Справа № 826/16283/16
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2017-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03 листопада 2017 року 11:31 год. №826/16283/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А.,

за участю секретаря судового засідання Вовк І.Р.,

представників: позивача - Глушакової Г.В., відповідача - Негер І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустар-М" (далі - ТОВ "Індустар-М") до Головного управління Держав-ної фіскальної служби у м. Києві (далі - ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 06.10.2016 №,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2016р. позивач звернувся до суду з позовом до ГУ ДФС у м. Києві, в якому просить визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.10.2016 №.

Позов обґрунтовано неправомірністю оскаржуваного рішення з огляду на відсутність порушень, зазначених в акті перевірки, результати якої, як вважає позивач, не підтверджені відповідними доказами і не відповідають вимогам податкового законодавства щодо порядку формування податкового кредиту і бюджетного відшкодування з ПДВ та наданим до переві-рки документам, які підтверджують реальність господарських операцій з ТОВ "Техно Изол".

Відповідач подав письмові заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні позо-ву, посилаючись на правомірність оскаржуваного рішення. Заперечення відповідача загалом зводяться до відсутності фактичного здійснення поставки продукції від її виробника (ПАТ "Алчевський металургійний комбінат") до постачальника позивача (ТОВ "Техно Изол").

Під час розгляду справи представник позивача підтримала позов з наведених підстав.

Представник відповідача не визнав позов, пославшись на результати перевірки.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вста-новив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

На підставі наказів від 22.08.2016 №5250, від 06.09.2016 №5641 і направлення від 23.08.2016 №768/26-15-14-04-01, копії яких наявні у справі (т. 1 а.с. 44, 45, 134, 135), та згідно з п. 78.2 ст. 78 ПК відповідачем проведена документальна позапланова виїзна пере-вірка правомірності нарахування позивачем бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за квітень 2016р., оформлена актом від 15.09.2016 №226/26-15-14-04-01/34867324, копія якого наявна у справі (т. 1 а.с. 46-55).

Перевіркою встановлено, що позивачем заявлено до бюджетного відшкодування ПДВ сумі 100284 грн. В акті зазначено про відсутність порушень при відображенні позивачем у податковій декларації бюджетного відшкодування з ПДВ за квітень 2016р. у сумі 16284 грн. та про порушення вимог п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК внаслідок чого позива-чем завищено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на рахунок платника у банку у подат-ковій декларації з ПДВ за квітень 2016р. у сумі 84000 грн.

На підставі даного акта та п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 ПК відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.10.2016 №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у декларації з ПДВ за квітень 2016р. від 19.05.2016 № на 84000 грн. та застосовано 21000 грн. штрафних санкцій (т. 1 а.с. 56).

Спірні правовідносини виникли у сфері справляння податків і зборів та стосуються правомірності податкового повідомлення-рішення про зменшення суми бюджетного відшко-дування з ПДВ.

Згідно з пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування, передбаченого цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності плат-ника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми бюджетного відшкодування, заявленого у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно з п. 58.1 ст. 58 ПК контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до ст. 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

- невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

- завищення розміру задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми ПДВ, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

- заниження або завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з ПДВ, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших подат-кових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Пунктом 123.1 ст. 123 ПК встановлено, що у разі якщо контролюючий орган самос-тійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми ПДВ платника податків на підставах, визначених підпунк-тами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податко-вого зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Таким чином, наведені положення пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58, п. 123.1 ст. 123 ПК передбачають прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення про змен-шення суми бюджетного відшкодування та про нарахування штрафних санкцій у разі вста-новлення за результатами перевірки завищення суми бюджетного відшкодування з ПДВ.

Оцінюючи аргументи сторін по суті вказаних в акті порушень, суд виходить з такого.

Згідно з пп. а) п. 198.1 ст. 198 ПК до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 ст. 198 ПК визначено, що датою віднесення сум податку до податко-вого кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК визначено, що податковий кредит звітного періоду визна-чається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі това-ри/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розра-хунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклара-ціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу (абз. 1).

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердже-ними зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу (абз. 2).

