Справа № 820/5048/17
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

30 листопада 2017 р. Справа № 820/5048/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шляховой О.М.,

при секретарі судового засідання - Молчанової О.М.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Гордєєвої А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Красноградської районної державної адміністрації Харківської області, в якому просить суд визнати дії відповідача - відділу містобудування, архітектури та житлово - комунального господарства Красноградської районної державної адміністрації Харківської області про відмову у видачі будівельного паспорта протиправними та зобов'язати його видати ОСОБА_1 будівельний паспорт забудови належної їй на праві власності земельної ділянки, площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) землі житлової і громадської забудови, форма власності - приватна, що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвалою суду від 16 листопада 2017 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено - Піщанську сільську раду Красноградського району Харківської області.

У позовній заяві та у судовому засіданні позивач зазначила, що 23 серпня 2016 року нею на підставі договору купівлі-продажу було придбано у власність земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) землі житлової і громадської забудови, форма власності - приватна, що розташована за адресою: АДРЕСА_2. Рішенням виконавчого комітету Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області від 17 жовтня 2016 року за № 78 «Про будівництво» позивачці була надана згода на будівництво на придбаній земельній ділянці житлового будинку та господарських споруд, на підставі якої була розроблена проектна документація на будівництво житлового будинку з господарськими спорудами.

Позивач зазначає, що вона неодноразово зверталась до відповідача - Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Красноградської районної державної адміністрації Харківської області із заявою про видачу будівельного паспорта, однак отримала фактичну відмову у видачі будівельного паспорта. У якості підстави відповідачем зазначено, що на території підзвітній Піщанській сільській раді відсутній генеральний план, у зв'язку з чим є проблематичним надання будівельних паспортів для забудови земельної ділянки та будівництва індивідуального (садибного) житлового, садового, дачного будинку через неможливість визначення вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією. Просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позивач у судовому засіданні підтримала доводи заявленого позову, просила суд його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача у наданих письмових запереченнях та у судовому засіданні проти позову заперечувала. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що однією із підстав для видачі будівельного паспорту є відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Оскільки містобудівна документація на відповідну територію Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області, зокрема, на вулицю Лесі Українки с. Піщанка - відсутня, так як генеральний план відповідного населеного пункту (села) виготовлявся та оновлювався останній раз у 1968 році, а земельна ділянка по АДРЕСА_2 надавались для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд у 1996 році, тобто відповідна територія с. Піщанка не внесена до існуючого генерального плану, у зв'язку із чим є проблемою надання будівельних паспортів для забудови земельної ділянки та будівництва індивідуального (садибного) житлового, садового, дачного будинку через неможливість визначення вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та тільності забудови земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Зазначила також, що подані позивачем документи повернуті ОСОБА_1 згідно листів від 17.04.2017 року та від 20.06.2017 року, відповідного рішення про відмову у видачі будівельного паспорту відповідачем по справі не приймалось, у зв'язку з чим позовні вимоги про визнання відмови у видачі будівельного паспорта та зобов'язання відповідача видати будівельний паспорт не підлягають задоволенню.

Третя особа - Піщанська сільська рада Красноградського району Харківської області, повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибула, свого представника до участі у справі не направила. Через канцелярію суду 28.11.2017р. направлено відзив на ухвалу про залучення у якості третьої особи, з якого вбачається, що відповідно до Земельного кодексу України, до Схеми забудови вулиць на вул. Лесі Українки, Нової, Вишневої, Миру, Дружби, Зеленої індивідуальними будинками в с. Піщанка земельні ділянки на цих вулицях віднесені до земель житлової та громадської забудови. Зазначає, що в генеральному плані села Піщанка, який було розроблено у 1968 році проектною організацією «Харківпроект», можуть бути не вказані вищезазначені вулиці, оскільки вони були нарізані у 1994 році. Виконання робіт з розроблення містобудівної документації заплановано протягом 2018-2022р.р. Просить суд розглядати справу у відсутності свого представника.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача по справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

На підставі договору купівлі-продажу 23 серпня 2016 року ОСОБА_1 придбано у власність земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) землі житлової і громадської забудови, форма власності - приватна, що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 1163 (а.с. 15-17).

