Справа № 2-а-2235/11
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-2235/11 Головуючий у 1-й інстанції: Притула Н.Г. Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

28 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Беспалова О.О. та Парінова А.Б.

за участю секретаря Цюпка Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства "Укртурінвест" на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 31 липня 2017 року за заявою Відкритого акціонерного товариства "Укртурінвест" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 19 грудня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Київської міської ради, третя особа - Відкрите акціонерне товариство "Укртурінвест" про визнання протиправними рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 31 липня 2017 року у задоволенні заяви Відкритого акціонерного товариства "Укртурінвест" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 19 грудня 2011 року відмовлено.

Третя особа - Відкрите акціонерне товариство "Укртурінвест", не погоджуючись з вказаною ухвалою подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 31 липня 2017 року та постановити нове рішення, яким скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 19.12.2011 по справі № 2-а-2235/11 та в задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Київської міської ради, третя особа - Відкрите акціонерне товариство "Укртурінвест" про визнання протиправними рішень відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача - ОСОБА_3 та представників третьої особи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2011 року, залишеною без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2012 та Вищого адміністративного суду України від 12.11.2013 (том 2 а.с. 235-237, том 3 а.с. 69-72, 109-111) позов задоволено:

визнано протиправним та скасовано п. 4 рішення Київської міської ради від 03.04.2001 року № 254/1231 «Про погодження місць розташування об'єктів»;

визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської ради від 14.07.2005 № 778/3353 «Про передачу відкритому акціонерному товариству «Укртурінвест» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування офісно-житлової прибудови до будинку по вул. Миколи Гайцана, 12/14 у Печерському районі м. Києва»;

визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської ради від 08.02.2007 № 125/786 «Про продаж земельної ділянки відкритому акціонерному товариству «Укртурінвест» для будівництва, експлуатації та обслуговування офісно-житлової прибудови до будинку на вул. Миколи Гайцана, 12/14 у Печерському районі м. Києва».

30 жовтня 2015 року Відкрите акціонерне товариство «Укртурінвест» подало заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 19.12.2011, в якій просило її скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити (том 3 а.с. 132-134).

В обґрунтування вимог заяви заявник посилався на листи Печерської районної державної адміністрації від 01.10.2015 № 105/01-2975/1 та № 105/01-2974/1, в яких зазначено про те, що земельні ділянки, які знаходяться у м. Київ, по вул. Суворова 14/12 та М. Гайцана 12/14 під жодну прибудинкову територію житлових будинків не відведені (том 3 а.с. 132-134).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.01.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2016 року, заяву залишено без задоволення (том 3 а.с. 232а-234).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09 лютого 2017 року касаційну скаргу ВАТ «Укртурінвест» задоволено частково, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22.01.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2016 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (том 4 а.с. 168-171).

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій, Вищий адміністративний суд України зазначив, що ні судом першої, ні судом апеляційної інстанції не досліджено надані заявником листи Печерської районної державної адміністрації від 01.10.2015 № 105/01-2975/1 та № 105/01-2974/1, не надано оцінки викладеним в них обставинам, в тому числі щодо того чи є вони істотними для правильного вирішення справи, не з'ясовано, чи був або чи міг бути обізнаним заявник про ці обставини на момент розгляду справи.

Залишаючи без задоволення заяву Відкритого акціонерного товариства «Укртурінвест» суд першої інстанції зазначив, що лист Печерської районної державної адміністрації від 01.10.2015 № 10/01-2974/1 не містить будь-якої інформації про прибудинкову територію будинку № 14/12 по вул. Суворова в м. Києві, а також вказав, що заявником не спростовано ту обставину, що зазначений будинок є пам'яткою історії та культури.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 245 КАС України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, у тому числі, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Частиною 3 даної статті встановлено, що перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Частиною 1 ст. 249 КАС України передбачено, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку при вирішенні справи внаслідок незнання про існування цієї обставини.

При цьому, колегія суддів враховує, що необхідними ознаками нововиялених обставин є те, що ці обставини існували, але не були і не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Як на нововиявлену обставину заявник посилається на листи Печерської районної державної адміністрації від 01.10.2015 № 105/01-2975/1 та № 105/01-2974/1.