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені тер-міни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (абз. 1). Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (абз. 2).

Відповідно до Закону України від 16.07.1999 №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підставою для якого є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій (ч. 2 ст. 3, ч. 1 і ч. 2 ст. 9).

Отже, формування податкового кредиту з ПДВ (бюджетного відшкодування) обумов-лено придбанням платником товарів, робіт (послуг) з метою їх використання в межах госпо-дарської діяльності та реалізується за наявності в у платника податків належно оформлених і зареєстрованих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових наклад-них. При цьому вчинення платником податків певних господарських операцій і правомір-ність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку встановлюється судом на підставі вивчення і дослідження первинних документів такого платника податків.

Як вірно встановлено перевіркою, не заперечується сторонами і підтверджується наявними у справі копіями податкової декларації з ПДВ за квітень 2016р. з додатками (т. 1 а.с. 33-43), позивачем відображено в податковому обліку з ПДВ за квітень 2016р. результати фінансово-господарських відносин з ТОВ "Техно Изол" і задекларовано в складі податкового кредиту з ПДВ 84000 грн. податку, нарахованого і сплаченого на користь ТОВ "Техно Изол".

Також перевіркою вірно встановлено, не заперечується сторонами і підтверджується наявними у справі копіями договору поставки від 15.02.2016 №ТИ-2016/1502, укладеного між позивачем (Покупець) і ТОВ "Техно Изол" (Постачальник), додатку №1 та додаткових угод №1 від 04.04.2016 і №2 від 25.04.2016 до цього договору, виписки по рахунку №5705.980 за період з 01.04.2016 по 30.04.2016, податкової накладної від 26.06.2016 №85 і квитанції №1 про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (т. 1 а.с. 58-64, 66, 67, 76-79, 80), що вказана сума ПДВ у розмірі 84000 грн. була сплачена позивачем на користь ТОВ "Техно Изол" у складі часткової доп-лати за металопродукцію в загальній сумі 504000 грн. (у т.ч. ПДВ - 84000 грн.).

Згідно з наявною у справі копією договору поставки від 15.02.2016 №ТИ-2016/1502 (т. 1 а.с. 58-63) ТОВ "Техно Изол" (Постачальник) зобов'язується продати та передати метало-продукцію (товар) у власність позивачу (Покупець), а останній зобов'язується прийняти і оплатити товар на умовах, визначених у цьому договорі (п. 1.1). Найменування, асортимент, якість кількість, ціна одиниці і загальна сума товару, а також умови і порядок передачі товару згідно з п. 1.2 договору зазначено у додатку №1 та додатковій угоді №2 від 25.04.2016 до нього (т. 1 а.с. 64, 67). Згідно з додатковою угодою №1 від 04.04.2016, копія якого наявна у справі (т. 1 а.с. 66), строк поставки продовжено до 10.05.2016, у зв'язку із тривалими затримками залізничного транспорту на проміжних станціях в Луганській та Донецькій областях, про що зазначено у листі ТОВ "Техно Изол" від 04.04.2016 №0404/2, копія якого наявна у справі (т. 1 а.с. 65).

Згідно з наявною у справі копією виписки по рахунку №5705.980 за період з 01.04.2016 по 30.04.2016 (т. 1 а.с. 76-79) позивачем 26.04.2016 сплачено на користь ТОВ "Техно Изол" часткову доплату за металопродукцію в сумі 504000 грн. (у т.ч. ПДВ - 84000 грн.), у зв'язку з чим ТОВ "Техно Изол" була складена і зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна від 26.04.2016 №85 на суму доплати (т. 1 а.с. 80).

При цьому ТОВ "Техно Изол" було задекларовано відповідну сум податкового зобо-в'язання з ПДВ, що підтверджується актом перевірки, у якому зазначено про те, що під час перевірки не виявлено серед постачальників суб'єктів господарювання, які надали податко-вий кредит і не задекларували податкові зобов'язання, здійснюють операції не обумовлені економічними причинами (пп. 3.14.2); не встановлено розбіжностей у податковій звітності (пп. 3.14.3).

