Справа № 804/7432/17
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2017 р. Справа № 804/7432/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши у місті Дніпрі в письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління МВС України в Дніпропетровській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа ОСОБА_1, про скасування постанови, -
09.11.2017 року Головне управління МВС України в Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, яке судом замінено належним відповідачем - Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. В позовній заяві ГУМВС в Дніпропетровській області просить постанову відповідача від 24.10.2017 року у справі за ВП №53872200 про стягнення з ГУМВС виконавчого збору визнати нечинною та скасувати.
Отже, представник позивача вважає, що Головним управлінням МВС України в Дніпропетровській області до відкриття виконавчого провадження ВП 53872200 фактично виконано належним чином та в повному обсязі постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2016 року, а постанова відділу примусового виконання рішень управління юстиції у Дніпропетровській області від 24.10.2017 року у виконавчому провадженні ВП №53872200 про стягнення з ГУМВС виконавчого збору є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 27.11.2017 року до участі у справі в якості третьої особи залучено ОСОБА_1.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду судового засідання повідомлений належним чином, надав суду письмові заперечення, в яких просив розглянути справу за його відсутності та в обґрунтування яких зазначив, що позивачем внесено зміни до наказу ГУМВС України в Дніпропетровській області від 06.11.2015 року №0046 о/с в частині формулювання підстав звільнення ОСОБА_1 з ОВС, у зв'язку з чим, останній вважається звільненим з ОВС України за п.64 «з» ( у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу в інші міністерства і відомства (організації), а відповідно до поданого рапорту ОСОБА_1 від 05.11.2015 року (м-209370) у порядку, встановленому п.9 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", позивачем не розглянуто та не запропоновано жодної рівнозначної, вищої або нижчої щодо посади, яку обіймав старший лейтенант міліції ОСОБА_1 під час проходження служби в міліції, чим підтверджується неналежне виконання рішення суду ГУМВС України в Дніпропетровській області, а тому, представник відповідача вважає, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень правомірно винесено постанову про стягнення з ГУМВС виконавчого збору у розмірі 12 800 грн. На підставі викладеного, просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.
У судовому засіданні 30 листопада 2017 року, зважаючи на неявку відповідача, судом ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження з урахуванням вимог статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
- визнано протиправним та скасовано наказ ГУ МВС України в Дніпропетровській області №46 о/с від 06.11.2015 року "По особовому складу" в частині звільнення з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил з 06.11.2015 року старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 (М-209370), оперуповноваженого відділу ГУ МВС України в Дніпропетровській області, згідно з п.64 "г" (через скорочення штатів) Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, відповідно де п.9 розділу XI Закону України "Про Національну поліцію";
- зобов'язано ГУ МВС України в Дніпропетровській області розглянути рапорт від 05.11.2015 року, поданий старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 (М-209370) у порядку, встановленому п.9 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію";
- у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
В постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено, що документ вступив у законну силу 18.10.2016 року та вказано, що позивачу необхідно виконати рішення протягом 10 робочих днів.
- 12.01.2017 року ОСОБА_1 надано пояснення щодо написання ним рапорту від 05.11.2015 року на імя керівника ГУМВС України в Дніпропетровській області, в якому останній вказував: «ОСОБА_3 звільнити мене з органів внутрішніх справ України у звязку з переходом у встановленому порядку на службу до ГУ Нацполіції в Дніпропетровській області з 06.11.2015 року»;
Згідно акту державного виконавця від 02.06.2017 року, складеного під час проведення виконавчих дій з метою встановлення обставин належного виконання ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Дніпропетровській області виконавчого документа щодо зобов'язання ГУ МВС України в Дніпропетровській області розглянути рапорт від 05.11.2015 року, поданий старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 у порядку, встановленому п.9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_1 надано пояснення, що ГУ МВС не було запропоновано йому рівнозначних, вищих або нижчих посад в ГУ Нацполіції в Дніпропетровській області, відносно посади яку він займав під час проходження служби в міліції.
ГУМВС на виконання Вимоги державного виконавця Хоменко Д.Ю. від 17.08.2017 року повторно було запрошено ОСОБА_1 з приводу розгляду його рапорту від 05 листопада 2015 року, поданого старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 у порядку, встановленому пунктом 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» та складено відповідний акт.
11.09.2017 року за невиконання рішення суду державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2, винесено постанову ВП №53872200 про накладення штрафу, якою на ГУ МВС в Дніпропетровській області було накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. та встановлено строк виконання рішення протягом десяти робочих днів.
Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови від 24.10.2017 року, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.
Згідно ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року за № 1404 -VIII є спеціальним законом, яким державний виконавець керується при примусовому виконанні рішень суду та інших органів (посадових осіб). Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».
У відповідності до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Частиною 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (ч. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження»).
Зміст положень ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає початок примусового виконання рішення шляхом винесення виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Згідно ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
- 08.10.2015 до структурного підрозділу, в якому позивач проходив службу, надійшла службова телеграма за підписом начальника ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 відповідно до якої необхідно ознайомити всіх працівників про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів, у зв'язку з прийняттям Закону України Про Національну поліцію, а також з'ясувати питання про бажання чи не бажання продовження служби у поліції;
- 05.11.2015 року керівництвом підрозділу всім працівникам, які виявили бажання продовжити службу в поліції, було доведено про необхідність написання рапорту на ім'я начальника ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про звільнення з органів внутрішніх справ України, у зв'язку з переходом, у встановленому порядку, на службу до ГУ Нацполіції в Дніпропетровській області з 06.11.2015, який, як зазначив позивач у судовому засіданні, було написано та подано, оскільки він бажав проходити подальшу службу у поліції;
- оскільки звільнення позивача фактично відбулось внаслідок безпідставної бездіяльності ГУ МВС України в Дніпропетровській області, що полягала у незабезпеченні належного розгляду рапорту ОСОБА_1 від 05.11.2015 року про звільнення у зв'язку з переведенням, суд, вважає за необхідне зобов'язати ГУ МВС України в Дніпропетровській області розглянути рапорт від 05.11.2015 року, поданий старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 (М-209370) у порядку, встановленому п.9 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію".
Судом встановлено, що 18.01.2017 року позивачем з урахуванням пояснень ОСОБА_1, в яких останній просив звільнити його з органів внутрішніх справ України у звязку з переходом у встановленому порядку на службу до ГУ Нацполіції в Дніпропетровській області з 06.11.2015 року, ГУ МВС в Дніпропетровській області винесено наказ №2о/с дск «по особовому складу», в якому викладено звільнення ОСОБА_1 з наступним формулюванням: звільнити у Запас Збройних сил (з поставленням на військовий облік) за п. 64 «з» (у звязку з переходом у встановлену порядку на роботу в інші міністерства і відомства (організації).
З аналізу постанови суду, постанови державного виконавця про відкриття провадження, пояснень ОСОБА_1 та наказу позивача від 18.01.2017 року №2о/с дск «по особовому складу», судом встановлено, що позивачем належним чином в добровільному порядку виконано вимоги постанови про відкриття провадження від 05.05.2017 року ВП №53872200, оскільки рапорт ОСОБА_1 було розглянуто та, як наслідок, змінено формулювання звільнення з урахуванням рапорту від 05.11.2015 року та пояснень ОСОБА_1 від 12.01.2017 року.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.10.2017 року по справі №804/6186/17 визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу від 11.09.2017 року у виконавчому провадження №53872200.
Щодо тверджень відповідача, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору, у звязку з тим, що ОСОБА_1 позивачем не було запропоновано рівнозначних, вищих або нижчих посад в ГУ Нацполіції в Дніпропетровській області, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту п.9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.
Вказані правовідносини регулюються Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VІІІ.
Пунктом 1 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що він набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування. Закон було опубліковано 6 серпня 2015 року в газеті «Голос України» у №141-142.
Пунктом 5 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено втрату чинності Закону України «Про міліцію», таким чином з 07.11.2015 міліція в Україні, як державний орган виконавчої влади припинила своє існування.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» від 16.09.2015 року №730 ліквідовано як юридичні особи територіальні органи Міністерства внутрішніх справ, в тому числі ГУ МВС України в Дніпропетровській області та одночасно утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції, в тому числі Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України від 30.10.2015 року №1324 «Про затвердження голів ліквідаційних комісій територіальних органів МВС по Дніпропетровській області» (зі змінами внесеними наказами МВС України від 24.11.2015 року №1494. від 28.09.2016 №987) затверджено Голову ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Дніпропетровській області та наказом Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 06.10.2016 року №29 «Про затвердження персонального складу ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області» затверджено членів ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Дніпропетровській області.
При цьому, відповідно до ч.1 ст.47 Закону України «Про Національну поліцію» призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції.
З урахуванням викладених норм законодавства, суд зазначає, що ГУ МВС в Дніпропетровській області не має повноважень щодо призначення або пропонування колишнім працівникам міліції посад в ГУ Нацполіції в Дніпропетровській області, оскільки відповідні повноваження покладені законодавцем на посадових осіб ГУ Нацполіції в Дніпропетровській області.
У випадку виконання постанови державного виконавця про відкриття провадження від 05.05.2017 року ВП №53872200 шляхом, визначеним державним виконавцем, з боку позивача відбулось би перевищення повноважень, та виконання рішення суду поза межами наданих позивачу повноважень.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Водночас, суд акцентує увагу на тому, що відповідно до вимог частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач у ході судового розгляду справи не довів, що у спірних відносинах він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень.
Отже, підстави для винесення оскаржуваної постанови від 24.10.2017 року у ВП №53872200 про стягнення з ГУМВС виконавчого збору, у державного виконавця відсутні, а тому оскаржувана постанова підлягає визнанню протиправною та скасуванню в порядку п.1 ч.2 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись, ст.ст. 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Головного управління МВС України в Дніпропетровській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа ОСОБА_1, про скасування постанови - задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 24.10.2017 року у виконавчому провадження №53872200.
Присудити на користь Головного управління МВС України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 1600 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_6