Справа № 753/19386/16-а
Суддя: Леонтюк Л. К.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/29/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2017 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ЯБЛОНСЬКОЇ І.К.

сторін:

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ЛІВОБЕРЕЖНОГО ОБ"ЄДНАНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ м. КИЄВА про визнання дій протиправними та зобов"язати вчинити дії , суд

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 , 25.10. 2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом до ЛО УПФ України м. Києва про визнання неправомірними та протиправними дії щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати з 01 вересня 2016 року пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" ( в редакції чинній на час призначення пенсії) у розмірі 84% від розміру місячної заробітної плати, зазначеної в довідці військової прокуратури Центрального регіону України № 18/73пф вих-16 від 13.09. 2016 року. Обгрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що у 2010року йому призначено пенсію за вислугу років в розмірі 84% згідно із положеннями ст. 50-1Закону України «Про прокуратуру України» від 5.11.1991року № 1789-ХН від суми заробітної плати. Оскільки Постановою Кабінету Міністрів України № 488 від 27.07. 2016 року " про внесення змін до пункту 1 постанови КМ України від 09.12. 2015 року № 1013" було підвищено з 03.08. 2016 року заробітну плату ( посадових окладів) працівникам прокуратури, йому військовою прокуратурою Центрального регіону України надана довідка № 18/73пф вих-16 від 13.09. 2016 року для перерахунку пенсії з зазначенням розміру заробітної плати, виходячи з посади, з якої він вийшов на пенсію, з урахуванням фактично отримуваних ним виплат і умов праці, що існували на момент його звільнення.

15.09. 2016 року він звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про перерахунок раніше призначеної йому пенсії, до якої приклав довідку № 18/73пф вих-16 від 13.09. 2016 року для перерахунку пенсії з зазначенням розміру заробітної плати, надану військовою прокуратурою Центрального регіону України.

Проте, листом від 26.09. 2016 року за № 992/14 відповідач повідомив його про відмову у перерахунку пенсії, посилаючись на п.5 Прикінцевих положень Закону України " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення".

Такі дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві він вважає неправомірними та протиправними, такими, що не відповідають вимогам частини другої ст. 19 Конституції України і тому оскаржує їх до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2, позовні вимоги уточнив, підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у адміністративному позові та просив визнати протиправною відмову Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у перерахунку йому пенсії та зобов"язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату йому з 01 вересня 2016 року пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" ( в редакції чинній на час призначення пенсії) у розмірі 84% від розміру місячної заробітної плати, зазначеної в довідці військової прокуратури Центрального регіону України № 18/73пф вих-16 від 13.09. 2016 року без обмеження максимальним розміром.

Представник відповідача Курганська Л.В., яка діє за довіреністю № 7025/001 від 03.05. 2017 року у судове засідання не прибула, проте, через загальну канцелярію надала письмове клопотання за вх. № 53413 від 06.11. 2017 року в якому просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги не визнала, підтримала письмові заперечення, які надійшли через загальну канцелярію за вх. 59649 від 29.11. 2016 року ( а.с. 19-24) та просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з урахуванням заперечень представника відповідача, приходить до наступного.

Як слідує із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, що позивач ОСОБА_2 з 2010 року є пенсіонером за вислугу років та відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії),отримує пенсію у розмірі 84% від суми середньої місячної заробітної плати за посадою, яку він обіймав до призначення пенсії. У зв'язку з підвищенням з 03 серпня 2016 року заробітної плати працівників органів прокуратури (постанова КМУ від 09.12.2015 року № 1013), військовою прокуратурою Центрального регіону України йому була видана довідка за № 18/73 вих -16 від 13.09.2016 року із зазначенням розміру заробітної плати за посадою, яку він обіймав на час звільнення з роботи у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років. 15.09. 2016 року він звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про перерахунок раніше призначеної йому пенсії, до якої приклав довідку № 18/73пф вих-16 від 13.09. 2016 року для перерахунку пенсії з зазначенням розміру заробітної плати, надану військовою прокуратурою Центрального регіону України. Однак, відповідачем позивачу було безпідставно відмовлено у задоволенні його заяви щодо перерахунку пенсії на підставі цієї довідки. Тому позивач з підстав відмови у перерахунку пенсії, вже звертався до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання його дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Водночас, як вбачається із постанови Дарницького районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року його позов задоволено, яким визнано протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки військової прокуратури Центрального регіону України № 18/90пф вих. 16 від 03.10. 2016 року. Зобов"язано Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити з 01.11. 2015 року перерахунок ОСОБА_2 пенсії у розмірі 84% від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці військової прокуратури Центрального регіону України № 18/90пф вих. 16 від 03.10. 2016 року без обмеження її граничного розміру та провести виплату різниці в пенсії ( а.с. 47-53). .