Як вбачається з наданих до перевірки і досліджених судом доказів, які не заперечу-валися представниками відповідача в ході судового розгляду справи, позивачем віднесено ПДВ у сумі 84000 грн. за датою списання коштів з його банківського рахунка на оплату товарів (перша подія) та було підтверджено належно оформленою і зареєстрованою подат-ковою накладною від 26.04.2016 №85, що відповідає вимогам п.п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПК.

Крім зазначених вище і досліджених судом доказів щодо перерахування позивачем на користь ТОВ "Техно Изол" коштів у сумі 504000 грн. (у т.ч. ПДВ - 84000 грн.) на підставі договору поставки від 15.02.2016 №ТИ-2016/1502, у справі наявні наступні докази на під-твердження фактичності виконання цього договору та, у зв'язку з чим, відповідного руху активів платника податків, а також використання позивачем придбаного товару в межах своєї господарської діяльності.

Наявні у справі копії виписки по рахунку №5705.980 за період з 01.02.2016 по 29.02.2016 і податкової накладної від 18.02.2016 №99 (т. 1 а.с. 69-74) підтверджують, що на виконання договору поставки від 15.02.2016 №ТИ-2016/1502 позивачем здійснювалася 18.02.2016 авансова оплата в сумі 434299,56 грн. (у т.ч. ПДВ - 72383,26 грн.).

Наявні у справі копії видаткової накладної від 05.05.2016 №456, довіреності №12 від 05.05.2016 на отримання товару (т. 1 а.с. 81, 82) підтверджують прийняття позивачем товару за вказаною у п. 2.3 договору адресою (склад Постачальника за адресою: м. Дніпропет-ровськ, вул. Гаванська, 16). За цією ж адресою придбаний позивачем товар продовжував зберігатися з 05.05.2016 по 09.06.2016, що підтверджується наявними у справі копіями дого-вору зберігання майна №0505/1Т від 05.05.2016, укладеного між позивачем (Поклажодавець) і ТОВ "Техно Изол" (Зберігач); актами приймання-передачі майна №1 від 05.05.2016 і №2 від 09.06.2016 (т. 1 а.с. 84-87). Також із вказаного місця зберігання здійснювалося вивезення придбаного товару вантажним автомобілем (МАЗ НОМЕР_2, напівпричіп НОМЕР_1) для подальшого завантаження на судно "Механік Черевко" в Дніпровському річковому порту, що підтверджується наявними у справі копіями товарно-транспортних накладних від 09.06.2016 №Р456 (т. 1 а.с. 88-90), договору доручення №2016-16 від 02.06.2016 на надання транспортно-експедиційних послуг і додатку до нього, укладеного між позивачем (Замовник) з ТОВ "МТА сервіс ЛТД" (Експедитор) (т. 1 а.с. 91-96), каботажних коносаментів №7, №8, №9 від 15.06.2016 (т.1 а.с. 97-99), роздруківок фотозображення вантажного автомобіля МАЗ НОМЕР_2 і напівпричепу НОМЕР_1 під час вантажно-розвантажувальних робіт (т. 1 а.с. 168, 169). У подальшому придбаний позивачем товар був перевантажений в порту Одеси на інше судно "Gim Genova" для поставки його Уряду Індії згідно із зовнішньоекономічним контрактом №DPRO C 1602D-43 від 18.04.2016, що підтверджується наявними у справі копіями цього контракту і додатку №1 до нього (т. 1 а.с. 103-112), інвойсу №043/2016 від 02.06.2016 (т. 1 а.с. 113, 114), коносаменту №ZIMUOSS160079 від 24.06.2016 та списку до нього (т. 1 а.с. 100, 101), доручення ТОВ "МТА сервіс ЛТД "№26 від 17.06.2016 на заванта-ження експортного товар (т. 1 а.с. 102), попередньою ВМД №110120001/2016/407552 (ЕК10 РР), ВМД №110120001/2016/408797 (ЕК10ДР) і №110120001/2016/408800 (ЕК10ДР) (т. 1 а.с. 115-120).

