Справа № 727/9935/17
Суддя: Літвінова О. Г.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/9935/17
Провадження № 2-а/727/404/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2017 року Суддя Шевченківський районного суду м. Чернівці Літвінова О.Г. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмови в призначені пенсії, скасування її та зобовязання здійснити призначення пенсії за вислугу років,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмови в призначені пенсії, скасування її та зобовязання здійснити призначення пенсії за вислугу років.

Позов мотивований тим, що 29 серпня 2017 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії за вислугу років у відповідності до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991року в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» від 12.07.2001р. № 2663-111.

Однак, листом від 01 вересня 2017 року № 14807/14 Відповідачем було відмовлено позивачу у призначенні пенсії. Вказана відмова мотивована тим, що на день звернення у останнього відсутня необхідна вислуга років ( 23 роки ), а також тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213-УІІІ з 01.06.2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначаються пенсії, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Вважає, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років є незаконною і такою, що порушує його гарантовані Конституційні соціальні права на пенсійне забезпечення наступних підстав.

Так, на час звернення до відповідача за призначенням пенсії, а саме 29.08.2017р., у позивача був наявний стаж для призначення пенсії за вислугу років, встановлений статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року (норми, які були чинні на час, коли у позивача виникли трудові відносини з органами прокуратури) - 22 роки 5 місяців 27 днів. До вказаного стажу входить робота в органах прокуратури Чернівецької області з 13.06.2001р. по 29.08.2017р. (16 років 2 місяці 16 днів), з 01.08.1997р. по 13.06.2001р. служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ (3 роки 10 місяців 12 днів) та половина строку навчання на юридичному факультеті Чернівецького національного університету імені ОСОБА_2 (2 роки 4 місяці 29 днів).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області неправомірно відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугою років на тій підставі, що норми законодавства на момент призначення пенсії позивачу, вже не чинні.

Однак, Відповідачем не враховано що законодавчі акти, якими позбавлено позивача права на отримання пенсії по досягненню 20 років вислуги, звузили його соціальні гарантії, а саме: гарантоване Конституцією право на пенсійне забезпечення при наявності 20 років вислуги; зменшено відсотки розміру пенсії від розміру заробітної плати та порядку її розрахунку.

Вважає, що внесенням змін до Закону України Про прокуратуру» від 05.11.1991 року Законом України від 08.07.2011 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» звузили його соціальні гарантії, гарантовані Конституцією, щодо отримання пенсії при наявності 20 років вислуги.

Просить: визнати протиправною і скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 01.09.2017р. № 14807/14 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугою років ( 20 років )відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області включити до стажу роботи, який дає право на призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р.: час служби в органах внутрішніх справ України в період з 01.08.1997р. по 13.06.2001р. на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в

Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію

за вислугою років відповідно до вимог статті 50-1 Закону України «Про

прокуратуру» від 05.11.1991р., в редакції Закону України «Про внесення змін

до Закону України «Про прокуратуру» від 12.07.2001р. № 2663-111 з

29.08.2017 року, виходячи із розрахунку 90 відсотків від суми місячного

заробітку.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження відповідно до ст. 183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

06.11.2017 року відповідач надав до суду заперечення проти позову та просив відмовити в задоволенні позову.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 29 серпня 2017 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії за вислугу років у відповідності до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991року в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» від 12.07.2001р. № 2663-111.

Однак, листом від 01 вересня 2017 року № 14807/14 Відповідачем було відмовлено позивачу у призначенні пенсії. Вказана відмова мотивована тим, що на день звернення у останнього відсутня необхідна вислуга років ( 23 роки ), а також тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213-УІІІ з 01.06.2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначаються пенсії, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Вважає, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років є незаконною і такою, що порушує його гарантовані Конституційні соціальні права на пенсійне забезпечення наступних підстав.

Так, на час звернення до відповідача за призначенням пенсії, а саме 29.08.2017р., у позивача був наявний стаж для призначення пенсії за вислугу років, встановлений статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року (норми, які були чинні на час, коли у позивача виникли трудові відносини з органами прокуратури) - 22 роки 5 місяців 27 днів. До вказаного стажу входить робота в органах прокуратури Чернівецької області з 13.06.2001р. по 29.08.2017р. (16 років 2 місяці 16 днів), з 01.08.1997р. по 13.06.2001р. служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ (3 роки 10 місяців 12 днів) та половина строку навчання на юридичному факультеті Чернівецького національного університету імені ОСОБА_2 (2 роки 4 місяці 29 днів).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області неправомірно відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугою років на тій підставі, що норми законодавства на момент призначення пенсії позивачу, вже не чинні.

Однак, Відповідачем не враховано що законодавчі акти, якими позбавлено позивача права на отримання пенсії по досягненню 20 років вислуги, звузили його соціальні гарантії, а саме: гарантоване Конституцією право на пенсійне забезпечення при наявності 20 років вислуги; зменшено відсотки розміру пенсії від розміру заробітної плати та порядку її розрахунку.

