Справа № 297/2048/17
Суддя: Ільтьо І. І.
Дата ухвалення: 2017-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 297/2048/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого Ільтьо І. І.

при секретарі: Куні О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил №2424/30500/17 від 06 вересня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил №2424/30500/17 від 06 вересня 2017 року, покликаючись на те, що постановою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п'ятисот мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн. Вважає постанову необґрунтованою та незаконною, а також такою що не відповідає нормам Кодексу України про адміністративні правопорушення та нормам Митного кодексу України. Просить позов задовольнити, оскаржувану постанову скасувати.

В судове засіданні позивач та його представник не з'явилися, однак подали заяву про розгляд справи без їх участі, заявлений позов підтримали, просили його задовольнити.

Відповідач Закарпатська митниця ДФС в судове засідання в черговий раз не з'явився, причини неявки суд не повідомив будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 18.02.2017 року в 18 год. 57 хв. через митний пост «Дяково» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1 ввезла на митну територію України автомобіль марки «AUDIA4», VIN-НОМЕР_1, реєстраційний номер Польщі НОМЕР_2, з метою особистого користування, в митному режимі «транзит».

Проте, в порушення порядку встановленого МК України, автомобіль за митну територію України останньою вивезений не був.

Факт не вивезення вищезазначеного автомобіля з України у встановлений строк Позивачем не заперечується, оскільки ОСОБА_1 жодного відношення до автомобіля не мала і не має, лише перебувала в ньому в якості пасажирки при вїзді до України 18.02.2017 року в 18 год.Жодних довірчих документів на право власності чи співвласності, а також на право користування даним автомобілем не мала і не має, відтак не знає де саме знаходиться даний автомобіль і кому фактично належить такий не знає.

Крім цього Позивачкою було подано до суду документи про те, що вона зверталась до митних органів, національної поліції та прокуратури з вимогою вжиття заходів щодо встановлення автомобіля та притягнення працівника митниці, який вніс не правдиві відомості до АСМО «Інспектор» та ЄІАС Департаменту митної справи України.

Відповідно до положень ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил та запобігання таким правопорушенням.

Згідно з ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 531 МК України передбачено, що підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду.

Відтак, заступником начальника Закарпатської митниці ДФС - начальником управління боротьби з митними правопорушеннями Уретій С.В. при прийнятті рішення про притягнення до відповідальності ОСОБА_1, на підставі оцінки належних та допустимих зібраних доказів по справі необхідно було довести, що саме ОСОБА_1 мала право на керування, володіння, розпоряджання автомобілем марки «AUDIA4», VIN-НОМЕР_1, реєстраційний номер Польщі НОМЕР_2. Оскільки ввозити автомобіль на митну територію може лише та особа, яка має законне право ним користуватись.

Такі доводи можуть мати місце лише у випадку документального підтвердження наявності відповідних записів внесених до технічного паспорта даного автомобіля, доручення на управління чи розпорядження таким, заяв про дозвіл на ввезення автомобіля, наявності копій митних декларацій чи будь-яких письмових зобов'язань про вивезення тимчасово ввезеного автомобіля, тощо.

У разі відсутності документальних відомостей про таке, звинувачення ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні слід вважати таким, яке за змістом ст.62 Конституції України ґрунтується виключно на упереджених припущеннях та повинно тлумачитись на її користь.

Окрім цього, у винесеній постанові митниці не перелічені та не зазначені, а в матеріалах справи відсутні жодні документальні докази про те, хто слідував разом з ОСОБА_1 в автомобілі та мав право керувати та розпоряджатись ним, хто безпосередньо подавав заяву на тимчасовий ввіз і брав на себе зобов'язання зворотнього вивозу даного автомобіля з території України.

Слід відмітити, що відповідно до вимог п.7 розділу І «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», затверджених наказом Державної митної служби №1118 від 17.11.2005 року, власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, в обов'язковому порядку пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів, зокрема: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних документів на транспортний засіб з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом.

Однак, жодних оригіналів чи копій документів на ввезений автомобіль, а також тих, що посвідчують право власності чи користування ним митному органу ОСОБА_1 не пред'являла і не надавала, а копії чи ксерокопії таких взагалі відсутні в матеріалах справи.

Крім цього судом встановлено, що ОСОБА_1 не володіє державною мовою, що в свою чергу ставить під сумнів об'єктивність розгляду справи заступником начальника Закарпатської митниці ДФС - начальником управління боротьби з митними правопорушеннями Уретій С.В.

Враховуючи викладене, суд констатує, що 06.09.2017 року заступником начальника Закарпатської митниці ДФС - начальником управління боротьби з митними правопорушеннями Уретій С.В. при прийнятті постанови у справі про порушення митних правил №2424/30500/17 не було здобуто та наведено жодних доказів наявності права ввезення саме ОСОБА_1 на митну територію України автомобіля марки «AUDIA4», VIN-НОМЕР_1, реєстраційний номер Польщі НОМЕР_2, з метою особистого користування, в митному режимі «транзит» та у подальшому, в порушення строку встановленого МК України, не вивезення нею його за митну територію України.

Докази на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.3 ст.470 МК України, є лише припущенням і недоліком в роботі митного органу, відтак тлумачаться на користь ОСОБА_1 і не можуть ставитись їй у вину.

Жодної інформації про приналежність автомобіля до країни, фізичної чи юридичної особи, надання ОСОБА_1 права на користування чи розпоряджання даним автомобілем в матеріалах справи не має, як і відсутні будь-які докази отримання чи безпосередньої наявності у неї водійського посвідчення, що виключає фізичну та гіпотетичну можливість управління нею автомобілями.

Тобто, провадження у справі та її розгляд Закарпатською митницею ДФС було проведено завідомо упереджено, поверхнево та суб'єктивно, без всебічного з'ясування дійсних обставин по справі, що має істотне значення для справи.

Відтак, в діях ОСОБА_1 відсутній склад митного правопорушення, який передбачено ч.3 ст.470 МК України, а тому постанову заступника начальника Закарпатської митниці ДФС Уретій С.В. №2424/30500/17 від 06.09.17 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 470 МК України слід скасувати.

Згідно ст.529 МК України, постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин 2, 6 ст.530 МК України, перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Рішення про скасування постанови і закриття справи про порушення митних правил приймає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Частиною 3 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.3 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові спори про накладення адміністративних стягнень.

Таким чином, до повноважень адміністративного суду не належить закриття провадження у справі про порушення митних правил, а тому в цій частині позовної вимоги ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 17, 41 ч. 1, 99, 100, 128, 159-163, 167 КАС України, ст. ст. 487, 529 МК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову заступника начальника Закарпатської митниці ДФС Уретій С.В. №2424/30500/17 від 06.09.17 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил передбачених ч. 3 ст. 470 МК України - скасувати.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На постанову суду може бути подана апеляція до Львівського адміністративного апеляційного суду через Берегівський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ільтьо І. І.