Наявна у справі копія заводського сертифікату якості №62846 від 12.04.2016, вида-ного виробником ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" (т. 1 а.с. 83), містить наступну інформацію: контракт - "АМК/МПС"; заводське замовлення - 2119; замовник - ТОВ "Техно Изол"; вагон №53517272; марка сталі - D40S; номер плавки - 16К20967; номери партій: 52123, 52124, 52125, 52203 для листів сталі відповідного розміру; розміри листів сталі та їх кількісні і вагові показники. Вказана у сертифікаті емблема ПАТ "Алчевського металур-гійного комбінату", а також інформація про марку сталі, номер плавки і номери партій, розміри листів сталі, номер заводського замовлення, відображена на отриманій позивачем металопродукції, що підтверджується наданими позивачем роздруківками фотозображень (т. 1 а.с. 164-167).

Заперечень щодо наданих позивачем доказів і обставин, які ними підтверджуються, представники відповідача в ході розгляду справи не зазначали. Водночас представник відпо-відача стверджує про відсутність фактичного здійснення поставки товарів, на підтвердження чого посилається на не надання до перевірки товарно-транспортних документів на переве-зення металопродукції ТОВ "Техно Изол" від його виробника ПАТ "Алчевський металур-гійний комбінат", яке розташовано на тимчасово окупованій території у м. Алчевську, Луганської області, а також на те, що ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" і ТОВ "Техно Изол" не включені до переліку суб'єктів господарювання, яким надано право перево-зити визначені товари з неконтрольованої території, згідно з Додатком №4 до Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом Антите-рористичного центру при Службі безпеки України від 12.06.2015 №415ог.

Представник позивача вважає такі заперечення відповідача необґрунтованими і заз-начає про те, що взаємовідносини ТОВ "Техно Изол" з іншими постачальниками метало-продукції не впливають на правомірність формування позивачем свого податкового кредиту; контракт укладався між ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" і ТОВ "Метпромснаб", про що скорочено зазначено у сертифікаті: "АМК/МПС", натомість ТОВ "Техно Изол" виз-начений у сертифікаті як "Замовник", але не був безпосереднім контрагентом ПАТ "Алчев-ський металургійний комбінат"; Тимчасовий порядок, на який посилається відповідач, не врегульовує податкових правовідносин й відсутні докази порушення порядку ввезення продукції; фактичне отримання товару позивачем підтверджується подальшим його про-дажем на експорт тощо.

Суд, погоджуючись із доводами представника позивача, дійшов висновку про необ-ґрунтованість заперечень представника відповідача, з огляду на наступне.

Так, не надання до перевірки товарно-транспортних документів на перевезення мета-лопродукції ТОВ "Техно Изол" від ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" суд відхиляє, оскільки, по перше - для цілей оподаткування ПДВ наявність або відсутність цих документів у позивача не впливає на порядок і правильність формування ним свого податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ "Техно Изол", що кореспондує з п. 2.5 акта, в якому зазначено про те, що під час перевірки було надано всі необхідні документи в повному обсязі; по друге - у контексті фактичності здійснення господарської операції, то взаємовідносини ТОВ "Техно Изол" з іншими суб'єктами господарювання не є предметом договору поставки від 15.02.2016 №ТИ-2016/1502 і не спростовують приймання-передачу позивачем товару на складі ТОВ "Техно Изол".

Відсутність ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" та ТОВ "Техно Изол" у Пере-ліку суб'єктів господарювання, яким надано право перевозити визначені товари з неконт-рольованої території, згідно з Додатком №4 до Тимчасового порядку контролю за перемі-щенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 12.06.2015 №415ог, суд відхиляє, оскільки відповідач достовірно не встановив чи було ТОВ "Техно Изол" безпосереднім покупцем металопродукції у ПАТ "Алчевський металургійний комбінат", чи така поставка на замовлення ТОВ "Техно Изол" здійснювалася іншими суб'єктами господарювання, які могли мати відповідні дозволи на перевезення вантажів через лінію зіткнення.

