Справа № 806/2519/17
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року м.Житомир справа № 806/2519/17

категорія 5.1.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Недашківська Н.В., Господарчук І.В. ,

за участю: представкниів позивача Горбовського О.В., Талька В.М.,

представника відповідача Грищенка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної служби України з питань праці в особі Управління Держпраці у Житомирській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" про застосування заходів реагування,

встановив:

Державна служба України з питань праці в особі Управління Держпраці у Житомирській області звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу", шляхом зупинення виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: робіт в колодязях, до усунення порушень, зазначених у акті перевірки від 08.09.2017 №1441/09.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Управлінням проведено планову перевірку підприємства на предмет перевірки стану охорони праці, дотримання вимог законодавчих та нормативних актів з охорони праці та промислової безпеки, про що складено акт від 08.09.2017. Перевіркою встановлено порушення вимог ст.13 Закону України "Про охорону праці", які створюють загрозу життю працівників підприємства. Позивач вважає, що відповідачем допущено порушення Закону України "Про охорону праці", а тому, посилаючись на приписи частини п'ятої статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", просить застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до відповідача.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог та просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зокрема пояснив, що на підприємстві відсутні колодязі, які визначені та підпадають під дію НПАОП 0.00-5.11-85 від 20.02.1985. На підприємстві не проводяться газонебезпечні роботи в колодязях, визначені у НПАОП 0.00-5.11-85 . Крім того, вказав, що на підприємстві є в наявності сигналізатор газу Лелека ИР 2007 року випуску заводський №1975, який здійснює контроль небезпечної концентрації газу в повітрі на об"єктах де працюють люди. Також повідомив, що на підприємстві є індикатр газу побутовий "Страж". Тому, висновки з акту перевірки вважає неправомірними, а позов безпідставним.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.

Встановлено, що згідно направлення на проведення перевірки від 30.09.2017 №1441/09 та на підставі наказу від 30.08.2017 посадовими особами Управління Держпраці у Житомирській області було проведено планову перевірку ТОВ "Малинська фабрика спеціального паперу" на предмет дотримання законодавчих та нормативних актів з охорони праці та промислової безпеки, а також ведення робіт пов"язаних з використанням та переробкою мінеральної сировини.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 08.09.2017 №1441/09. (а.с.7-12)

Перевіркою встановлено порушення Закону України "Про охорону праці" №2694, НПАОП, зокрема, що стосується позовних вимог: на підприємстві відсутні газоаналізатори, або лампи ЛБВК, для виконання робіт в колодязях, чим порушено вимоги п.2.10. НПАОП 0.00-5.11-85 "Типова інструкція з організації безпечного ведення газонебезпечних робіт".

З метою усунення виявлених порушень законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці, виявлених під час перевірки, відповідача було зобов"язано усунути встановлені перевіркою порушення.

За результатами позапланової перевірки суб"єкта господарювання встановлено, що порушення в частині відсутності газоаналізаторів, або лампи ЛБВК, для виконання робіт в колодязях не усунуто, що підтверджується актом позапланової перевірки від 29.09.2017 №1669/09-0095. (а.с.34-36)

Позивач вважає, що наявність таких порушень створює загрозу життю і здоров"ю працівників, тому є всі підстави для застосування заходів реагування шляхом зупинення робіт в колодязях до усунення таких порушень.

Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування заходів реагування, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V).

Абзацом 2 статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 877-V) визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища

Згідно зі пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (зі змінами та доповненнями, далі - Положення), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Основними завданнями Держпраці, зокрема, є реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб (підпункт 1 пункту 3 Положення).

В силу приписів пункту 4 Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю; здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами та перевірки їх знань.

Пунктом 7 Положення визначено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Відповідно до абзаців 1-2 частини першої статті 39 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992 № 2694-XII, із змінами та доповненнями, (далі - Закон № 2694-XII), посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право безперешкодно відвідувати підконтрольні підприємства (об'єкти), виробництва фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та здійснювати в присутності роботодавця або його представника перевірку додержання законодавства з питань, віднесених до їх компетенції.

