Справа № 221/5971/17
Суддя: Безрук Т. В.
Дата ухвалення: 2017-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2017 року Волноваський районний суд
головуючого судді Безрук Т. В.
при секретарі Денисенко Н. В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в місті Волноваха справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови,-
Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом. Мотивував свій позов тим, що згідно вказаної постанови, складеної відповідачем по справі, він 03.11.2017 року о 10.20 хв. керував транспортним засобом ЗИЛ 130 номерний знак НОМЕР_1, який належить ТОВ «Афродіта» з вимкнутим ближнім світлом, чим порушив п.9.8 ПДР України, у звязку з чим його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КпАП України до штрафу в розмірі 425 гривень. З постановою не згоден, оскільки того дня їхав з увімкненим світлом, а перед заїздом на блокпост, де стоїть знак «Вимкнути світло. Рух по команді», зупинився, заглушив автомобіль і тільки після цього вимкнув світло та вийшов із машини.
Вважає, що правил він не порушив, протокол складений формально, без участі свідків, відео чи фото фіксації події відсутнє, тому просив постанову БР №959923 від 03.11.2017 року у справі про адміністративне правопорушення скасувати.
У судове засідання ОСОБА_1 не зявився. У позові зазначив, що просить справу розглянути за його відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягав.
Відповідач - інспектор СРПП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.
Згідно ч. 4ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним причину неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, докази у справі, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку, у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно постанови про адміністративне правопорушення БР №959923 від 03.11.2017 року, ОСОБА_1 03.11.2017 року о 10.20 хв. керував транспортним засобом ЗИЛ 130 номерний знак НОМЕР_1, який належить ТОВ «Афродіта» з вимкнутим ближнім світлом, чим порушив п.9.8 ПДР України.
Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст.71 КАС України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.
Крім постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням суті виявленого правопорушення, інших доказів які б спростовували доводи позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, відповідачем до суду надано не було.
Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність водіїв за порушення правил проїзду перехресть, … користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Відповідно до п. 9.8 Правил дорожнього руху України, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.
Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позивачем здійснено всі необхідні заходи, щодо виконання вимог Правил дорожнього руху, у звязку з чим в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 122КУпАП.
Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення від 03.11.2017 року були порушені права позивача, передбачені ст. 268 КпАП України, зокрема не з'ясовано: чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також не з'ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Неналежне оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, невідповідність постанови по справі про адміністративне правопорушення фактичним обставинам, встановленим в суді, свідчать про недоведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.
Відповідач - працівник органу Національної поліції, при вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, не вжив заходів для забезпечення всебічного повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення всупереч положенням Кодексу України про адміністративні правопорушення , Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, не врахував достатність та допустимість доказів, наявність вини позивача, без достатніх підстав виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому такі дії є незаконними, винесена постанова є протиправною , в звязку з чим підлягає скасуванню.
Керуючись ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, ст.ст. 10-12, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора СРПП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 959923 від 03.11.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.
Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, з дня складання в повному обсязі.

Суддя