Справа № 814/663/17
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/663/17

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченка К.В.,

Лук'янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Премьера-Ойл» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення за №64/14-29-17-72 від 17.02.2017р., вимогу за №31-17 від 17.02.2017р., зобов'язати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017р. ТОВ «Премьера-Ойл» звернулося в суд із позовом до ГУ ДФС у Миколаївській області, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення про опис майна у податкову заставу за №64/14-29-17-72 від 17.02.2017р., податкову вимогу за №31-17 від 17.02.2017р. на суму 49935,27грн.;

- зобов'язати внести зміни до інтегрованої картки особового рахунку з податку на прибуток приватних підприємств шляхом відображення сплати сум податку за платіжним дорученням за №219 від 10.09.2015р. у сумі 48784грн.;

- зобов'язати внести зміни до інтегрованої картки платника податків про відображення заборгованості по рахунках з бюджетом по сплаті податку на прибуток приватних підприємств з урахуванням сплаченої платіжним дорученням за №219 від 10.09.2015р. суми 48784грн.;

- здійснити перерахунок сплачених коштів без зарахування їх сплати в погашення пені в сумі 1151,27грн. та зарахувати вказані суми в погашення основного платежу з податку на прибуток приватних підприємств.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у лютому 2017р. отримав рішення про опис майна у податкову заставу за 64/14-29-17-72 та супровідний лист, в якому було зазначено про наявність у нього податкового боргу станом на 1.02.2017р. у сумі 49 935,27грн..

Позивач зазначає, що у нього відсутній податковий борг на суму, яка зазначена у податковій вимозі, а тому відповідачем неправомірно прийнята вимога та рішення про опис майна у податкову заставу.

Посилаючись на зазначені обставини просив позов задовольнити.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017р. адміністративний позов частково задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про опис майна у податкову заставу від 17.02.2017р. №64/14-29-17-72.

Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу від 17.02.2017р. №31-17.

Зобов'язано ГУ ДФС у Миколаївській області внести зміни до інтегрованої картки особового рахунку з податку на прибуток приватних підприємств шляхом відображення сплати сум вказаного податку за платіжним дорученням №219 від 10.09.2015р. у розмірі 48784грн.

В решті позову відмовлено.

Присуджено на користь ТОВ «Премьера-Ойл» судовий збір у сумі 4000грн. (чотири тисячі гривень), сплачений платіжним дорученням №623 від 12.04.2017р. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Миколаївській області.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм права.

Сторони були сповіщенні про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, від представника ТОВ «Премьера-Ойл» Желобатого А.А. надійшла заява про розгляд справи без його участі, інші сторони в судове засідання не прибули, про причини неявки не повідомили.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.197КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.200КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем виконано усі дії щодо сплати податків, однак з вини банку вказані суми не були перераховані до бюджету, а тому у відповідача відсутні підстави для прийняття рішення про опис майна у податкову заставу та не внесення даних до інтегрованої картки особового рахунку відомостей сплачених сум з податку на прибуток приватних підприємств.

Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом встановлено, підтверджено матеріалами справи і не спростовано сторонами, що 27.02.2015р. ТОВ «Премьера-Ойл» подала до ГУ ДФС податкову декларацію з податку на прибуток підприємств, в якій (рядок 23) визначив суму авансового внеску, що підлягає сплаті щомісячно - 24 392грн..

У вересні 2015р. позивач направив до ПАТ «Укрінбанк» платіжне доручення за №218 від 10.09.2015р. про сплату авансового внеску з податку на прибуток підприємства за вересень, жовтень 2015р. у сумі 48 784грн..

Однак, як зазначає позивач, банком не виконано розпорядження клієнта про перерахунок коштів до державного бюджету України, незважаючи на наявність достатньої суми коштів на поточному рахунку ТОВ «Премьера-Ойл».

У зв'язку із ненадходженням коштів до бюджету у позивача утворився податковий борг у загальній сумі 49 935,27грн..

На підставі викладеного, ГУ ДФС у лютому 2017р. прийнято рішення за №64/14-29-17-72 про опис майна ТОВ «Премьера-Ойл» у податкову заставу, а також податковим органом прийнято податкову вимогу за №31-17 від 17.02.2017р., якої визначено суму основного платежу по податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 49 935,27грн..

Не погоджуючись із вищевказаними рішеннями ТОВ «Премьера-Ойл» звернулося в суд із відповідним позовом, в обґрунтування якого вказала, що прийняте відповідачем рішення та вимога є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки товариством виконано всі дії щодо сплати авансових платежів, а перерахування коштів до Державного Бюджету не відбулось з вини банку.

Посилаючись на вказані обставини просило вимоги задовольнити.

Перевіряючи правомірність висновків та рішень податкового органу, судова колегія виходить з наступного.

За приписами пп.14.1.175. п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

За правилами п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Разом з тим, відповідно п.38.1 ст.38 ПК України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Як вбачається із матеріалів справи, платіжне доручення про перерахування до Державного бюджету авансових внесків з податку на прибуток за вересень, жовтень 2015р. ТОВ «Премьера-Ойл» подано до банківської установи на повну суму зобов'язання в межах граничного строку сплати та прийняте до виконання банківською установою в день його подання. З яких підстав сума податку не надійшла до бюджету та не була перерахована банківською установою невідомо.

У відповідності до ст.1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» за №2346-ІІІ від 5.04.2001р. (далі - Закон №2346-ІІІ) переказ коштів - це рух певної суми грошей з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому в готівковій формі.

Згідно з п.8.1 ст.8 Закону №2346-ІІІ банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Відповідно до п.22.4 ст.22 зазначеного Закону, ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання. При цьому банк має забезпечити фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання. Що ж до проведення самого переказу грошей, то це є обов'язковою функцією, яку виконує платіжна система (п. 1.29 ст. 1 даного Закону).

Отже, виконання платником податкового обов'язку по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов'язання та його сплати, пов'язане саме з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов'язань, а ініціювання переказу вважається остаточно завершеним і за подальший переказ сум податкового зобов'язання відповідальність несе банк.

За правилами п.129.6 ст.129 ПК України, за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що в даному випадку відсутня вина позивача щодо невнесення коштів по сплаті авансових платежів до Державного бюджету, а тому податкова вимога за №31-17 від 17.02.2017р. на суму 49 935,27грн. та рішення про опис майна у податкову заставу за №64/14-29-17-72 від 17.02.2017р. є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду постановлена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.196,200,206КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: К.В. Кравченко

О.В. Лук'янчук