Частиною 7 ст. 7 цього Закону передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

З огляду на викладені положення Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та Закону України "Про охорону праці", підставою для звернення з позовом до суду про застосування заходів реагування є виявлення органом нагляду (контролю) порушення вимог законодавства, про що зазначається в акті перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведеної планової перевірки ТОВ "Малинська фабрика спеціального паперу" на предмет дотримання законодавчих та нормативних актів з охорони праці та промислової безпеки, а також ведення робіт пов"язаних з використанням та переробкою мінеральної сировини, встановлено, що на підприємстві відсутні газоаналізатори, або лампи ЛБВК, для виконання робіт в колодязях, чим порушено вимоги п.2.10. НПАОП 0.00-5.11-85 "Типова інструкція з організації безпеченого ведення газонебезпечних робіт".

З метою усунення виявлених порушень законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці, виявлених під час перевірки, відповідача було зобов"язано усунути встановлені перевіркою порушення.

За результатами позапланової перевірки суб"єкта господарювання встановлено, що порушення в частині відсутності газоаналізаторів, або лампи ЛБВК, для виконання робіт в колодязях не усунуто, що підтверджується актом позапланової перевірки від 29.09.2017 №1669/09-0095. (а.с.34-36)

Судом встановлено, що на час розгляду справи, вимоги припису щодо виконання порушень, згідно акту перевірки, виконані не були.

Тому, позивач просить заборонити виконання робіт у колодязях без попереднього визначення загазованості в колодязі газоаналізатором (індикатором газу або лампою типу ЛБВК).

Зокрема, представник позивача в судовому засіданні пояснив, що на території підприємства знаходяться колодязі, у тому числі, каналізаційні колодязі, початок роботи у яких передбачає обов"язкову перевірку рівня загазованості. Для цього на підприємстві мають бути у наявності газоаналізатор або лампа ЛБВК, оскільки забір проб повітря для перевірки загазованості колодязів, здійснюється за їх допомогою. Проведення будь-яких робіт в колодязях за відсутності приладу для визначення рівня загазованості є небезпечним та створює загрозу життю та здоров"ю працівників.

Водночас, представник відповідача у судовому засіданні, посилаючись на безпідставність позовних вимог стверджував, зокрема, що позивачем доказів того, що працівниками фабрики проводяться роботи у колодязях, не надав.

Обговорюючи питання наявності підстав для вжиття відповідних заходів, про які просить заявник, суд зважає на те, що в силу правил статті 39 Закону України "Про охорону праці" передумовою заборони, зупинення, припинення, обмеження експлуатації підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуску та експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт є створення суб'єктом господарювання загрози життю.

У разі виявлення факту перевищення допустимих норм технологічного навантаження виробничого об'єкта (окремого виробництва, машин і механізмів) або якщо дійсний рівень технологічного навантаження створює загрозу життю працівників, уникнути чого можливо за рахунок його зниження, роботи такого об'єкта (виробництво, експлуатація машин і механізмів) можуть бути обмежені до допустимого безпечного рівня.

Це відповідає, зокрема, принципу державного нагляду (контролю), закріпленому статтею 3 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", відповідно до якого такий нагляд здійснюється виходячи із пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров'я людини.

Отже, підставою для застосування відповідних заходів реагування є порушення суб'єктом господарювання законодавства про охорону праці, яке створює загрозу життю та здоров"ю людей та у подальшому може призвести до тяжких наслідків.

Вимоги ст.13 Закону "Про охорону праці" свідчать, що роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

В контексті наведеного суд відмічає, саме що роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення вимог ст.13 Закону "Про охорону праці".

Держміськтехнаглядом СРСР у 20.02.1985 затверджено Типову інструкцію по організації безпечного проведення газонебезпечних робіт включає вимоги по організації і документальному оформленню газонебезпечних робіт; визначає обов'язки і відповідальність керівників і виконавців цих робіт; встановлює порядок підготовки і безпосереднього їх проведення; визначає основні міри по забезпеченню безпеки при веденні газонебезпечних робіт, у тому числі робіт, пов'язаних з перебуванням людей усередині апаратів, місткостей, колодязів, тунелів і іншого аналогічного устаткування.

