Справа № 820/3543/17
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 р. Справа № 820/3543/17

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді Бартош Н.С.,

Суддів: Курило Л.В., Присяжнюк О.В.

при секретарі Дудка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2017р. по справі № 820/3543/17

за позовом Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Ізюмське комунальне виробничого водопровідно-каналізаційне підприємство, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати податкові повідомлення-рішення ГУДФС у Харківській області від 08.08.2017 р. № , від 08.08.2017 р. № .

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2017р. по справі № 820/3543/17 позовні вимоги задоволено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2017р. по справі № 820/3543/17 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач письмові заперечення на апеляційну скаргу не подав.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ГУ ДФС у Харківській області проведена камеральна перевірка Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства з питання (п.н. 24673063) з питання дотримання термінів сплати податкових зобов'язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин та рентної плати за спеціальне використання води.

Підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень слугував акт від 19.07.2017 р. № 7632/20-40- 8-18/24673063 (а.с. 11-15), в якому перевіряючими зафіксовано порушення підприємством позивача пп. 263.12.1 п. 263.12 ст. 263 ПК України (в редакції, що діяла до 01.01.2015 р.), п. 257.5 ст. 257 ПК України (в редакції, що діє після 01.01.2015 р.), а саме встановлена несвоєчасна сплата узгоджених податкових зобов'язань по рентній платі за користування надрами в період 21.11.2011 р. по 26.12.2016 р. Також, висновками акту перевірки зафіксована несвоєчасна сплата узгоджених податкових зобов'язань по рентній платі за спеціальне використання води у період з 19.08.2013 р. по 29.06.2017 р., чим, на думку контролюючого органу, порушені вимоги пп. 328.4 ст. 328 ПК України (в редакції, що діяла до 01.01.2015 р.), та в порушення п. 257.5 ст. 257 ПК України (в редакції, що діяла після 01.01.2015 р.), оскільки протягом граничних строків не сплачено узгоджену суму податкових зобов'язань за II квартал 2013 року, ІІ квартал 2013 року по рентній платі за спеціальне використання води на загальну суму 77667,8 грн.

У зв'язку з цим, спірним податковим повідомленням-рішенням № до підприємства позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 20% за затримку сплати податкових зобов'язань по рентній платі за користування надрами на 1532 календарних дня та застосовані штрафні санкції у розмірі 23695,08 грн. (а.с. 16), а спірним податковим повідомленням-рішенням № до підприємства позивача застосовані штрафні санкції за несвоєчасну сплату по рентній платі за спеціальне використання води у розмірі 15533,56 грн. (а.с. 17).

Не погодившись з прийнятими контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку, що штрафні санкції, визначені у вищезазначених податкових повідомленнях-рішеннях не підлягають нарахуванню, оскільки, вони знаходяться поза межами граничного строку сплати грошових зобов'язань передбаченого п. 102.1 ст. 102 ПК України.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що контролюючим органом самостійно визначено, що строк затримки склав в одному випадку 1532 дня (за користування надрами для видобування копалин загальнодержавного значення) та 1318 днів (по рентній платі за спеціальне використання води).

Відповідно до розрахунку, позивачем сплачено заборгованість за користування надрами для видобування корисних копалин в розмірі 118475,40 грн., а за податковими зобов'язаннями по рентній платі за спеціальне використання води у розмірі 77667,80 грн.

У зв'язку з цим, податковим повідомленням-рішенням від 08.07.2017 р. № , контролюючим органом визначено, що позивач затримав сплату грошового зобов'язання на 1532 дня, у зв'язку з чим підприємству були нараховані штрафні санкції в розмірі 20 відсотків від суми заборгованості, а саме: сума вищезазначеної штрафної санкції склала 23695,08 грн., а податковим повідомленням-рішенням від 08.07.2017 р. № , контролюючим органом визначено, що позивач затримав сплату грошового зобов'язання на 1318 днів, у зв'язку з чим підприємству нараховані штрафні санкції в розмірі 20 відсотків від суми заборгованості, а саме: сума вищезазначеної штрафної санкції склала 15533,56 грн.

Приймаючи про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції вказав, що штрафні санкції, визначені у вищезазначених податкових повідомленнях-рішеннях не підлягають нарахуванню, оскільки, вони знаходяться поза межами граничного строку сплати грошових зобов'язань передбаченого п. 102.1 ст. 102 ПК України.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Положеннями п. 14.1.265 ст. 265 ПК України визначено, що під штрафною санкцiю (фiнансова санкцiя, штраф) слід розуміти плату у виглядi фiксованої суми та/або вiдсоткiв, що справляється з платника податкiв у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та iншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючi органи, а також штрафнi санкцiї за порушення у сферi зовнiшньоекономiчної дiяльностi.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п. 58.2 ст. 58 вказаного Кодексу).

