Справа № 308/13568/16-а
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/10654/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Гулида Р.М.,

суддів Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

за участю:

секретаря судового засідання Богдан А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Ужгородського ОУПФ України Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 серпня 2017 року позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо відмови ОСОБА_1 включити суми матеріальної допомоги в сумі 16029 грн., оплати щорічних основних та додаткових відпусток в сумі 4750,40 грн., надбавки за виконання обовязків тимчасово відсутнього працівника в сумі 146,65 грн. всього в сумі 20926,89 (двадцять тисяч девятсот двадцять шість) грн.

Зобовязано Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з моменту призначення з 25.11.2008 року з врахуванням матеріальної допомоги, оплати щорічних основних та додаткових відпусток та надбавки за виконання обовязків тимчасово відсутнього працівника.

Зобовязано Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області донарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену пенсію згідно проведеного перерахунку, починаючи з 25.11.2008 року та виплачувати її в подальшому згідно проведеного перерахунку.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, Ужгородське ОУПФ України Закарпатської області подало апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до ч.1 ст.41, ч.4 ст.196 КАС України суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою позов задоволити частково, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» починаючи з 25.11.2008 року.

На звернення ОСОБА_1 до Ужгородського ОУПФ України Закарпатської області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням нових довідок, 01.12.2016 року йому відмовлено у перерахунку пенсії, що вбачається письмової відповіді начальника Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області №02/К-233 від 01.12.2016 року наявної в матеріалах справи.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що дії апелянта щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення є протиправними.

Апеляційний суд частково погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

У Статті 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених норм свідчить, що матеріальна допомога, оплата щорічних основних та додаткових відпусток та надбавки за виконання обовязків тимчасово відсутнього працівника входили до системи оплати праці державного службовця.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» обумовлено види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій, а ч.1 цієї статті передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються усі види оплати праці, на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу, сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються страхові внески до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати , що враховуються в заробітну плату застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 14.05.2013року у справі № 21-125а13, в якій визначено, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно довідок Закарпатської митниці ДФС № 07-70-05/35-451 від 12.09.2016 року, №07-70-05/35-508 від 11.10.2016 року, № 07-70-05/35-613 від 19.12.2016 року з листопада 2006 року по жовтень 2008 року ОСОБА_1 нараховано індексацію заробітної плати в сумі 379,16 грн., матеріальну допомогу в сумі 16029,84 грн, оплату щорічних основних та додаткових відпусток в сумі 4750,40 грн., надбавки за виконання обовязків тимчасово відсутнього працівника в сумі 146,65 грн, що в загальному становить 21306,05 грн. У вказаних довідках наявна графа де відображено сплачені страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування з нарахованих виплат.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що суми виплачених матеріальних допомог, оплати щорічних основних та додаткових відпусток та надбавки за виконання обовязків тимчасово відсутнього працівника входили до системи оплати праці державного службовця, а тому мають бути враховані при обчисленні пенсії.

Однак, згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку. Позивач пропустив належний строк звернення до суду, оскільки звернувся з позовом лише 27.12.2016 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 25.11.2008 року по 26.06.2016 року включно - слід залишити без розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання про помилковість суду першої інстанції в частині незастосування до спірних правовідносин строку звернення до суду, відтак оскаржувану постанову належить скасувати та винести нову про часткове задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.

Керуючись ч.1 ст. 41, ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.3 ч. ст. 198, п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області - задоволити частково.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 серпня 2017 року у справі №308/13568/16-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задоволити частково.

Визнати неправомірними дії Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо відмови ОСОБА_1 включити суми матеріальної допомоги в сумі 16029 грн., оплати щорічних основних та додаткових відпусток в сумі 4750,40 грн., надбавки за виконання обовязків тимчасово відсутнього працівника в сумі 146,65 грн. всього в сумі 20926,89 (двадцять тисяч девятсот двадцять шість) грн.

Зобовязати Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 27 червня 2016 року з врахуванням матеріальної допомоги, оплати щорічних основних та додаткових відпусток та надбавки за виконання обовязків тимчасово відсутнього працівника.

Зобовязати Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області донарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену пенсію згідно проведеного перерахунку, починаючи з 27 червня 2016 року та виплачувати її в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон повязує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, за період з 25.11.2008 по 26.06.2016 включно - залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повний текст судового рішення виготовлено 30.11.2017 року