Згідно п.1.5 Інструкції до газонебезпечних відносяться роботи, пов'язані з оглядом, чищенням, ремонтом, розгерметизацією технологічного устаткування, комунікацій, у тому числі роботи усередині місткостей (апарати, сушарні барабани, печі сушарні, реактори, резервуари, цистерни і інше аналогічне устаткування, а також колектори, тунелі, колодязі, і інші аналогічні місця), при проведенні яких є або не виключена можливість виділення в робочу зону, визначувану відповідно до ГОСТ 12.1.005-76, вибухо і пожежонебезпечної або шкідливої пари, газів і інших речовин, здатних викликати вибух, загоряння, зробити шкідливу дію на організм людини, а також роботи при недостатньому вмісті кисню (об'ємна доля нижче 20%).

На кожному підприємстві повинні здійснюватися заходи по скороченню кількості газонебезпечних робіт і підвищенню рівня їх безпеки шляхом удосконалення технологічних процесів і їх апаратурного оформлення, впровадження сучасних методів діагностики, засобів гідравлічного, механічного, хімічного очищення технологічного устаткування і комунікацій, оснащення технологічних схем грошовими коштами блокування окремих вузлів і апаратів і тому подібне.

На кожному підприємстві має бути розроблена інструкція, яка уточнює порядок підготовки та безпечного проведення газонебезпечних робіт відповідно до конкретних виробничих умов.

На проведення газонебезпечних робіт оформлюється наряд-допуск, який передбачає розробку та подальше виконання комплексу заходів з підготовки та безпечного проведення робіт.

Під час виконання газонебезпечних робіт необхідно забезпечувати контроль газоповітряного середовища.

Підготовку об'єкту до проведення на нім газонебезпечної роботи здійснює експлуатаційний персонал цеху (виробництва) під керівництвом відповідального за підготовку. (п.4.1)

Для підготовки об'єкту (устаткування, комунікацій і тому подібне) до газових робіт має бути виконаний увесь комплекс підготовчих робіт, передбачених у відповідних інструкціях і наряді-допуску.

При цьому мають бути прийняті заходи по зменшенню міри небезпеки газонебезпечної роботи зняттям тиску, видаленням шкідливих і вибухонебезпечних продуктів, виключенням їх вступу з суміжних технологічних систем, виключенням можливих джерел загорання.

Виконувати газонебезпечні роботи слід бригадою виконавців в складі не менше двох чоловік. Члени бригади мають бути забезпечені відповідними засобами індивідуального захисту, спецодягом, спецвзуттям, інструментом, пристосуваннями і допоміжними матеріалами.

Згідно п.2.10. НПАОП 0.00-5.11-85 "Типової інструкції з організації безпечного ведення газонебезпечних робіт" відповідальний за проведення газонебезпечної роботи зобов"язаний: спільно з відповідальним за підготовку об'єкту перевірити повноту виконання підготовчих заходів, готовність об'єкту до проведення робіт; перевірити у виконавців наявність і справність засобів індивідуального захисту, інструменту і пристосувань, їх відповідність характеру виконуваних робіт; провести інструктаж виконавців про правила безпечного ведення робіт і порядок евакуації потерпілого з небезпечної зони (зразковий перелік питань, що освітлюються при інструктажі); повідомити газорятувальну службу (службі техніки безпеці) про готовність об'єкту і виконавців до виробництва робіт; за узгодженням з начальником зміни і при отриманні підтвердження про можливості виконання газонебезпечної роботи від представника ГСС (служби техніки безпеки), засвідченого їх підписами в п. 14 наряду-допуску, а при необхідності в журналі обліку газонебезпечних робіт, що виконуються без оформлення наряду-допуску.

Таким чином, з огляду на зазначене, роботи усередині колодязів відносяться до газонебезпечних робіт, а отже до робіт підвищеної небезпеки та саме роботодавець повинен забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Разом з тим, в порушення вимог ст.13 Закону №2694-XII та п.2.10. НПАОП 0.00-5.11-85 "Типова інструкція з організації безпечного ведення газонебезпечних робіт", для виконання газонебезпечних робіт в колодязях підприємство не забезпечено газоаналізатором або лампою ЛБВК.

Газоаналізатор - прилад для визначення якісного і кількісного складу сумішей газів.

Лампа ЛБВК - прилад для виявлення (індикації) загазованості повітряного середовища у водопровідних, каналізаційних колодязях.

Твердження представника відповідача, що на підприємстві є у наявності сигналізатор газу Лелека ИР 2007 року та індикатор газу побутовий "Страж", які здійснють контроль небезпечної концентрації газу в повітрі на об"єктах, де працюють люди та індикатор газу, суд не може взяти до уваги.