Відповідно до Витягів із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.08.2016р., зареєстровано право власності позивача на земельні ділянки з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)»: площею 0,25 га (кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_2) (а.с. 13 - 14).

Рішенням виконавчого комітету Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області від 17 жовтня 2016 року за № 78 « Про будівництво» (а.с. 19) позивачці була надана згода на будівництво на придбаній земельній ділянці житлового будинку та господарських споруд, на підставі якого була розроблена проектна документація на будівництво житлового будинку з господарськими спорудами, а також рекомендовано звернутися у Відділ містобудування та архітектури Краснградської РДА..

Після розробки проектної документації позивач неодноразово зверталася до відповідача - Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Красноградської районної державної адміністрації Харківської області із заявами про видачу будівельного паспорта (заяви від 05.04.2017 року; 09.06.2017р.) (а.с.29, 32).

На зазначені заяви відповідач своїми листами від 17.04.2017 р. № 14 (а.с.30) та від 20.06. 2017 року № 25 (а.с. 33) повідомляв ОСОБА_1 про те, що відповідно до пункту 2.4 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього, повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику з таких підстав: невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Відповідач у своїх листах повідомив заявника про те, що на території підзвітній Піщанській сільській раді відсутній генеральний план, у зв'язку з чим є проблематичним надання будівельних паспортів для забудови земельної ділянки та будівництва індивідуального (садибного) житлового, садового, дачного будинку через неможливість визначення вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

До матеріалів справи представником відповідача надане Положення про відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Красноградської районної державної адміністрації, яке затверджено Розпорядженням голови РДА 24.11.2016 року № 471, з п. 1 якого вбачається, що Відділ є структурним підрозділом Красноградської районної державної адміністрації (структурним підрозділом), утвореним головою районної державної адміністрації, входить до її складу і в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечує виконання покладених на Відділ завдань. Згідно п. 2 Відділ підпорядкований голові районної державної адміністрації та відповідно до розподілу функціональних обов'язків першому заступнику голови районної державної адміністрації, а також підзвітний і підконтрольний відповідним іншим органам виконавчої влади вищого рівня.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Стаття 2 Земельного кодексу України встановлює, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Земельного кодексу України, громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва.

Земельні ділянки, призначені для садівництва, у відповідності до ч. 3 вищезазначеної норми Земельного кодексу України, можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності», спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів (далі - Закон № 3038, в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Згідно із частинами 1 та 2 ст. 5 Закону № 3038, програми розвитку регіонів та населених пунктів, програми господарського, соціального та культурного розвитку повинні узгоджуватися з містобудівною документацією відповідного рівня. Вимоги містобудівної документації є обов'язковими для виконання всіма суб'єктами містобудування.

Частиною 1 ст. 16 Закону № 3038 встановлено, що порядок планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону № 3038, режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій.

Режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, за межами населених пунктів встановлюється відповідними районними державними адміністраціями, а в разі відсутності адміністративного району - відповідно Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, Севастопольською міською державними адміністраціями (ч. 3 ст. 25 Закону № 3038).

Згідно із ч. 5 ст. 25 Закону № 3038, встановлення режиму забудови територій, визначених для містобудівних потреб, не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, зміни адміністративно-територіальних меж до моменту вилучення (викупу) земельних ділянок.

Відповідно до вимог ст. 26 Закону № 3038 забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва.

Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Згідно положень ст. 27 Закону № 3038, забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт). Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів.

За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі.

Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 05.07.2011 № 103, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.07.2011 за № 902/19640, затверджений Порядок видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - Порядок № 103).

Відповідно до вимог п. 1.4 Порядку № 103 розроблення будівельного паспорта здійснюється за межами населених пунктів - відповідно до детальних планів територій та планувальних рішень проектів садівницьких та дачних товариств.

Згідно до п. 2.3 Порядку № 103, уповноважений орган містобудування та архітектури на підставі отриманих документів визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Зі змісту пункту 2.3 Порядку вбачається, що уповноважений орган містобудування та архітектури на підставі отриманих документів визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику з таких підстав: неподання повного пакета документів, визначених пунктом 2.1 або 2.2 цього розділу; невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам (п. 2.4 Порядку №103).

