Справа № 398/1876/16-а(2-а/398/130/16)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 листопада 2017 року справа № 398/1876/16-а(2-а/398/130/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Прокопчук Т.С. Шлай А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 жовтня 2017 року у справі №398/1876/16-а (2а/398/24/17) за позовом ОСОБА_1 до Олександрійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

02 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив: визнати протиправними дії відповідача, зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії та Олександрійському районі призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до діючого законодавства з моменту звернення, тобто з 18 листопада 2015 року.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивач працював начальником ливарного цеху. Згідно наказу від 03.08.1998 року, ливарний цех був включений до складу механізованого цеху як структурний підрозділ дільниця в якій збережена специфіка ливарного виробництва та виробничі функцій. Фактично ніякої реорганізації виробничих цехів не відбулось тому роботодавцем не було проведено позачергову атестацію умов праці. Однак, відповідач відмовив йому в призначенні пенсії з 18.11.2015 року посилаючись на відсутність факту позачергової атестації умов праці після реорганізації ливарного цеху, в якому позивач працював.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено: визнано протиправними дії відповідача щодо не призначення 27 листопада 2015 року пенсії позивачу на пільгових умовах, зобовязано відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 18 листопада 2015 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач звернувся до суду з адміністративним позовом поза межами строку визначеного ст. 99-100 КАС України, вказане є підставою для залишення позову без розгляду. Також, заявник зазначає, що позивач не має право на призначення пільгової пенсії з 55 років, при зверненні за призначенням пенсії ним не було надано доказів проведення позачергової атестації умов праці після реорганізації ливарного цеху, також надана позивачем для призначення пенсії довідка про умови та характер праці від 24.09.2014 року відкликана, а замість неї видана інша довідка від 26.11.2015 року, яка не містить підтвердження періоду роботи позивача з 03 серпня 1998 року по 15 червня 2000 року в тяжких та шкідливих умовах.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом обставин у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про достатність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 18 листопада 2015 року, досягнувши 55-річного віку позивач звернувся до Олександрійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області за призначенням пенсії за Списком №2 відповідно до п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

27 листопада 2015 року протоколом позивачу було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, з огляду на відсутність підтвердження періоду роботи в тяжких та шкідливих умовах праці за період з 03 серпня 1998 року по 15 червня 2000 року.

18 листопада 2016 року позивачу призначено пенсію на пільгових умовах на підстав п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Вважаючи дії відповідача з приводу відмови в призначенні йому пенсії на пільгових умовах протиправними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що порушення роботодавцем строків проведення атестації робочих місць на підприємстві не може позбавляти особу права на соціальний захист.

Суд апеляційної інстанції вирішуючи спір між сторонами виходить з наступного.

Щодо доводів відповідача про порушення позивачем строк зверення до суду з адміністративним позовом суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного поважними, про що постановляється ухвала.

Отже, законодавцем встановленими строками обмежено звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, вони покликані забезпечити юридичну визначеність у публічно-правових відносинах.

У справах з приводу оскарження дій або бездіяльності субєкта владних повноважень які повязані із соціальними виплатами, слід мати на увазі, що вказані виплати мають періодичний характер, а спірні відносини є триваючими. Таким чином, вимоги, що заявлені поза межами ст. 99, 100 КАС підлягають залишенню без розгляду, однак вимоги які заявлені в межах визначеного кодексом строку звернення строку мають бути розглянуті.

Так, згідно матеріалів справи, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 02 червня 2016 року, при цьому позивачем заявлено вимоги про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії з 18.11.2015 року. Також, як вбачається з матеріалів справи про порушення своїх прав позивач дізнався з листав відповідача, отриманого 09.12.2015 року.

Отже, враховуючи встановлений законом шестимісячний строк звернення до суду за захистом порушених прав, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 заявлені в межах визначеного законом строку.

Щодо доводів відповідача стосовно відсутності у позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах з 55 років, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до Постанови КМУ №162 від 11.03.1994 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» посада ливарника передбачена списком професій №2, робота на яких дає право на призначення пільгової пенсії.

За змістом пунктів 1 та 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992р. №442 (далі - Порядок №442, постанова №442 відповідно), що набрав чинності 21.08.1992р., атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 Порядку №442 передбачено, що атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Згідно ж з підпунктами 4.1 - 4.3 Порядку №383 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992р., відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997р. (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992р. №41 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку №442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно із ст.101 Закону №1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі; підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до вимог пункту 20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Комплексний аналіз норм Закону №1788-ХІІ та Порядку №442 дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п."а-б" ст.13 Закону №1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списках №1,2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10.09.2013р. у справі №21-183а13, від 25.11.2014р. у справі №21-519а14, від 10.03.2015р. у справі №21-51а15, від 17.03.2015р. у справі № 21-585а14.

