Справа № 2а-58/2010
Суддя: Євтушенко М. О.
Дата ухвалення: 2010-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а- 58/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2010 року м. Шостка.

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

Головуючого- судді Євтушенко М.О.,

при секретарі Антошко Т.А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної автомобільної інспекції Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, Інспектора Ніжинського взводу дорожньо - патрульної служби Управління державної автомобільної інспекції Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області прапорщика міліції ОСОБА_2,

- про визнання не законною постанови про накладення на нього адміністративного стягнення та закриття провадження у справі і ро адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач позов мотивував тим, що постановою інспектора дорожньо - патрульної служби Ніжинського взводу дорожньо - патрульної служби Управління державної автомобільної інспекції Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області прапорщика міліції ОСОБА_2, від 06 жовтня 2009 року, на нього було накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 260 гривень за те, що він. 06 жовтня 2009 року, близько 17 години 17 хвилин, керуючи власним автомобілем "Шевролет - АВЕО". д. з. 02761 СВ, на 59 км. автодороги Кіпті - Глухів - Бачівськ перевищив встановлену швидкість руху на 20 км/год, рухаючись зі швидкістю 115 км. за годину, на дорозі де обмежена швидкість руху до 90 км. год., чим порушив п. 12. 6 "г" Правил дорожнього руху України.

Вважає постанову інспектора протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних обставин.

Так, інспектором були грубо порушені його права передбачені ст. 268 КУпАП, а саме на ознайомлення з матеріалами справи, подання пояснень та заперечень, правову допомогу. Постанова була винесена на місті, а не у 15 денний строк, як передбачено ст. 277 КУпАП, що позбавило його цих прав.

При складанні протоколу він не визнавав вини, в силу чого інспектор повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення у порядку визначеному ст. 256 КУпАП, роз'яснити йому права та повідомити про розгляд справи не раніше чим через 15 днів. Всього цього інспектор не виконав.

Крім того ст. 14 - 1 КУпАП визначено те, винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення можливе тільки у разі фіксації цього порушення технічним засобом, що працює в автоматичному режимі. Швидкість його руху заміряна приладом "Візир" який у такому режимі не працює, а працює в стаціонарному чи патрульному режимі, в силу чого покази цього приладу не можливо вважати належним доказом.

Швидкість вимірювалась інспектором при зустрічному русі автомобіля ДАІ в режимі патрулювання та це на його думку дає можливість збільшення швидкості його автомобіля, оскільки він та патрульний автомобіль рухались на зустріч один одному. Прилад "Візир" зафіксував не його швидкість, а іншого автомобіля, оскільки він рухався у суцільному потоці транспортних засобів, поряд з ним та безпосередньо за ним рухалось ще декілька автомобілів.

Крім того, інспектор не надав йому відомостей про перебування на озброєнні підрозділу приладу "Візир" та його технічних характеристик. При похибках приладу у замірюванні швидкості руху не можливо вважати доведеним перевищення ним швидкості за умови його руху в 100 км. за годину, оскільки він рухався саме з такою швидкістю та вказав це у протоколі.

В силу цих обставин прохав скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні позов підтримав, обгрунтовував його тими-ж обставинами.

Відповідач - Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, позов не визнав та у запереченнях вказав те, що всі обставини викладені позивачем не відповідають дійсності, оскільки з фотознімків відеозаписуючого приладу "Візир" добре видно рух автомобіля позивача, який рухався не у суцільному потоці руху а один, скільки інших автомобілей біля нього не було. Прилад сертифікований, перебуває на обліку підрозділу ДАІ та використовується спеціально підготовленими працівниками у тому числі і ОСОБА_2 Похибка виміру швидкості руху складає + (-) 2 км. за годину та позивач дійсно перевищив швидкість руху.

Постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача винесена належною посадовою особою у межах своїх повноважень, відповідно до вимог КУпАП та у мінімальному розмірі

адміністративного стягнення, через що посилки останнього на не врахування інспектором ст. 280 КАС України не вірні.

Відповідач - Інспектор Ніжинського взводу дорожньо - патрульної служби Управління державної автомобільної інспекції Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області прапорщик міліції ОСОБА_2, позов не визнав та надав пояснення в якому вказав, що посилання позивача на обставини викладені ним у позові не відповідають дійсності та направлені на ухилення від адміністративної відповідальності, через що прохав у задоволенні позову відмовити.

У судове засідання відповідачі не прибули, надавши заяву про розгляд справи без їх участі та суд вважав за можливе розглянути справу в їх відсутність на підставі наданих ними та відповідачем доказів.

Вислухавши позивача та дослідивши заперечення відповідачів з наданими ними доказами, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 6, 55 Конституції України, органи державної влади повинні здійснювати свої повноваження виключно у межах Конституції та законів України.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб від порушень з боку органів державної влади, місцевого самоврядування їх службових чи посадових осіб, інших суб'єктів владних повноважень при здійсненні ними владних управлінських функцій. Саме цим правилом і скористувався позивач при зверненні до суду оскаржуючи дії відповідачів про накладення на нього адміністративного стягнення.

В той-же час, відповідно ст. ст. 11, 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини по справі на які вона посилається та підтвердити їх доказами.

Як встановлено в судовому засіданні, протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та постанова про накладення на нього адміністративного стягнення винесені за те, що він перевищив швидкість руху більш ніж на 20 км. за годину на 59 км. автодороги Кіпті - Глухів - Бачівськ (а. с. 3-4).