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави дійти висновку про те, що сума штрафних санкцій за приписами ПК України є складовою частиною податкового зобов'язання, а тому, на штрафні санкції поширюється строк давності, встановлений ст.102 ПК України.

Згідно з п. 102.1 ст. 102 зазначеного Кодексу контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Згідно приписів п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податкiв зобов'язаний самостiйно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданiй ним податковiй декларацiї, протягом 10 календарних днiв, що настають за останнiм днем вiдповiдного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларацiї, крiм випадкiв, встановлених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту положень п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разi якщо платник податкiв не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внескiв з податку на прибуток пiдприємств протягом строкiв, визначених цим Кодексом, такий платник податкiв притягується до вiдповiдальностi у виглядi штрафу у таких розмiрах: 1) при затримцi до 30 календарних днiв включно, наступних за останнiм днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмiрi 10 вiдсоткiв від погашеної суми податкового боргу; 2) при затримцi бiльше 30 календарних днiв, наступних за останнiм днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмiрi 20 вiдсоткiв погашеної суми податкового боргу.

Згідно акту камеральної перевірки від 19.07.2017 р., вбачається, що вказана перевірка проведена контролюючим органом за період з 19.08.2013 р. по 29.06.2017 р.

У зв'язку з цим, колегія суддів зазначає, що оскільки перевірка підприємства позивача проводилась 19.07.2017 р. за період з 19.08.2013 р. по 29.06.2017 р., з урахуванням положень ст. 102 ПК України, штрафні санкції за несвоєчасну сплату податку на додану вартість повинні бути нараховані за період 1095 днів.

Судовим розглядом встановлено, що податковим повідомленням-рішенням від 08.07.2017 р. № , контролюючим органом визначено, що позивач затримав сплату грошового зобов'язання на 1532 дня, у зв'язку з чим підприємству були нараховані штрафні санкції в розмірі 20 відсотків від суми заборгованості, а саме: сума вищезазначеної штрафної санкції склала 23695,08 грн.

Оскільки згідно ст. 102 ПК України штрафні санкції за несвоєчасну сплату податку на додану вартість повинні бути нараховані за період 1095 днів, застосування штрафних санкцій за межами цього строку є безпідставним, а тому неправомірним є застосування санкцій лише за 437 днів (1532 дні - 1095 днів). При цьому, сума штрафної санкції за один день складала 15,47 грн. (23695,08 грн./1532 дні), а тому, колегія суддів зазначає, що до підприємства неправомірно застосовані штрафні санкції у розмірі 6760,39 грн. (15,47 грн. * 437 днів) У зв'язку з цим, колегія суддів зазначає, підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визначення суми штрафних санкцій у розмірі 6760,39 грн.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 08.08.2017 р. № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 16934,69 грн.

Також судовим розглядом встановлено, що податковим повідомленням-рішенням від 08.07.2017 р. № , контролюючим органом визначено, що позивач затримав сплату грошового зобов'язання на 1318 днів, у зв'язку з чим підприємству нараховані штрафні санкції в розмірі 20 відсотків від суми заборгованості, а саме: сума вищезазначеної штрафної санкції склала 15533,56 грн.

Оскільки згідно ст. 102 ПК України штрафні санкції за несвоєчасну сплату податку на додану вартість повинні бути нараховані за період 1095 днів, застосування штрафних санкцій за межами цього строку є безпідставним, а тому неправомірним є застосування санкцій за 223 дні (1318 дні - 1095 днів). При цьому, сума штрафної санкції за один день складала 11,79 грн. (15533,56 грн./1318 днів), а тому, колегія суддів зазначає, що до підприємства неправомірно застосовані штрафні санкції у розмірі 2629,17 грн. (11,79 грн. * 223 дні) У зв'язку з цим, колегія суддів зазначає, що з урахуванням ст. 102 ПК України в цій частині підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визначення суми штрафних санкцій у розмірі 2629,17 грн. (15533,56 грн. - 12904,39 грн.).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 08.08.2017 р. № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 12904,39 грн.

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до частково неправильного вирішення справи в частині задоволення позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 08.08.2017 р. № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 16934,69 грн. та в частині задоволення позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 08.07.2017 р. № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 12904,39 грн., а тому рішення суд першої інстанції в цих частинах підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

В іншій частині постанова Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2017р. по справі № 820/3543/17 прийнята з дотриманням норм матеріального права, а колегія суддів не виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 202, 205, 207, 209, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2017р. по справі № 820/3543/17 - задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2017р. по справі № 820/3543/17 - скасувати в частині задоволення позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 08.08.2017 р. № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 16934,69 грн. та частині задоволення позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 08.07.2017 р. № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 12904,39 грн. та прийняти в цій частині постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2017р. по справі № 820/3543/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя (підпис)Бартош Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Курило Л.В. Присяжнюк О.В.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 04.12.2017 року.