Згідно із п. 2.5 Порядку № 103 повернення пакета документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього здійснюється з відповідним обґрунтуванням уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, який не перевищує строк його надання.

Тобто, однією із підстав для видачі будівельного паспорту є відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

У відповідності до п. 1.3 Порядку № 103 параметри забудови визначаються з урахуванням державних будівельних норм ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». В свою чергу, відповідно до п. 1.6 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених наказом Держкоммістобудування від 17.04.1992 № 44, для забезпечення територіальних умов розвитку міст на довгострокову перспективу, а також розміщення і будівництва споруд, пов'язаних з функціонуванням міського господарства, треба на прилеглих до міста територіях виділяти приміські зони багатофункціонального призначення.

Планування і забудова міських і сільських поселень відбувається у відповідності до містобудівної документації (містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій; відповідно до статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності») генерального плану (генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту; відповідно статті 1 до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»), наявність в ньому потрібної вулиці для визначення відступів забудови від червоної лінії (червоні лінії - визначені в містобудівній документації щодо пунктів геодезичної мережі межі існуючих та запроектованих вулиць, доріг, майданів, які розділяють території забудови та території іншого призначення; відповідно до статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності») від лінії регулювання забудови - визначені в містобудівній документації межі розташування будинків і споруд відносно червоних ліній, меж окремих земельних ділянок, природних меж та інших територій (відповідно до статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Відстань між житловими будинками та господарськими будівлями і спорудами слід приймати відповідно до санітарних норм за таблицею 3.2а, але не менше протипожежних норм згідно з таблицею 1 додатка 3.1. відповідно до п. 3.25а* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

Відповідно до санітарних вимог майданчики для компосту, дворові вбиральні та очисні споруди каналізації повинні знаходитись у глибині двору не ближче 15 м від вікон житлових будинків, в тому числі і сусідніх садиб, сараї для утримання худоби і птиці - не ближче 12 м. Господарські будівлі й гаражі допускається об'єднувати на суміжних ділянках. Відповідно до п. 3.26 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

Спорудження надвірних господарських будівель по лінії забудови вулиць і проїздів забороняється, їх треба зводити у глибині садиби з дотриманням санітарних і протипожежних вимог.

Примітка. Допускається розміщення гаража по лінії забудови за умови погодження з місцевими органами архітектури і містобудування. Відповідно до п. 3.30 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

Житлові будинки слід розміщувати з відступом від червоних ліній вулиць: магістральних - не менше 6 м, житлових - не менше 3 м. Територія між червоною лінією і лінією забудови одно-, двоквартирних і блокованих будинків із земельними ділянками біля квартир входить до загальної площі ділянки Відповідно до п. 3.32 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

Тобто, розміщення будівель та споруд на земельній ділянці для індивідуального садівництва, площею площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) землі житлової і громадської забудови, форма власності - приватна, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, що перебуває у приватній власності ОСОБА_1, можливе тільки за умови наявності містобудівної документації, а саме: детального плану території.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону № 3038, детальний план території - це містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Закону № 3038 детальний план території за межами населених пунктів розробляється відповідно до схеми планування території (частини території) району та/або області з урахуванням державних і регіональних інтересів. Розроблення його здійснюється на підставі розпорядження відповідної районної державної адміністрації.

Суд звертає увагу, що детальний план визначає функціональне призначення, режим та параметри забудови земельних ділянок, відповідність будівельним нормам, державним стандартам і правилам, доцільність забудови, дотримання обмежень.

Пунктом 3 ст. 16 Закону № 3038 встановлено, що склад, зміст, порядок розроблення та оновлення містобудівної документації на місцевому рівні визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

На виконання вищевказаних положень Закону № 3038 Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, наказом від 16.11.2011 №290, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.12.2011 за №1468/20206, затверджено Порядок розроблення містобудівної документації (далі - Порядок).

Відповідно до п. 4.2. Порядку рішення про розроблення детального плану території, яка розташована за межами населеного пункту, або внесення змін до нього приймає відповідна районна державна адміністрація.

Замовником розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні або внесення змін до неї при розробленні детального плану території, яка розташована за межами населеного пункту, є районна державна адміністрація (п. 4.3. Порядку).

Згідно із п. 4.4 Порядку замовник розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні та внесення змін до неї визначає джерела фінансування розроблення містобудівної документації та організовує її розроблення.

