Справа № 338/1179/17
Суддя: Круль І.В.
Дата ухвалення: 2017-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1179/17

01 грудня 2017 року смт. Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Круль І.В.,

з участю секретаря Полек Х.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани справу в порядку адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови АР № 388208 від 31 жовтня 2017 року про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови АР № 388208 від 31 жовтня 2017 року про накладення адміністративного стягнення.

Заявлені вимоги мотивує тим, що 31 жовтня 2017 року, керуючи автомобілем марки Опель Омега, номерний знак НОМЕР_1, рухався в м. Івано-Франківська по вул. Бандери. На вимогу працівника патрульної поліції зупинив машину. Інспектор поліції повідомила йому, що він порушив п.11.2 ПДР України, а саме: рухався лівою смугою без наміру виконати випередження, об'їзд, поворот ліворуч, розворот, в той час коли права смуга була вільною для руху. Його пояснення щодо наміру повернути ліворуч та вимушеною зупинкою з прийняттям праворуч в зв'язку з під'їздом патрульного автомобіля інспектор до уваги не взяла. Так як це не відповідало дійсності і не було представлено доказів порушення ним правил дорожнього руху він заперечував щодо вчинення ним правопорушення, про що повідомив відповідача. Однак інспектор поліції його пояснення до уваги не взяла та винесла незаконну постанову про накладення адміністративного стягнення. Вважає, що вказана постанова є необґрунтованою та протиправною, була винесена за відсутності події та складу правопорушення, без наявності доказів вчинення такого, на що він просив звернути увагу поліцейського, однак остання на його заперечення не реагувала.

Позивач в судовому засіданні заявлений позов підтримав, ствердивши, що 31 жовтня 2017 року, керуючи автомобілем рухався в м. Івано-Франківськ по вул. Бандери. На вимогу працівника патрульної поліції зупинив машину. Відповідач повідомила його про те, що він порушив ПДР, а саме: рухався лівою смугою без наміру виконати випередження, об'їзд, поворот ліворуч, розворот, в той час коли права смуга була вільною для руху. Його пояснення щодо наміру повернути ліворуч, на вулицю Ребета, де він мав забрати товари та вимушеною зупинкою з прийняттям праворуч в зв'язку з під'їздом патрульного автомобіля не взяла до уваги. На його заперечення про відсутність порушення правил дорожнього руху не реагувала, не бажала представити докази порушень ним ПДР України. Просить задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не зявилася. В поданім запереченні позов вважає безпідставним, просить відмовити в його задоволенні.

Вислухавши позивача, свідка, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, застосування уповноваженим на те органом і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і обєктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Постановою серії АР № 388208 від 31 жовтня 2017 року інспектор роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_2 притягнула ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП за те, що цього числа об 00 год. 05 хв. він, керуючи автомобілем марки "Опель Омега", д.н.з. НОМЕР_1, рухався в м. Івано-Франківську по вулиці Бандери, що має дві смуги для руху в кожному напрямку, по лівій смузі без наміру виконати випередження, об'їзд, поворот ліворуч, розворот, в той час коли права смуга була вільною для руху, чим порушив п. 11.2. ПДР України.

Вказана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Вказана постанова не підтверджена жодними доказами вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Посилання на жоден з цих доказів у винесеній постанові немає.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст.256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол може не складатись у разі вчинення адміністративних порушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних порушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Однак, системний аналіз положень Кодексу, в тому числі ч.5 ст.258 КУпАП дає підстави для висновку, що у випадку, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 цього Кодексу, крім випадків коли порушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі. Такі ж вимоги містяться у Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства Внутрішніх справ №1376 від 06 листопада 2015 року, що зареєстрована у Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року №1496/27941.

В іншому випадку, на думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Жодних доказів, які б спростовували позицію позивача та підтверджували, що останній допустив порушення п.11.2 Правил дорожнього руху України, відповідач суду не представив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 ствердив, що 31 жовтня 2017 року вночі чекав на позивача в м. Івано-Франківську по вул. Ребета, оскільки вони мали разом їхати автомобілем.

Виходячи з наведеного, постанову серії АР № 388208, винесену 31 жовтня 2017 року інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП слід визнати протиправною та скасувати.

На підставі викладеного, ст.ст. 9, 122, 247, 256, 258, 283, 287 КУпАП, керуючись ст.ст. 158- 163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови АР № 388208 від 31 жовтня 2017 року про накладення адміністративного стягнення - задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову АР № 388208, винесену інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 31 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів оголошення, а відповідачем - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя Круль І.В.

Постанова складена у повному обсязі 04 грудня 2017 року.