Справа № 466/8840/17
Суддя: Едер П. Т.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/8840/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Едера П.Т.

з участю секретаря Репети К.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові, з участю третьої особи інспектора ВПОДДЗ бат. 1 УПП у м. Львові ДПП лейтенанта поліції Соха Володимира Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

13.11.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові, з участю третьої особи інспектора ВПОДДЗ бат. 1 УПП у м. Львові ДПП лейтенанта поліції Соха Володимира Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія БР №427262 від 31.10.2017, складену інспектором ВПОДДЗ бат. 1 УПП у м. Львові ДПП лейтенантом поліції Соха Володимиром Івановичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 255,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що постановою інспектора ВПОДДЗ бат. 1 УПП у м. Львові ДПП лейтенанта поліції Соха Володимира Івановича від 31.20.2017 у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №427262 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Позивач вважає, що при розгляді справи посадова особа Національної поліції не з'ясувала всіх обставин справи, не встановила чи наявний факт вчинення адміністративного правопорушення, неправильно застосувала законодавство у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, просить постанову скасувати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надавши суду пояснення аналогічні тим, які викладені в позовній заяві. Просив задовольнити позов.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у місті Львові, третя особа інспектор ВПОДДЗ бат. 1 УПП у м. Львові ДПП лейтенанта поліції Соха В.І., в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення. Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.10.2017 постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №427262 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн., за те, що ОСОБА_1 31.10.2017 о 22.15 год. на а/д Львів-Шегині 62км+700м, не виконав вимоги дорожньої розмітки п. 1.1 (вузька суцільна лінія) та здійснив її перетин, чим порушив п. 8.5.1 ПДР України.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом.

Відповідно до п. 8.5.1 ПДР України дорожня розмітка застосовується відповідно до цих Правил і повинна відповідати вимогам національного стандарту. Дорожня розмітка повинна бути видимою учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби на відстані, що забезпечує безпеку руху. На ділянках доріг, на яких є труднощі для видимості учасниками дорожнього руху дорожньої розмітки (сніг, бруд тощо) або дорожня розмітка не може бути відновленою, установлюються відповідні за змістом дорожні знаки.

Частина перша ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність водіїв транспортних засобів за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не надано.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП)

З огляду на вищенаведене, факти, викладені у оскаржуваній постанові, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія БР №427262 від 31.10.2017 слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 6, 11, 17, 18, 71, 160-163, 167, 171-2 КАСУ, ст. 122 ч. 1, 268 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія БР №427262 від 31.10.2017, складену інспектором ВПОДДЗ бат. 1 УПП у м. Львові ДПП лейтенантом поліції Соха Володимиром Івановичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 255,00 грн.

Постанова суду може бути оскаржена протягом 10 днів через Шевченківський районний суд м. Львова до апеляційного адміністративного суду Львівської області.

Суддя П. Т. Едер