Відповідно до положень п. 3 ст. 10 Закону № 3038 фінансування робіт з розроблення необхідної проектної документації, планування та забудови окремих земельних ділянок, на яких їх власники або користувачі мають намір здійснити нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт об'єктів будівництва (далі - будівництво), та внесення відповідної інформації до містобудівного кадастру здійснюється за рахунок коштів таких осіб або інших джерел, не заборонених законом.

За рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування для розроблення плану зонування, детального плану території крім коштів державного та місцевих бюджетів можуть залучатися кошти з інших джерел, не заборонених законом, за умови виконання функцій замовника відповідним органом місцевого самоврядування (п. 4 ст. 10 Закону № 3038).

Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами у судовому засіданні, земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1, що належить позивачу (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) землі житлової і громадської забудови, форма власності - приватна), що розташована у АДРЕСА_2. При цьому, детальний план території чи планувальні рішення проектів садівницьких та дачних товариств, на якій розташована вказана земельна ділянка, відсутні.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 24 Закону № 3038 у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

Тобто, у зв'язку із відсутністю розробленого детального плану території, на якій позивач бажає побудувати будинок, відповідач позбавлений можливості, у відповідності до вимог п. 2.3 Порядку № 103, здійснити перевірку поданих ОСОБА_1 документів на відповідність їх вимогам чинної містобудівної документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, що є обов'язковою умовою для видачі будівельного паспорта, а тому повернув їх позивачу на підставі п. 2.4 Порядку № 103, оскільки повернення документів в інший спосіб Порядком № 103 не передбачено.

При цьому суд вважає необґрунтованими посилання позивача на ту обставину, що у відповідача відсутні законні підстави для відмови їй у видачі будівельного паспорту.

Суд зазначає, що надання будівельного паспорта передбачено Законом № 3038, саме на виконання положень ст. 27 вказаного Закону був розроблений Порядок видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки. Тобто, для реалізації права на забудову земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) землі житлової і громадської забудови, передбаченого ч. 3 ст. 35 Земельного кодексу України, позивач та відповідач зобов'язані дотримуватись вимог Закону № 3038.

Крім того, з наданих відповідей у формі листів від 17.04.2017 р. № 14 (а.с.30) та від 20.06. 2017 року № 25, не вбачається, що вони є відмовою, а носять інформаційний та роз'яснювальний характер.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання дій відповідача - Відділу містобудування, архітектури та житлово- комунального господарства Красноградської районної державної адміністрації Харківської області про відмову у видачі будівельного паспорта протиправними та зобов'язати його видати ОСОБА_1 будівельний паспорт забудови належної їй на праві власності земельної ділянки, площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) землі житлової і громадської забудови, форма власності - приватна, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 - необхідно відмовити.

Між тим, відповідно до ст.162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Тобто, спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб'єктом владних повноважень - відповідачем.

Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до приписів ч.1 ст.244-2 КАС України (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" №192-VIII від 12.02.2015 року) висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов'язком держави.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси

Крім того, суд зазначає, що спосіб захисту порушених прав позивача повинен враховувати суть правопорушення, допущеного суб'єктом владних повноважень - відповідачем.

Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Крім того, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень (постанова Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі 826/4418/14).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що відновити порушене право позивача та задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в частині можливо шляхом зобов'язання Відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Красноградської районної державної адміністрації Харківської області розглянути питання щодо видачі ОСОБА_1 будівельного паспорту забудови належної їй на праві власності земельної ділянки, площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) землі житлової і громадської забудови, форма власності - приватна, що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Красноградської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Піщанська сільська рада Красноградського району Харківської області про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов'язати Відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Красноградської районної державної адміністрації Харківської області розглянути питання щодо видачі ОСОБА_1 будівельного паспорту забудови належної їй на праві власності земельної ділянки, площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) землі житлової і громадської забудови, форма власності - приватна, що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Красноградської районної державної адміністрації Харківської області (вул. Бєльовська, 94, м.Красноград, Харківської області, 63304) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса фактичного проживання: 64640, АДРЕСА_1) у розмірі 320,00 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 04 грудня 2017 року.

Суддя Шляхова О.М.