патрульної поліції рухались по вулиці Першотравневій. Побачили, як з вулиці Братів Руснаків виїжджає вказаний у постанові автомобіль «Mercedes Benz», яким керував позивач. Працівники поліції відразу зупинили його та позивач пояснив, що просто розвертався на перехресті вулиць Братів Руснаків та Садової. Також інспектор поліції ствердив, що не бачив, як позивач розвертає свій автомобіль.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що згідно постанови про адміністративне правопорушення, серія АР №405434 від 15.05.2017 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 гривень (а.с.6). З вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes Benz», 15 травня 2017 року о 12:00 годині по вул.Братів Руснаків в м.Чернівці, порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 «Вїзд заборонено» та продовжив рух по вулиці Братів Руснаків, чим порушив вимоги п.8.4В ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КпАП України.

Згідно зі ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 33 КпАП України передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим кодексом та іншими законами України.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

При цьому в розумінні вимог статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України постанова у справі про адміністративне правопорушення є рішенням суб'єкта владних повноважень у правовідносинах щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб'єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб'єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб'єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути мотивованим.

Так, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суб'єкт владних повноважень - відповідач, - повинен системно застосовувати положення законодавства та конкретних обставин кожної справи.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до п. 8.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України №1306 від 10.10.2001 року зі змінами, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожній знак 3.21 «Вїзд заборонено» додатку №1 до Правил дорожнього руху України, відноситься до категорії заборонних знаків, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі - п.8.4 в ПДР України.

Згідно пункту 8.4В ПДР України заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

В судовому засіданні встановлено, що при винесенні постанови інспектором не було з'ясовано чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, не враховано пояснень позивача, який пояснив, що звернув з вулиці Садової на вулицю Братів Руснаків, однак, звернувши на вулицю Братів Руснаків, він помітив, як з обох боків вулиці припарковані транспортні засоби, а тому не маючи можливості припаркувати свій автомобіль, позивач почав здійснювати розворот для того, щоб припаркувати свій автомобіль у іншому місці, тобто по вулиці Братів Руснаків позивач рух не здійснював та вимоги дорожнього знаку 3.21 ПДР України не порушував.

При цьому, свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_1 відразу на місці пояснив, що розвернувся на перехресті вулиць Братів Руснаків та Садової.

При цьому, відповідачем не представлено належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, на основі яких субєкт владних повноважень встановив наявність в його діях складу адміністративного правопорушення та винність позивача в його вчиненні. В той же час, із представленого позивачем суду фото вбачається, що на місці, де зі слів позивача він здійснював розворот в межах перехрестя, дорожній знак «Вїзд заборонено» відсутній, в той час, як такий дорожній знак встановлено на розі вулиць Братів Руснаків та ОСОБА_5. При цьому, представник третьої особи в судовому засіданні ствердив, що фото та відеофіксація на місці поліцейськими не велась.

Таким чином, відповідачем, в свою чергу, не представлено належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, на основі яких інспектор поліції ОСОБА_4 встановив наявність в його діях складу адміністративного правопорушення та винність позивача в його вчиненні. Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду даної адміністративної справи відповідачем не доведено факту здійснення позивачем руху на заборонний дорожній знак. А також в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення серія АР №142849 від 15 травня 2017 року вказано місце складання постанови м.Чернівці, вул.Братів Руснаків, що також не може бути належним підтвердженням того факту, що інспектором поліції було встановлено порушення вимог заборонного знаку по вул.Братів Руснаків в напрямку з вулиці ОСОБА_5, враховуючи також і твердження допитаного в судовому засіданні інспектора поліції ОСОБА_6, який ствердив, що екіпаж патрульної поліції рухався по вулиці Першотравневій. Зазначене ставить під сумнів твердження поліцейських про встановлення факту руху автомобіля позивача по вулиці Братів Руснаків у напрямку від вулиці ОСОБА_5.

За таких обставин відповідачем у встановленому порядку не доведено обґрунтованості прийняття оскаржуваної постанови з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, що є підставою для її скасування та визнання дій відповідача протиправними.

Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Згідно приписів ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідачем указані в оскаржуваній постанові обставини не спростовані та не доведені належними засобами доказування (ч.4 ст.70 КАС України).

Таким чином, відповідачем не доведено правомірності свого рішення, у зв'язку з чим воно підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене та відсутність обґрунтування відповідачем правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 слід задовольнити, скасувавши постанову в справі про адмінправопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 251, 252, 258, 278, 280 КУпАП та ст.ст. 3, 11, 69-71, 158-163, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 Управління патрульної поліції в м.Чернівці лейтенанта поліції ОСОБА_4, де третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача виступає Управління патрульної поліції у м.Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Чернівці, лейтенанта поліції ОСОБА_4.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії АР №405434 від 15 травня 2017 року, винесену щодо ОСОБА_1.

Апеляційна скарга може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні постанови в той же строк з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ :