Справа № 363/3806/17
Суддя: Чірков Г. Є.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"27" листопада 2017 р. Справа № 363/3806/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого - судді Чіркова Г.Є.,
при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації в Київській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання дій відповідача щодо відмови у встановлені статусу та видачі посвідчення інваліда війни протиправними, зобов'язання встановити такий статус та видати посвідчення.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав.

Представник відповідача, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 26 вересня 2017 року звернувся з письмовою заявою про видачу посвідчення інваліда війни до УСЗН Вишгородської РДА Київської області, в чому йому відмовлено на підставі листа №3783 від 28 вересня 2017 року.

З матеріалів справи встановлено, що позивач з 28 жовтня по 18 листопада 1986 року приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованих формувань Цивільної оборони, працював машиністом екскаватора на АТ «Укренергобудмеханізація», виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС в м. Чорнобиль.

Ці обставини підтверджуються даними маршрутного листа №443 від 17 липня 1996 року, довідки АТ «Укренергобудмеханізація» №442 від 17 липня 1996 року, а також узгоджуються зі змістом інформаційної довідки про участь у формуваннях Цивільної оборони Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи №01.1-14/1489-5 від 21 вересня 2017 року.

Як вбачається із вказаної довідки в 1986 році в Українському республіканському управлінні по гідрометеорології і контролю природного середовища існувала цивільна оборона, організована відповідно до Положення про Цивільну оборону СРСР, затвердженого Постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 18 березня 1976 року №1111.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 18 вересня 1997 року та вкладкою до нього НОМЕР_2 ОСОБА_3 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно довідки серії КИО-1 №036753 від 06 березня 1997 року позивачу довічно встановлено IІІ групу інвалідності у зв'язку із захворюваннями, пов'язаними з роботами по ліквідації наслідків на ЧАЕС.

Відповідно п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Згідно Положення про невоєнізовані формування Цивільної оборони і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами, введеного в дію наказом начальника Цивільної оборони СРСР - заступника Міністра оборони СРСР від 6 липня 1975 року № 90, «в состав формирований зачисляются в обязательном порядке граждане СССР мужчины в возрасте от 16 до 60 лет и женщины от 16 до 55 лет. Невоенизированные формирования гражданской обороны, которые могут использоваться в мирное время для борьбы с массовыми лесными пожарами, ликвидации последствий стихийных бедствий, крупных аварий и катастроф, комплектуются личным составом путём привлечения в эти формирования в обязательном порядке рабочих, служащих и колхозников».

Виходячи з вимог діючого законодавства, для набуття статусу інваліда війни, позивач отримав від Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи вказану інформаційну довідку на підтвердження його участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони.

Відтак перебування позивача у складі формувань ЦО та участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, підтверджується належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №302 від 12 травня 1994 року, посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації.

За змістом п.п. 7 і 10 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина на підставі довідки МСЕК про групу та причину інвалідності.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що право на встановлення позивачу статусу інваліда війни відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» знайшло своє підтвердження належними та допустимими доказами у розумінні КАС України, наявними у матеріалах справи, тому дії Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області щодо відмови у встановленні позивачу статусу інваліда війни є неправомірними та необґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. При цьому, суд перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність критеріям, закріпленим частини третьої статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення (правова позиція ВСУ в рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15).

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не надано доказів правомірності дій щодо відмови у встановленні позивачу статусу інваліда війни, що підтверджується наведеними законодавчими нормами та наявними матеріалами справи.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту є пропорційним змісту порушеного права, Законом не заборонений, а навпаки йому відповідає, а тому позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії ґрунтуються на Законі і мають бути задоволені.

На підставі викладеного і керуючись статтями 160-163 КАС України,

постановив:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області щодо відмови ОСОБА_3 у встановленні статусу та видачі посвідчення інваліда війни.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області встановити ОСОБА_3 статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі, шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя