Справа № 727/10405/17
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2017-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/413/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

Головуючої судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу адміністративного судочинства за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти 2 батальйону УПП в м. Чернівці ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушень В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, яким просить скасувати постанову серії АР № 732653 від 11.10.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11 жовтня 2017 року поліцейським БУПП в м. Чернівці лейтенантом поліції ОСОБА_3 було винесено постанову АР № 732653 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Вказує, що відповідно до змісту постанови, він керуючи транспортним засобом і здійснюючи заїзд на перехрестя із круговим рухом, нібито не увімкнув показчик повороту, чим порушив п. ПДР 9-2 Б. Вважає, що складена відповідачем постанова є незаконною, винесена з порушенням вимог ст.ст.268, 276, 283 КУпАП, його було позбавлено можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, а також вважає мало місце порушення процедури розгляду справи, проігнаровано порядок встановлений ст.ст.278,279 КУпАП.

В судове засідання позивач ОСОБА_2І не з»явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі; заявлені позовні вимоги останнім підтримано в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, однак причину неявки суду не повідомив.

Суд відповідно до ч.4 ст.128 КАС України розглядає справу за відсутністю відповідача

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст.9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є своєчасне, повне і об"єктивне з"ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідальності із законом. При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом"якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч.2 ст.33 КУпАП).

За дослідженими доказами, як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 732653 ОСОБА_2 11.10.2017 р. о 21.20 год. на трасі 19 по 514 км. ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом ОСОБА_5 н.з. СЕ 7018 ВВ здійснив заїзд на перехрестя, чим порушив п.п.9.2Б ПДР України, за що відповідачем був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425,00 грн. Наказом МВС України від 07.11.2015 р. №1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Вказаною Інструкцією визначено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягується до адміністративної відповідальності, роз"яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п.9 Інструкції). Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об"єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючи законом і правосвідомістю (п.10). При малозначності вчиненого адміністративного правопорушення поліцейський може звільнити особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням (п.12).

Суд оцінивши докази зазначає, що в матеріалах справи відсутні дані, які б беззаперечно свідчили про те, що позивач здійснив на перехрестя, чим порушив п.п.9.2Б ПДР України.

В оскаржуваній постанові також відсутні посилання на докази, які б безспірно підтверджували вищезазначені обставини, тобто, посвідчували об"єктивну сторону адміністративного правопорушення.

Відповідачем не надано доказів у спростування твердження позивача, що на виконання вимог положень ст.280 КУпАП та п.9 Інструкції до часу прийняття оскаржуваної постанови ОСОБА_2 були роз"яснені його права та обов"язки і з"ясовані інші обставини, що могли мати значення для вирішення справи.

Технічний запис обставин скоєння позивачем правопорушення та обставин розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення (інформація запис нагрудної відеокамери (відео реєстратора відповідача) в матеріалах справи відсутній. При цьому, судом звертається увага на те, що позивач заперечує факт вчинення правопорушення та надає відповідні пояснення у позові.

За нормами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача ним виконані вимоги ст.268,280 КУпАП, узв"язку з чим приходить до висновку, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

При цьому суд зазначає, що доводи позивача з посиланням на те, що відповідачем незаконно розглянуто справу про адміністративне правопорушення і винесено оскаржувану постанову на місці вчинення правопорушення є безпідставним, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема частини 1-3 ст.122 КУпАП.

Розділ Ш Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. (п.1)

Пункт 2 розділу Ш Інструкції конкретизує, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами 1-3 ст.122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України (далі НКР) щодо застосування положень ст.258 КУпАП під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.122 КУпАП зазначено, що випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначено ст.258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до ст.276 КУпАП. Словосполучення "за місцем вчинення правопорушення", вжитого у ст.276 КУпАП мають різний правовий зміст.

Зазначену проблему аналізував Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням уповноваженого Верховної Ради України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258,276 КУпАП, мають різне спрямування і різний правовий зміст, тобто, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої ст.276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Отже, Конституційний Суд України чітко вказав, що словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься в положенні ч.1ст.276 КУпАП, визначає адміністративну - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справи про адміністративне правопорушення. У згаданому висновку НКР також зазначено, що під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.122 КУпАП, положення ст.258 КУпАП не застосовуються; винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним. І, дане грунтувалося на тому, що положення ст.258 КУпАП не розповсюджувалися на ст.122 КУпАП, однак, після прийняття Конституційним Судом України зазначеного рішення, норми КУПАП та, зокрема ст.258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч.4 ст.258 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення. Тобто працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (ст.122 і ст.126 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

Натомість, положення КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення та на які посилається позивач (зокрема ст.ст.278,279), на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Обставини, відображені у оскаржуваній постанові, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду і досліджені доказів. Тому суд, вважає, що оскаржувана постанова складена відповідачем інспектором роти 2 батальйону УПП в м. Чернівці ОСОБА_3 за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП. При цьому суд також звертає увагу на невірно зазначене прізвище позивача в оскаржує мій постанові, що свідчить про те, що особу позивача інспектором поліції під час розгляду справи встановлено не було; в постанові оскаржуємій не вказано конкретно місце розгляду справи і місце вчинення правопорушення (зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, тобто відсутня адреса району траси м. 19 - 415 км). В мотивувальній частині (п.6) постанови взагалі не зазначено прізвище водія, і яким він керував транспортним засобом, допустивши порушення вимог п. 9.2 Б ПДР України; до матеріалів розгляду відповідачем справи не долучено пояснення правопорушника.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне скасувати постанову серії АР № 732653 від 11.10.2017 року по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.128 ч.4,160-163 КАС України, ст..251,ст..279,283 КУпАП, суд ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернівці ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №732653 від 11.10.2017 року про притягнення ОСОБА_2 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст.ст. 122 ч.2КпАП України винесену інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернівці ОСОБА_3 та закрити провадження у справі.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці, шляхом подачі сторонами апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя Слободян Г.М.