Згідно постанови КМ України № 865, від 24.06. 2000 року, "Про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення" автомобільна дорога М - 02 "Кіпті - Глухів - Бачівськ" відноситься до магістральних доріг загального користування 111 категорії державного значення, не має розділювальної смуги для відокремлення протилежних напрямків руху та відповідно до п. п. "г" п. 12.6 ПДР України дозволена швидкість руху на ній поза межами населених пунктів складає 90 км. годину.

Ці обставини у справі визнаються та не заперечуються сторонами та вони підтверджені відповіддю Служби автомобільних доріг у Сумській області та Службою автомобільних доріг України ( а. с. 45, 48).

За таких умов, рух на даній дорозі поза межами населених пунктів зі швидкістю більш ніж 110 км. за годину утворює склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 122 ч. 1 КУпАП.

Щодо посилань позивача ОСОБА_1 на те, що він рухався зі швидкістю не більш ніж 100 км. за годину, а прилад "Візир" виміряв не його швидкість, а швидкість іншого автомобіля, оскільки він рухався у суцільному потоці руху та позаду нього та поруч з ним були інші автомобілі, то ці його посилання повністю спростовуються зробленими за допомогою "Візира" фотознімками та копією витребуваного судом магнітного носія (диска) запису "Візиром" руху автомобіля позивача, з яких добре видно, що в період з 17 годин 17 хвилин 27 секунд до 17 годин 17 хвилин 28 секунд 06.10.09 року, автомобіль позивача рухається зі швидкістю 114 - 115 км за годину. При цьому, всякий суцільний потік руху транспортних засобів не встановлений, оскільки інші автомобілі на цій дільниці руху відсутні ( а. с. 18, 37).

Крім того ті обставини, що позивач ОСОБА_1, рухався зі швидкістю більшою ніж 90 км. за годину підтверджуються ним самим у протоколі про адміністративне правопорушення, де він сам вказав, що рухався зі швидкістю не більш ніж 100 км. за годину, тобто ОСОБА_1 сам підтверджує перевищення швидкості на 10 км. за годину ( а. с. 4).

Щодо технічних можливостей цього приладу, його наявності на озброєнні відповідача, наслідків його перевірки та можливості його застосування, то як вбачається з наданих відповідачем додатків до заперечення на позов, а саме - експертного висновку, свідоцтва про визнання, технічних характеристик приладу, списку особового складу, що склали заліки по застосуванню приладу "Візир", схеми установки приладу для використання в патрульному режимі, постової відомості розстановки нарядів, журналу фіксації правопорушень, свідоцтва про перевірку та пояснень інспекторів ДПС ДАІ - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, прилад "Візир" з серійним номером 0711166 перебуває на озброєнні Ніжинського взводу ДПС ДАІ, інспектор Ільченко А.М. є саме особою, яка здала заліки по його застосуванню, цей прилад визнаний та сертифікований в Україні та пройшов перевірку 30 грудня 2008 року ( а. с. 19 -29, 34 - 37).

З цих же додатків вбачається те, що вказаний прилад був встановлений у службовому патрульному автомобілі ДАІ "ШКОДА - ОКТАВІЯ" відповідно до інструкції про його застосування ( 31-32 ).

Відповідно свідоцтва про перевірку приладу "Візир" з серійним номером 0711166, границі похибки його використання при вимірюванні швидкості в патрульному режимі складають + (-) 2 км. за годину, тобто виміряна швидкість позивача ОСОБА_1 з урахуванням цієї похибки становила не менш ніж 113 км за годину ( а. с. 27).

Таким чином, та обставина, що ОСОБА_1, дійсно перевищив швидкість руху більш ніж на 20 км. за годину сумніву у суду не викликає.

Щодо посилок позивача на порушення інспектором ДАІ процесуальних норм при складанні протокол та винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення, то як вбачається з матеріалів справи інспектором складений протокол та винесена постанова на місці вчинення адміністративного правопорушення у відповідності до ст. 258 КУпАП, оскільки позивач не визнавав правопорушення, та пр цьому накладення адміністративного стягнення протягом 15 днів а не на місці вчинення правопорушення н потребувалось так як інспектор склав протокол про адміністративне правопорушення який є невід'ємної частиною постанови про накладення адміністративного стягнення.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, дії інспектора вчинені у межах наданих йому повноважені адміністративне стягнення накладено у межах мінімальної санкції статті.

Щодо посилань позивача на те, що постанова про накладення адміністративного стягнення може бут винесена тільки у випадку фіксації правопорушення технічними засобами, що працюють в автоматичном режимі, яким не являється прилад "візир", то суд вважає їх не вірними, оскільки відповідно ст. 14 - 1 так постанова виноситься відносно власника транспортного засобу без врахування його вини та керування автомобілем, який він може оскаржити у разі керування автомобілем іншою особою.

Таким чином, в порушення положень ст. 71 КАС України, позивач не довів обставин не правомірності ді відповідачів, не підтвердив їх жодним належним доказом, через що у задоволенні його позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 6, 55 Конституції України, п. 12. б "г" Правил дорожнього руху України, ст. ст. 12 ч.1, 247 п. 1,284 КУпАП, ст. ст. 1,2, 6, 7, 11, 71, 18, 159-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Судові витрати у справі віднести на рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскарженою в Харьківський апеляційний адміністративний суд, через Шосткинський міськрайсуд, шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня складання постанови у повному обсязі, поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, в порядку визначеному ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження якщо заяву не було подано. Якщо було подано заяву, а апеляційна скарга не була подана у строк встановлений законом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі оскарження постанови, якщо вона не була скасованою, вона набирає законної після перегляду справи апеляційна судом.

Суддя: М.О. Євтушенко.