Так, в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не зазначені обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи. В судовому засіданні представник апелянта зазначив, що до нього брав участь інший представник і тільки в 2015 році він звернувся до Печерської районної державної адміністрації та отримав вище зазначені листи. Суд не приймає до уваги дане пояснення представника апелянята, оскільки вважеє його необгрунтованим.

Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справі, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

Тобто йдеться про обставини, які існували на момент вирішення справи, але з різних причин не були відомі заявникові, та про які він не міг дізнатися.

При цьому ознаку "не були і не могли бути відомі особі" потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за умови добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

Не є нововиявленими обставинами: ті, які виникли або змінилися після прийняття рішення чи винесення ухвали (не існували на той момент); ті, на які посилалися як на докази сторони, або об'єктивно могли бути долучені як докази, або які могли бути встановлені при виконанні судом вимог процесуального закону щодо всебічного і повного дослідження обставин справи; невчасно подані сторонами докази; офіційні тлумачення Конституційного Суду України тощо.

Суд вважає, що обставина, на яку посилається заявник, а саме листи Печерської районної державної адміністрації від 01.10.2015 № 105/01-2975/1 та № 105/01-2974/1, не може вважатися такою, оскільки на момент вирішення спору така обставини була відсутня. При цьому необхідно врахувати, особи, які беруть участь у справі не обмежені у засобах доказування і можуть під час судового провадження збирати і подавати докази на підтвердження існування цих обставин або їх відсутності, особливо коли йдеться про отримання публічної інформації, яка надається на відповідний запит.

Юридичні факти, які виникли згодом, можуть бути підставою для подання нового позову, заяви у порядку частин 9, 10 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України, а не для перегляду судових рішень у справі за нововиявленими обставинами, оскільки, як було зазначено, нововиявлені обставини повинні об'єктивно існувати на момент вирішення адміністративної справи та не можуть виникнути після ухвалення судового акта та набрання ним законної сили.

Така ж сама правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26 грудня 2016 року у справі № 818/3329/14 (К/800/30971/16) та ухвалі Вищого адміністративного суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 800/202/16 (Н/800/98/16).

Колегія суддів звертає увагу на те, що задовольняючи позовні вимоги, суди першої, апеляційної та касаційної інстанції виходити з того, що земельна ділянка, щодо якої міською радою прийнято оскаржувані рішення включає прибудинкову територією будинку по вул. Суворова, 14/12, та сам цей будинок, для здійснення прибудови до якого виділено товариству відповідну земельну ділянку.

Також, суди зазначили, що будинок по вул. Суворова, 14/12 у Києві є пам'яткою історії та культури початку 20 сторіччя, охоронний №258 відповідно до рішення Київської міської ради №1107 від 18.11.1986 року, розташований на землях історико-культурного значення (рішення Київської міської ради №370/1804 від 28.03.2002 року), тоді як судами було встановлено відсутність погодження органом охорони культурної спадщини проектної документації щодо вказаного будинку.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що той факт, що будинок по вул. Суворова, 14/12 у Києві є пам'яткою історії та культури початку 20 сторіччя та розташований на землях історико-культурного значення був достатньою та самостійною підставою для задоволення позовних вимог.

Як зазначив суд касаційної інстанції, оскаржувані рішення міської ради прийняті без дотримання вимог частини третьої статті другої КАС України, оскільки здійснення прибудови до будинку є зміною пам'ятки історії та може мати наслідком її руйнування та знищення, що суперечить приписам частини першої статті 22 Закону України «Про охорону культурної спадщини» про заборону зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця пам'ятки, їхні частини, пов'язане з ними рухоме та нерухоме майно.

Враховуючи вищевикладене, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви та скасування постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 19.12.2011, оскільки ані у заяві, ані в апеляційній скарзі заявник не спростував того, що будинок по вул. Суворова, 14/12 у Києві є пам'яткою історії та культури, а спірна земельна ділянка є землею історико-культурного значення, при цьому в матеріалах справи відсутнє погодження органом охорони культурної спадщини проектної документації щодо вказаного будинку.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що викладені в заяві обставини не є істотними обставинами для справи в розумінні ст. 245 КАС України, враховуючи те, що вони могли бути відомі позивачу, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для її задоволення та скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 245, 253 та 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Укртурінвест" - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 31 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 04 грудня 2017 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді О.О. Беспалов

А.Б. Парінов