З цього приводу суд бере до уваги додану представником відповідача до письмових заперечень "Схема руху сум ПДВ за 04 місяць 2016" (т. 1 а.с. 133), з якої вбачається, що ТОВ "Техно Изол", як постачальник позивачу сталі марки D40S, у період січень-квітень 2016р. відображало у податковому обліку операції з придбання цієї марки сталі у ТОВ "ТГ Милих", яке декларувало придбання цієї марки сталі у ТОВ "Мепромснаб", а останнє, у свою чергу, - у ПАТ "Алчевський металургійний комбінат". Доречним є посилання представника позивача на те, що ТОВ "Техно Изол" не був безпосереднім контрагентом ПАТ "Алчевський металур-гійний комбінат", контракт з яким укладався ТОВ "Метпромснаб", про що скорочено зазна-чено у сертифікаті: "АМК/МПС".

Таким чином, з наданої відповідачем до суду інформації можна прослідкувати рух сум ПДВ та ланцюг постачання металопродукції від виробника, з якого вбачається, що ТОВ "Техно Изол" не було безпосереднім покупцем у ПАТ "Алчевський металургійний комбі-нат". Проте відповідач наявну у його розпорядженні податкову інформацію під час перевірки не врахував, належну оцінку їй не надав, що призвело до прийняття формальних і необ'єк-тивних висновків.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про безпідставність заперечень пред-ставника відповідача щодо відсутності фактичного здійснення господарських операцій, оскільки вони не підтвердженні відповідними доказами, які б свідчили про безтоварність господарських операцій між позивачем і ТОВ "Техно Изол", та суперечать вищенаведеним вимогам ПК і наявним у справі доказам. Інших доказів і аргументованих доводів, які б доводили достовірність зазначених в акті порушень і спростовували доводи позивача і надані ним докази, представники відповідача суду не зазначали і не надавали.

Пунктом 200.1 ст. 201 ПК визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перераху-ванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою подат-кового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 ст. 200 ПК визначено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попе-редні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періо-дах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податко-вого) періоду.

Пунктом 200.7 ст. 200 ПК визначено, що платник податку, який має право на отри-мання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декла-рації. У такій заяві платник податку зазначає про його відповідність або невідповідність критеріям, визначеним п. 200.19 цієї статті.

Як вірно встановлено перевіркою і підтверджується наявними у справі копіями подат-кової декларації з ПДВ за квітень 2016р., у складі даної декларації позивачем подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування у загальному розмірі 100284 грн. на раху-нок у банку (додаток 4 до податкової декларації з ПДВ за квітень 2016р. (т. 1 а.с. 37, 38)).

Враховуючи відсутність порушень при відображенні позивачем у податковій деклара-ції бюджетного відшкодування з ПДВ за квітень 2016р. у сумі 16284 грн., про що зазначено в акті перевірки, а також відсутність зазначених в акті порушень і правомірність віднесення позивачем податку в сумі 84000 грн. до складу податкового кредиту за квітень 2016р., що визнається судом, суд дійшов висновку про відповідність нарахування позивачем спірної суми бюджетного відшкодування з ПДВ з квітень 2016р. вимогам п.п. 200.1, 200.4 ст. 200 ПК і наявність у позивача права на заявлене бюджетне відшкодування.

Отже, враховуючи встановлені обставини і наведені мотиви, суд вважає вірними і переконливими доводи позивача про відсутність зазначених в акті порушень і правомірність декларування позивачем спірних сум податкового кредиту з ПДВ і бюджетного відшкоду-вання, оскільки такі доводи позивача відповідають приписам ПК і в достатній мірі підтвер-джені наданими до суду доказами. Недостатність доказів і недоведеність відповідачем, на якого КАС покладає тягар доказування правомірності прийнятого рішення, тих обставин, які стали підставою для його прийняття, вказують на неправомірність оскаржуваного податко-вого повідомлення-рішення, що є підставою для визнання його протиправним і скасування та задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 11, 70, 71, 76, 79, 86, 122, 138, 158-163, 167 КАС, суд

п о с т а н о в и в:

1. Задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустар-М" повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 06.10.2016 №.

3. Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустар-М" судові витрати у сумі 1575 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 185-187 КАС. Апеляційна скарга на постанову подається протягом 10 днів з дня отримання копії її повного тексту.

Суддя Костенко Д.А.