Вважає, що внесенням змін до Закону України Про прокуратуру» від 05.11.1991 року Законом України від 08.07.2011 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» звузили його соціальні гарантії, гарантовані Конституцією, щодо отримання пенсії при наявності 20 років вислуги.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Положеннями статті 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг отриманих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, в тому числі щодо розміру раніше призначеної пенсії.

Таким чином, враховуючи, що позивачу у 2010 році призначено пенсію у розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати за відповідною посадою, з якої позивач вийшов на пенсію, її розмір у відсотковому відношенні до чинної заробітної плати відповідної категорії осіб, що працюють в органах прокуратури не може бути зменшено.

На момент призначення позивачу пенсії чинною була норма Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р., а саме ст. 50-1, яка надавала право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначено статтею 50-1 Закону України від 05.11.1991 № 1789-XII "Про прокуратуру".

Приписи частин дванадцятої, сімнадцятої статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.91р. №1789-XII, які були чинними на момент призначення позивачу пенсії, передбачали, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Згідно із частиною 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, станом на момент призначення позивачу пенсії законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія згідно Закону України "Про прокуратуру", на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Положеннями частин тринадцятої, двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, який набрав чинності 15 липня 2015 року, які діяли на час звернення позивача за перерахунком пенсії, передбачено, що пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

На час спірних правовідносин зазначені умови і порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено.

Отже, чинним на момент звернення позивача до уповноваженого органу (територіального органу Пенсійного фонду України) законодавством передбачено можливість перерахунку раніше призначених пенсій, а відтак встановлене право особи, яка отримує відповідно до законодавства про прокуратуру пенсію за вислугу років, на її перерахунок за певних умов та в порядку, які на даний час Урядом України не визначені.

Суд звертає увагу на те, що норми статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-XII, які безпосередньо визначали умови перерахунку пенсії, були виключені із цього Закону, а питання визначення умов та порядку перерахунку таких пенсій віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України - з набранням чинності Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII(набрав чинності 01 січня 2015 року).

Пунктом 16 розділу III "Прикінцеві положення" цього Закону зобов'язано Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом, тобто до кінця січня 2015 року, забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону.

За таких обставин, на час спірних правовідносин позивач мав право на перерахунок пенсії відповідно до умов та в порядку, які повинні були бути визначені Кабінетом Міністрів України із січня 2015 року, однак не прийняті ані до моменту його звернення за перерахунком пенсії, ані дотепер, що призвело до оспорюваної відмови у такому перерахунку.

Отже, маючи відповідне право, проте перебуваючи в стані невизначеності внаслідок тривалої бездіяльності компетентного органу, заявник не може його реалізувати.

Враховуючи висновки, викладені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Суханов та Ільченко проти України" від 26 вересня 2014 року, наведені вище обставини розцінюються колегією суддів як невиправдане втручання у право заявника.

Оскільки Кабінетом Міністрів України не вжито заходів на реалізацію вищенаведеної норми, виходячи із приписів частини першої статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, та статті 22, згідно з якою закріплені Конституцією України права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, суд вважає, що позивач має право на перерахунок пенсії у розмірі 90 відсотків від середнього заробітку, отже при такому перерахунку мають застосовуватися норми, що визначали умови та порядок перерахунку пенсії, які діяли на момент її призначення позивачу.

При цьому, суд зауважує, що для перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Отже, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає право на такий перерахунок, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом України № 213-VIII від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

На час призначення позивачу пенсії, його пенсійне забезпечення включало наявність у нього права на отримання пенсії у розмірі 90 % без обмеження граничного розміру пенсії та право на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Також за приписами Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р., чинними на час призначення пенсії позивачу граничний розмір пенсії обмежено не було.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, у суду є правові підстави для задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії у разі виникнення права на підвищення пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Таким чином, перерахунок пенсії позивача за зазначеною довідкою необхідно провести з 01.09.2017р.

Відповідно до положень ст.94 КАС України документально підтверджений сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст.11, 72, 86, 94, 158-163, 183-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмови в призначені пенсії, скасування її та зобовязання здійснити призначення пенсії за вислугу років задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 01.09.2017р. № 14807/14 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугою років ( 20 років )відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області включити до стажу роботи, який дає право на призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. - час служби в органах внутрішніх справ України в період з 01.08.1997р. по 13.06.2001р. на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в

Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію

за вислугою років відповідно до вимог статті 50-1 Закону України «Про

прокуратуру» від 05.11.1991р., в редакції Закону України «Про внесення змін

до Закону України «Про прокуратуру» від 12.07.2001р. № 2663-111 з

29.08.2017 року, виходячи із розрахунку 90 відсотків від суми місячного

заробітку.

Стягнути з Державного Бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів через Шевченківський районний суд м.Чернівці.

СУДДЯ О.Г.Літвінова