Справа № 808/2290/17
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції - Бойченко Ю.П.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2017 рокусправа № 808/2290/17
Приміщення суду за адресою: 49083, м. Дніпро, пр.Слобожанський, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , секретар судового засідання - Лащенко Р.В., з участю представника позивача - Марковського І.О., представника відповідача - Кравченко М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року у справі №808/2290/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" (далі - позивач, ПАТ "Запоріжжяобленерго") звернулось до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач, Офіс ВПП ДФС), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 18.05.2017 року № в частині суми 423 113,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17.11.2016 року подав до відповідача податкову декларацію J0200118 від 17.11.2016 року з податку на додану вартість за жовтень 2016 року, в якій були самостійно визначені податкові зобов'язання в сумі 5 121 142,00 грн. У визначені чинним законодавством строки податкове зобов'язання самостійно сплачено не було. Податкове зобов'язання в розмірі 2 115 563,10 грн. стягнуто з рахунків позивача в безспірному порядку, в період з 16.03.2017 року по 21.04.2017 року, інкасовими дорученнями (розпорядженнями) відповідача. В зв'язку з несвоєчасним погашенням самостійно визначеного податкового зобов'язання до позивача застосована штрафна санкція в розмірі 423 113,00 грн. Позивач вважає, що застосування до платника податків штрафних санкцій у випадку самостійного списання (стягнення) з його рахунків з наступним зарахуванням коштів органом ДФС в рахунок погашення податкового боргу платника податку не відповідає приписам п.87.9 ст.87 та ст.126 ПК України.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що штрафні санкції були нараховані з огляду на сплату грошового зобов'язання по податковій декларації від 17.11.2016 року за жовтень 2016 року у розмірі 2 115 565,10 грн. Проте, зазначена сума не була самостійно сплачена позивачем, а була стягнута в безспірному порядку з його поточних рахунків інкасовими дорученнями (розпорядженнями).

Відповідальність у вигляді штрафу, передбачена ст.126 Податкового кодексу України, застосовується до платників податку в разі невнесення платником податків у встановлений Кодексом строк податку (збору), визначеного таким платником податків у податковому розрахунку (декларації). Податковий кодекс України розмежовує такі поняття як «сплата податку» та «погашення податкового боргу».

Погашення органом ДФС існуючого податкового боргу позивача шляхом безспірного стягнення коштів з банківських рахунків останнього є дією відповідача, а не позивача, а тому в діях останнього відсутній склад податкового правопорушення, яке полягає у несвоєчасні сплаті грошових зобов'язань з податку на додану вартість за відповідйни період, що свідчить про неправомірність застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених ст.126 Податкового кодексу України, за несвоєчасну сплату таких зобов'язань.

Представник позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник відповідача в судовому проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та судом апеляційної інстанції підтверджено, що Запорізьким управлінням Офісу ВПП ДФС згідно з пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2756-VI, зі змінами та доповненнями, (далі - ПК Укрпаїни) проведено камеральну перевірку ПАТ "Запоріжжяобленерго" () з питання своєчасності сплати грошових зобов'язань з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України за жовтень - грудень 2016 року, січень 2017 року; своєчасності сплати грошових зобов'язань з рентної плати за спеціальне використання води за ІІІ-ІV квартали 2016 року; своєчасності сплати грошових зобов'язань щодо плати за землю за вересень - грудень 2016 року, січень 2017 року; своєчасності сплати грошових зобов'язань з екологічного податку за III-IV квартали 2016 року; даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість, даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та даних, заявлених в податкових деклараціях з податку на додану вартість за жовтень 2016 року, розстрочених (відстрочених) сум податкового боргу за рішенням суду.

За результатами перевірки складено Акт перевірки від 27.04.2017 року № 432/28-10-47-09/00130926 (далі - Акт перевірки) (а.с. 18-29).

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства, зокрема: п.57.1 ст.57, п. 200.2 ст.200, п.203.2 ст.203 ПК України, що призвело до несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов'язання з ПДВ, заявленої платником в податковій декларації з ПДВ за жовтень 2016 року, а також розстрочених (відстрочених) сум податкового боргу з ПДВ за рішенням суду, з затримкою більше 30 календарних днів у сумі 12 058 825,85 грн.

На підставі абз.2 ст. 126 глави 11 розділу II ПК України та Акта перевірки, Запорізьким управлінням Офісу ВПП ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.05.2017 року № на загальну суму штрафних санкцій 2 411 765,17 грн. (а.с. 16).

Не погодившись з зазначеним податковим повідомленням-рішенням ПАТ "Запоріжжяобленерго" оскаржило його в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України (скарга за вих. № 008-32/8905 від 01.06.2017 року) (а.с. 30-33).

Рішення ДФС України "Про результати розгляду скарги" від 12.07.2017 року №15049/6/99-99-11-03-01-25, скарга ПАТ "Запоріжжяобленерго" залишена без задоволення, а повідомлення-рішення № від 18.05.2017 року без змін. (а.с. 34-35).

Не погодившись з рішенням ДФС України позивач звернувся з даним позовом до суду в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.05.2017 року № в частині суми 423 113,00 грн.

З матеріалів справи встановлено, що 17.11.2016 року ВАТ "Запоріжжяобленерго" (правонаступником якого є позивач) подало до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС (правонаступником усіх прав та обов'язків якої є відповідач) податкову декларацію J0200118 від 17.11.2016 року з податку на додану вартість за жовтень 2016 року, в якій самостійно визначені податкові зобов'язання в сумі 5 121 142,00 грн. (а.с. 37-39).

Термін (граничний строк) сплати узгодженої суми грошового зобов'язання, визначеного в декларації з податку на додану вартість за жовтень 2016 року у сумі 5 121 142 грн., - 30.11.2016 року. У вказаний строк грошове зобов'язання сплачено не було. Спір з цього приводу між сторонами відсутній.

В період з 16.03.2017 року по 21.04.2017 року податковим органом з рахунків ПАТ "Запоріжжяобленерго" стягнуті кошти в сумі 2 115 565,10 грн. в рахунок погашення податкового зобов'язання.

Отже, самостійно визначене податкове зобов'язання з податку на додану вартість за жовтень 2016 року було частково погашено шляхом стягнення 2 115 565,10 грн. в безспірному порядку з поточних банківських рахунків позивача інкасовими дорученнями (розпорядженнями) відповідача на підставі прийнятого Офісом ВПП ДФС, відповідно до п.95.5. статті 95 ПК України, рішення № 1 від 01.03.2017 року "Про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу".

Вказана обставина підтверджується представниками позивача та відповідача. Спір щодо розміру стягнутої суми та періоду, в який вона була стягнута, між сторонами відсутній.

Згідно з пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк);

Відповідно до абз.1 п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вимогами п.200.1 ст.200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.2 ст.200 ПК України встановлено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов'язань, перераховує суми податку до бюджету.

Згідно з п.203.2 ст.203 ПК України сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Термін сплати грошових зобов'язань, визначених ПАТ "Запоріжжяобленерго" в декларації з податку на додану вартість за жовтень 2016 року у сумі 5 121 142,00 грн. настав 30.11.2016 року.

Після граничного терміну сплати узгодженої суми грошових зобов'язань в інтегрованій картці платника податків за кодом бюджетної класифікації "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" (далі - ІКПП) ПАТ "Запоріжжяобленерго" виник податковий борг, стягнення якого відбувалося в безспірному порядку з поточних банківських рахунках інкасовими дорученнями.

Пунктом 87.9 ст.87 ПК України встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Частково, на суму 2 115 565,10 грн., вказані зобов'язання були погашені в період з 16.03.2017 року по 21.04.2017 року.

Відповідно до п.126.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Підпунктом 14.1.152 п.14.1 ст.14 ПК України встановлено, що погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

В даному випадку відбулося часткове погашення суми податкового боргу, а отже суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відповідачем правомірно нарахована штрафна санкція на погашену суму податкового боргу - 2 115 565,10 грн. в розмірі - 423 113,00 грн.

Колегія суддів погоджується з тим, що відповідальність у вигляді штрафу застосовується в силу самого факту погашення податкового боргу з простроченням і розмір такої відповідальності залежить від терміну прострочення, а не від способу і порядку погашення податкового боргу (добровільного чи примусового, в повній сумі або частинами).

Таким чином, зарахування коштів на сплату податкового боргу шляхом списання коштів з рахунків позивача інкасовими дорученнями не звільняє ПАТ "Запоріжжяобленерго" від відповідальності, передбаченої пунктом 126.1 статті 126 ПК України, оскільки самостійно позивач свої зобов'язання у встановлені ПК України строки не виконав.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для застосування відповідачем до позивача штрафних санкцій та правомірність нарахування позивачу таких санкцій, а отже податкове повідомлення-рішення відповідача від 18.05.2017 року № в частині нарахування позивачу штрафних санкцій в сумі 423 113,00 грн. винесене обґрунтовано та правомірно.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень рішення якого оскаржується, належним чином доведено правомірність прийняття оскаржуваного рішення, відповідач у справі діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року у справі №808/2290/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 28 листопада 2017 року, в повному обсязі ухвала складена 29 листопада 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України - з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

В.А.Шальєва