Так, як пояснив у судовому засіданні представник позивача та підтверджується технічними паспортами до вказаних пристроїв, ці пристрої не у повному обсязі контролюють та виявляють концентрацію газу в загазованих приміщеннях, а лише деякі з видів газі (в основному природного газу), що не може належним чином виявити та встановити загазованість відповідного об"єкта та готовність його до експлуатації чи виконання в ньому відповідних робіт.

Також, суд відмічає, що доказів того, що індикатор газу побутовий "Страж" використовується та обліковується саме на цьому підприємстві, представником відповідача не надано.

Разом з тим, суд критично оцінює посилання представника відповідача щодо того, що позивач не має право на даний час застосовувати норми "Типової інструкції з організації безпечного ведення газонебезпечних робіт" від 20.02.1985 року, тобто норми ще СРСР, оскільки на даний час вказана Інструкція є діючою та може застосовуватися в частині, що стосується експлуатації устаткування підвищеної небезпеки та виконання робіт, що й підтверджується копією листа Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України від 04.04.2012, долученого до матеріалів справи відповідачем.

Крім того, Наказом Державної служби України з питань праці від 10.07.2017 №88 затверджено Покажчик нормативно-правових актів з охорони праці.

Саме Держпраці веде державний реєстр нормативно-правових актів з питань праці, охорони праці, зайнятості населення та гігієни праці, державний реєстр об'єктів підвищеної небезпеки відповідно до Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, Положення про Державний реєстр нормативно-правових актів з охорони праці, затвердженого наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 08.06.2004 №151.

Також, згідно листа Мінсоцполітики від 22.09.2017 №212/0/103-17/283, копію якого до матеріалів справи надано представником відповідача, на даний час діє Покажчик нормативно-правових актів з охорони праці, затверджений Держпраці від 10.07.2017 №88, в якому містяться нормативно-правові акти з охорони праці, в тому числі колишнього СРСР з питань охорони праці, які діють на території України відповідно до Постанови Верховної Ради України від 12.09.1991 №155 "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР".

Вказаним спростовуються доводи представника відповідача щодо не чинності НПАОП 0.00-5.10-85 від 20.02.1985.

Таким чином, станом на дату розгляду даної справи, порушення, які стали підставою для звернення позивача з даним позовом для застосування заходів реагування, відповідач не усунув та не спростував документально відсутність факту їх вчинення та існування.

За приписами абз.5 ст.39 Закону України "Про охорону праці" посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Загроза життю та здоров'ю працівників - виникнення умов, за яких подальше продовження виконання робіт або експлуатація об'єкта, машин і механізмів несе ризик спричинення внаслідок цих умов фізичної шкоди працівникові, в тому числі такої, яка може призвести до смертельних наслідків.

Відповідно до п.5 ст.4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Аналогічні правові норми містяться у ст.183-6 КАС України, яка регламентує порядок застосування судом заходів реагування в сфері державного нагляду за позовами суб'єктів владних повноважень.

Статтею 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров"я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На думку суду, відсутність газоаналізатору або лампи ЛБВК, для виконання робіт в колодязях створює об'єктивну загрозу здоров'ю і життю людей і може призвести до тяжких наслідків, що в свою чергу є підставою для застосування до відповідача заходів реагування у вигляді повного зупинення виконання робіт в колодязях до усунення відповідних порушень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, оскільки відповідачем не усунені належним чином та в повному обсязі виявлені в ході перевірки порушення, що створюють загрозу життя та здоров'ю людей, у зв'язку з цим, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Одночасно, суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачу, що у відповідності до ч.12 ст.183-2 КАС України особа має право подати заяву про скасування заходів реагування, застосованих судом за результатом розгляду справи, передбаченої пунктом 5 частини першої цієї статті, якщо обставини, які стали підставою для вжиття заходів реагування, перестали існувати або усунуті, що підтверджується відповідними доказами. Така заява подається до адміністративного суду, який прийняв постанову про застосування відповідних заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Керуючись статтями 86,94,158-162,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу", шляхом зупинення виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: робіт в колодязях, до усунення порушень, зазначених в акті перевірки від 08.09.2017 №1441/09.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 04 грудня 2017 р.