Згідно копії трудової книжки вбачаються такі записи про роботу позивача:

на Олександрійському рудоремонтному заводі в/о «Олександріявугілля» (ДХК «Олександріявугілля»)

- з 03.08.1987р. по 31.03.1988р. майстром 1 групи дільниці формовки, плавки та заливки ливарного цеху;

- з 01.04.1988р по 28.02.1989р. старшим майстром дільниці формовки, плавки та заливки ливарного цеху;

- з 01.03.1989р. по 21.01.1990р. майстром дільниці формовки, плавки та заливки ливарного цеху;

- з 22.01.1990р. по 22.10.1991р. майстром 2 групи дільниці обрубки та термообробки ливарного цеху;

- з 15.05.1992р по 27.04.1993р. старшим майстром дільниці формовки, плавки та заливки ливарного цеху;

- з 28.04.1993р по 16.05.1993р. виконуючим обовязки начальника ливарного цеху;

- з 17.05.1993р по 02.10.1994р. старшим майстром дільниці формовки, плавки та заливки ливарного цеху;

- з 03.10.1994р. по 11.12.1994р. виконуючим обовязки начальника ливарного цеху;

- з 12.12.1994р. по 02.08.1998р. начальником ливарного цеху,

- з 03.08.1998р. по 28.11.2000р. майстром ливарної дільниці механічного цеху ;

в ЗАТ «Енерговугілля» на Олександрійському рудоремонтному заводі працював:

- з 15.07.2009р. по 30.04.2010р. майстром ливарної дільниці механічного цеху.

Як вказує відповідач в своїх запереченнях на адміністративний позов, що не спростовує і позивач, 16.05.1995 року на Олесандрійському рудоремонтному заводі ДХК «Олександріявугілля» була проведена атестація робочих місць, в тому числі в ливарному цеху.

На підставі Наказу №75-к від 03 серпня 1998 року по Олександрійському рудоремонтному заводі «Олександріявугілля» (ДХК «Олександріявугілля») відбулась реорганізація цехів підприємства, зокрема цехів механічного та ливарного.

Згідно п. 4 Порядку, позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи роботодавця, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Держпраці.

У разі, коли проведена реорганізація не призвела до змін умов і характеру праці відповідних працівників, допускається, що з метою запобігання позбавлення працівників права на пільги та компенсації за роботу із шкідливими умовами праці, може прийматись рішення щодо використання матеріалів атестації робочих місць за умовами праці, проведеної до реорганізації (лише на час дії цієї атестації), з узгодженням з Державною експертизою умов праці та управління Пенсійного фонду України відповідної області.

Як вбачається з матеріалів справи, що не заперечується сторонами у справі, після реорганізації ливарного та механічного цехів підприємства в 1998 році, по Олександрійському рудоремонтному заводі «Олександріявугілля» (ДХК «Олександріявугілля») не було проведено позачергової атестації робочих місць та умов праці відповідних працівників, наказів про продовження дії атестації робочих місць та умов праці, проведеної в 1995 року, не приймалось та у відповідному порядку не погоджувалось.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відсутнім є документ, про атестацію робочого місця позивача, який би з 03 серпня 1998 року по 15 червня 2000 року (дату проведення наступної атестації) підтвердив факт зайнятості позивача на роботі умови якої відповідають умовам визначеним за Списком №2, та відповідна період роботи позивача за вказаний час не може бути визнаний таким, що дає право на призначення пільгової пенсії.

З огляду на неможливість підтвердження пільгового характеру для призначення пенсії позивачу за період з 03 серпня 1998 року по 15.06.2000 року, Олександрійською філією ЗАТ «Енерговугілля» було відкликано довідку №102 від 24.09.2014 року, та видано нову довідку №104 від 26.11.2015 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії ОСОБА_1 без врахуванням періоду з 03 серпня 1998 року по 15.06.2000 року.

Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскільки стаж роботи позивача майстром ливарної дільниці механічного цеху за період з 03.08.1998 року по 15 червня 2000 року із шкідливими умовами праці не підтверджений проведеною у відповідності до вимог Закону позачерговою атестацією умов праці, у відповідача були відсутні підстави для призначення ОСОБА_1 пенсії відповідно до п. «б» ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 55 років.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанову суд першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 202, ст. 207 КАС України суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Олександрійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області - задовольнити.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровогражської області 398/1876/16-а (2а/398/24/17) скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів відповідно до ст.. 212 КАС України в частині залишення ухвали суду першої інстанції без змін.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай