Справа № 295/8692/17
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Перекупка І.Г.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"29" листопада 2017 р. Справа № 295/8692/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

Франовської К.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "25" вересня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, третя особа: Комісія з ліквідації Управління Пенітенціарної служби України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства юстиції України про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням з 07.05.2017 року інвалідності 2-ї групи, що настала у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ; зобов`язати Міністерство юстиції України виплати одноразову грошову допомогу у зв'язку із встановленням інвалідності 2-ї групи, що настала у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановленення інвалідності, а саме 07.05.2017 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" з врахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 25.09.2017 позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано рішення Міністерства юстиції України про відмову ОСОБА_3 у виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням з 07.05.2017 року інвалідності 2-ї групи, що настала у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Зобов'язано Міністерство юстиції України прийняти рішення (затвердити висновок) про призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 у зв'язку із встановленням ОСОБА_3 інвалідності 2-ї групи, що настала у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановленення інвалідності, а саме 07.05.2017 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" з врахуванням раніше виплачених сум.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 в період з 15 вересня 2004 року по 17 червня 2014 року проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 10 ААВ № 830377 від 07.05.2014 року, ОСОБА_3 з 07.05.2014 року встановлено третю групу інвалідності, внаслідок захворювання, Так, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 19).

ОСОБА_3 в 2014 році отримав одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням 3-ї групи інвалідності в сумі 27518,40 грн., що підтверджується висновком про призначення одноразової грошової допомоги працівнику Державної кримінально-виконавчої служби України у разі поранення або встановлення інвалідності (а.с. 12).

Згідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ № 782541 від 29.05.2017 року, ОСОБА_3 з 07.05.2017 року встановлено другу групу інвалідності, внаслідок захворювання, Так, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 20).

31.05.2017 року позивач звернувся до Голови ліквідаційної комісії управління Державної пенітенціарної служби України у Житомирській області із заявою про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги.

Згідно висновку про призначення одноразової грошової допомоги працівнику Державної кримінально-виконавчої служби України у разі поранення або встановлення інвалідності від 31.05.2017 року, ОСОБА_3 призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 320000,00 грн., на підставі пп. 3.2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850, з урахуванням виплаченої суми в розмірі 27518,40 грн. Сума одноразової грошової допомоги до виплати складає 292481,60 грн.

Листом № 22639/13227-0-32-17/16 від 16.06.2017 року Міністерство юстиції України позивачу відмовило у проведенні виплати суми на підставі п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" якщо протягом 2-х років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності з втратою працездатності підчас повторного огляду буде встановлено згідно рішення МСЕК вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплати проводиться з урахуванням раніше виплачених сум.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність відмови Міністерством юстиції України щодо призначення та виплати позивачу спірної соціальної виплати.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Згідно статті 23 Закону України "Про міліцію" Кабінет Міністрів України постановою №707 від 12.05.2007 затвердив Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції.

Частиною 1 Порядку №707 вказано, що у разі виникнення у працівника міліції, податкової міліції або членів його сім'ї права на отримання грошової допомоги в розмірі, більшому за раніше виплачену суму, виплата проводиться за вирахуванням такої суми.

В подальшому, згідно ст. 23 Закону України "Про міліцію" Кабінет Міністрів України постановою № 850 від 21.10.2015 затвердив "Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції". Дана постанова набрала законної сили 31.10.2015.

Як зазначалось вище, право на отримання одноразової грошової допомоги по інвалідності у позивача виникло 07.05.2017 - тобто на день встановлення позивачеві ІІ групи інвалідності.

Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" встановлено, що особам, які до набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 р. N 208-VIII "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 р. N 707.

Відповідно до пп. 2 п. 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 п.3 Порядку №850 також зазначено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно з пунктом 4 Порядку №850, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Законом України "Про міліцію" не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку №850.

Вказана норма Порядку №850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а тільки встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності.

Аналогічного висновку дійшов ВАС України в ухвалі від 04.03.2016 у справі К/800/4858/16.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 850 від 21.10.2015 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком:

- учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку;

- учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння;

- навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров'ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);

- подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Такі підстави є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач внаслідок помилкового трактування змісту пункту 4 Порядку № 850 від 21.10.2015 порушив право позивача на отримання одноразової грошової допомоги.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ст. 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Допущена судом першої інстанції помилка в резолютивній частині оскаржуваної постанови щодо зазначення дати постанов Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 замість 21.10.2015, не впливає на правильність прийнятого судового рішення і підлягає виправленню судом першої інстанції в порядку ст. 169 КАС України.

Враховуючи викладене, підстави для скасування постанови відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "25" вересня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

К.С. Франовська