Справа № 233/101/17
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мартиненко В.С.
Суддя-доповідач - Компанієць І.Д.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2017 року справа №233/101/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Компанієць І.Д., суддів Гайдара А.В., Ястребової Л.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Костянтинівського міськрайонного суду від 14 липня 2017 року по справі №233/101/17 за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського міського центру зайнятості про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.144) просив визнати неправомірними дії відповідача щодо перерахунку допомоги по безробіттю не в повному обсязі, зобов`язати відповідача здійснити повторний перерахунок допомоги по безробіттю з врахуванням трудового стажу за період з 15 серпня 1997 року по 13 січня 2009 року з виплатою недоотриманих сум з 08 липня 2015 року.

В обґрунтування зазначив, що у вказаний період знаходився на службі в МВС України, проте відповідач протиправно не взяв до уваги страховий стаж за вказаний період, тому неправильно здійснив розрахунок допомоги по безробіттю.

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду від 14 липня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати постанову, прийняти нову, якою позов задовольнити.

В обґрунтування зазначив, що строк служби позивача в ОВС почався з 1997 року, тому саме з цього моменту, а не з січня 2009 року повинен бути врахований страховий стаж для розрахунку допомоги по безробіттю.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу не обґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

З 15.08.1997 року по 17.04.2013 року позивач перебував на службі в управлінні Міністерства внутрішніх справ на Донецькій залізниці (а.с.23-25)

Наказом №276 від 17.04.2013 року позивач звільнений з органів внутрішніх справ відповідно до п. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

02.07.2015 року відповідачем надано ОСОБА_1 статус безробітного.

06.10.2015 року позивачу призначено виплату допомоги по безробіттю з 09.07.2015 року як застрахованій особі, яка протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування має страховий стаж менше 6 місяців. (а.с.28)

Відповідачем зараховано страховий стаж у 4 роки та 4.15 місяців, в тому числі за період служби позивача в органах внутрішніх справ з 13.01.2009 року по 17.04.2013 року.(а.с.18-19)

На підставі ч.1 ст.22 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (далі - Закон) право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 22 цього Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу, але не менше ніж мінімальний розмір допомоги по безробіттю, встановлений правлінням Фонду для цієї категорії осіб: до 2 років - 50 відсотків; від 2 до 6 років - 55 відсотків; від 6 до 10 років - 60 відсотків; понад 10 років - 70 відсотків.

Допомога по безробіттю виплачується залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру: перші 90 календарних днів - 100 відсотків; протягом наступних 90 календарних днів - 80 відсотків; у подальшому - 70 відсотків.

Згідно п.1 розділу 2 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України 15.06.2015 року №613 (далі Порядок), допомога по безробіттю призначається центрами зайнятості з восьмого дня після реєстрації безробітного за його особистою заявою за формою, наведеною в додатку 1 до цього Порядку.

Розмір допомоги по безробіттю визначається на підставі відомостей Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) залежно від страхового стажу, заробітної плати (доходу), а також довідок про грошове забезпечення, виданих особі військовими комісаріатами, де така особа перебувала на обліку, військовими частинами, органами, де особа проходила службу.

На підставі п.3 ст.1 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" в редакції, чинній з 13.01.2009 року на час служби позивача, до застрахованих осіб були віднесені, в тому числі, військовослужбовці органів внутрішніх справ.

Згідно ч.1 ст.4 Закону страхуванню на випадок безробіття підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, включаючи тих, які проходять альтернативну (невійськову) службу, а також тих, які працюють неповний робочий день або неповний робочий тиждень, та на інших підставах, передбачених законодавством про працю, військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби) , особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи підприємці.

На підставі ч.5 ст.21 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" строк проходження служби військовослужбовцями (крім військовослужбовців строкової служби) до запровадження страхування на випадок безробіття для цієї категорії осіб прирівнюється до страхового стажу у разі звільнення зі служби за станом здоров`я, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів без права на пенсію за умови реєстрації в установленому порядку в державній службі зайнятості протягом місяця - з дня взяття на облік у військовому комісаріаті, для інших осіб - з дня звільнення.

Відповідно до Порядку страховий стаж обчислюється центрами зайнятості за даними персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб Державного реєстру, а за періоди до його запровадження - у порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 2011 року, з урахуванням, між іншим, того, що проходження служби військовослужбовцями (крім військовослужбовців строкової військової служби), особами рядового та начальницького складу, які проходили військову службу у військових частинах та органах, які виплачують грошове забезпечення, зараховується на підставі довідки (довідок) з військового комісаріату, військової частини або іншого формування, утвореного відповідно до законів України, яке виплачує грошове забезпечення, про строки проходження служби, які включаються до страхового стажу, у періодах після запровадження страхування на випадок безробіття, а саме починаючи з 13 січня 2009 року.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що законодавством не передбачено віднесення спірного періоду стажу позивача до страхового стажу, який враховується при призначенні допомоги по безробіттю, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Костянтинівського міськрайонного суду від 14 липня 2017 року по справі №233/101/17 залишити без задоволення.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду від 14 липня 2017 року по справі №233/101/17 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Суддя-доповідач І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Л.В. Ястребова