Справа № 760/8074/17
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 760/8074/17 Головуючий у 1-й інстанції: Букіна О.М.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Вітковській К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліцій на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 09.08.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 10 батальйону № 4 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції рядового поліції Бабатенко Ганни Петрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 778831 від 25.04.2017 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.;

- закрити провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв'язку з діями останньої у стані крайньої необхідності.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 09.08.2017 позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням управлінням патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліцій подано апеляційну скаргу, в якій воно просить оскаржувану постанову скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 25.04.2017 інспектором роти № 10 батальйону № 4 УПП в м. Києві рядовою поліції Бабатенко Г.П. було винесено постанову серії БР № 778831 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у зв'язку з порушенням останнім п.8.7.3(е) ПДР України та скоєнням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. та накладено штраф в розмірі 425, 00 грн.

Позивач вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена незаконно, з порушенням норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення її до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а тому й звернулась з даним позовом до суду першої інстанції.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідачем не доведено порушення позивачем п. 8.7.3 (е) ПДР України, що, в свою чергу, свідчить про протиправність винесення відповідачем постанови серії БР № 778831 від 25.04.2017 про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржувана постанова інспектора роти № 10 батальйону № 4 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліцій рядової поліції Бабатенко Г.П. є законною та обґрунтованою, прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта обґрунтованими, враховуючи наступне.

Щодо вимоги позивача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 778831 від 25.04.2017 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; у випадках, визначених Законом України «Про екстрену медичну допомогу», надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати передбачені ними вимоги, а особи, які порушують їх, відповідно до п. 1.9. цих Правил несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2, 3 статті 122, статті 126 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 2 статті 258 КУпАП).

Відповідно до ч. 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Як вже було зазначено вище 25.04.2017 інспектором роти № 10 батальйону № 4 УПП в м. Києві рядового поліції Бабатенко Г.П. було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у зв'язку з порушенням останнім п.8.7.3(е) ПДР України та скоєнням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425, 00 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 25.07.2017 близько 21 год. 40 хв. позивач рухалась по вулиці Січових Стрільців у м. Києві на транспортному засобі KIA SORENTO, н.з. НОМЕР_1, та здійснила проїзд на червоне світло, чим порушила п.8.7.3(е) ПДР України.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Колегія суддів звертає увагу, що як вбачається з відеозапису нагрудної камери інспектора патрульної поліції (реєстратора) позивач визнала скоєння останньою порушення п. 8.7.3(е) ПДР України, а саме проїзду світлофора на заборонений сигнал.

При цьому, посилання позивача на те, що у неї, ніби то, стався раптовий розлад здоров'я, а тому вона скерувала транспортний засіб праворуч (проїжджаючи світлофор на заборонений сигнал) та зупинилася біля аптеки № 7 для придбання ліків, колегія суддів не бере до уваги з огляду на наступне.

З вказаного вище відеозапису нагрудної камери інспектора патрульної поліції жодних раптових розладів здоров'я колегія суддів не вбачає. При цьому, з даного відеозапису видно, що ОСОБА_2, при зупинці інспектором транспортного запису позивача, спочатку зазначила, що раптовий розлад здоров'я стався не в неї (водія транспортного запису), а в пасажира. Водночас, вже при складанні інспектором патрульної поліції оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 зазначила, що раптовий розлад здоров'я стався саме в неї, що свідчить про завідомо неправдиві покази.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про правомірність винесення відповідачем постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 778831 від 25.04.2017 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425, 00 грн., у зв'язку із чим підстав для її скасування та для задоволення позову в цій частині немає.

Щодо вимоги позивача про закриття справи про адміністративне правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) по справі про адміністративне правопорушення виносить рішення, одним з яких є закриття справи. Постанови про закриття справи виноситься за наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу, в тому числі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що оскільки способом захисту прав та інтересів особи у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності є, зокрема, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у адміністративній справі належить до компетенції органу, який відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення наділений таким правом, у даному випадку це відноситься до компетенції відповідача, то вимоги позивача щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з тим, що рішення винесено органом до компетенції якого дана територія не відноситься не підлягають задоволенню, оскільки позивачем визначено спосіб захисту порушеного права, який не передбачений чинним законодавством, зв'язку із чим позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт надав до суду належні докази, що підтверджують факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив скасувати її, оскільки судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліцій задовольнити.

Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 09.08.2017 скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до інспектора роти № 10 батальйону № 4 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліцій рядового поліції Бабатенко Ганни Петрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлений 04.12.2017.