Надаючи правову оцінку матеріалам, обставинам справи, які знаходяться в матеріалах справи, суд звертає увагу на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначено статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. № 1789-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу).

Суд звертає увагу на норми ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Тобто, дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до п. 2 ст. 5 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

На момент розгляду вищезазначеного позову постанова Дарницького районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року про перерахунок пенсії позивачу, виконана, і перерахунок здійснено ОСОБА_2 з 01.11. 2015 року перерахунок ОСОБА_2 пенсії у розмірі 84% від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці військової прокуратури Центрального регіону України № 18/90пф вих. 16 від 03.10. 2016 року без обмеження її граничного розміру, а також діє Закон України «Про прокуратуру» № 1697-18 від 28.02.2016 року.

Згідно ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (чинної на час виникнення спірних правовідносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Однак, ні умови, ні порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України не визначено, і відповідний нормативно-правовий акт не прийнято.

Норми законодавства, якими скасовано право на перерахунок призначених прокурорам пенсій на час розгляду даної адміністративної справи є чинними і не визначені неконституційними.

Оскільки чинним законодавством України скасовано права на перерахунок призначених пенсій прокурорів у зв'язку із підвищенням окладів з 15.07.2015 року, а Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку, у зв'язку з чим відповідачем правомірно відмовлено у перерахунку пенсії.

За таких обставин з 15.07.2015 попередні законодавчо встановлені підстави для перерахунку пенсій працівникам прокуратури скасовані, а нове законодавство таких підстав не містить, - у зв'язку з чим відсутні підстави для такого перерахунку пенсій працівникам прокуратури до врегулювання даного питання (визначення Кабінетом Міністрів України умов і порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури).

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий адміністративний суд України у своїх рішеннях, а саме в ухвалах від 20.02.2017 року у справі № К/800/32722/16, від 03.02.2017 року у справі № К/800/2864/17, від 06.02.2017 року у справі № К/800/2967/17, від 13.02.2017 року у справі № К/800/3582/17, від 14.02.2017 року у справі № К/800/3675/17.

Суд, також звертає увагу на те, що відмова відповідача у перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії, яку отримував позивач до цього, а тому відмова у перерахунку пенсії не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист, - з огляду на що конституційні гарантії, закріплені 64 Конституції України, до нього не застосовуються.

Натомість, в даному випадку Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» скасовано таке право (на перерахунок вже призначених пенсій працівникам прокуратури).

Окрім зазначеного вище суд звертає увагу на положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 закріплено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до закону України «Про прокуратуру».

У зв'язку з викладеним, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Отже, норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосуються статей, які регулюють пенсійне забезпечення осіб відповідно до Закону України «Про прокуратуру», в тому числі статті тринадцятої та вісімнадцятої.

Згідно п.2. розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «;Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи) зазначено, що «пенсіонерам, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, індексації та інших. виплат встановлених законодавством) перевищує максимальний розмір пенсії встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії відповідатиме максимальному розміру пенсії встановленому цим Законом».

Отже, пенсія позивачу виплачується в повному обсязі без обмеження.

В частині 3 статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-ХІУвизначено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Тобто, чинним законодавством визначено максимальний розмір пенсії у розмірі 10 740 грн.

Окрім зазначеного вище, суд звертає увагу на рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 зазначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом.

Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.

А також, на рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 зазначено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

Також, суд звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини у від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено врішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до положень ст. 94 КАС України, понесені в даному випадку судові витрати по справі, покладаються на рахунок Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 19, 58, Конституції України, ст.ст. 69, 71, 76, 86, 159, 160 ч.3, 163, 167 КАС України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до ЛІВОБЕРЕЖНОГО ОБ"ЄДНАНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ м. КИЄВА про визнання дій протиправними та зобов"язати вчинити дії , відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня її проголошення . Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 28 листопада 2017 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК