Справа № 242/4308/17
Суддя: Владимирська І. М.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 листопада 2017 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого суддіВладимирської І.М., розглянувши у порядку письмового провадження в м. Селидове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області в особі ОСОБА_2 України в Донецькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому просить поновити пропущений строк звернення до суду, визнати дії поліцейського РР ПП ГУНП в Донецькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 протиправними, а постанову АР №198152 від 26.05.2017 року у справі про адміністративне правопорушення скасувати. В обґрунтування позову зазначив, що згідно вказаної постанови, складеної відповідачем по справі, 26.05.2017 року о 10 год. 20 хв. ОСОБА_1 керував мопедом «Карпати», в с. Лисівка, вул. Пушкіна 69 не маючи посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст.126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. на користь держави. Зазначив, що з постановою не він згоден, оскільки вона винесена з порушеннями норм КУпАП а вищевказане адміністративне правопорушення не скоював.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України не перешкоджає розгляду позову.

Відповідно до частини 6 статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду даної справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Статтею 102 частиною 1 КАС України встановлено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Суд вважає, що клопотання позивача про поновлення строку на звернення до суду із адміністративним позовом, підлягає задоволенню, оскільки копію постанови серія АР №198152 від 26.05.2017 року ОСОБА_1 отримано лише 06.10.2017 року у Селидівському МВ ВДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, тому причини пропуску строку звернення до суду суд визнає поважними.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів. Що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими доказами.

Суд наголошує, що виклад інкримінованих правопорушнику діянь має бути гранично конкретизований, це означає, що у формулюванні адміністративного правопорушення повинні включатися всі ті дії (бездіяльність), які відповідають опису об'єктивної сторони адміністративного правопорушення в адміністративно-правовій нормі, в якій передбачена відповідальність за вчинення даного адміністративного правопорушення.

З оскаржуваної постанови серія АР №198152 від 26.05.2017 року, вбачається, що ОСОБА_1 26.05.2017 року о 10 год. 20 хв. керував мопедом «Карпати», в с. Лисівка, вул. Пушкіна 69 не маючи посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст.126 КУпАП, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України, предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення, або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При розгляді вказаної справи відповідачем не надано суду належних доказів, які б відповідали вимогам ст. 70 КАС України та доводили, що позивач дійсно вчинив адміністративне правопорушення, оскільки цей факт заперечується позивачем.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і ОСОБА_5 проти Обєднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для зясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

На підставі досліджених доказів, оцінивши кожний доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв'язку, встановивши, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 71, 102, 160, 163, 173-1 КАС України, ст. ст. 251, ч.1 п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області в особі ОСОБА_2 України в Донецькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк для звернення до суду.

Визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського РР ПП ГУНП в Донецькій області. старшого сержанта поліції ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення серії АР №198152 від 26.05.2017 року про накладення на ОСОБА_1, адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі через Селидівський міський суд Донецької області апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя І.М. Владимирська