Справа № 826/12351/17
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2017-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про відмову щодо вжиття заходів забезпечення позову
02 грудня 2017 року м. Київ № 826/12351/17
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Добрянської Я.І., при секретарі судового засідання Корніюк А.В., розглянувши клопотання про забезпечення позову у справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління Північного Київського територіального командування національної гвардії України

треті особи Віськова частина НОМЕР_1 управління Північного Київського територіального командування національної гвардії України

про визнанняя протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Управління Північного Київського територіального командування національної гвардії України третя особа Військова частина НОМЕР_1 управління Північного Київського територіального командування національної гвардії України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

29.11.2017р. позивачем було подано клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення та заборони утворення несприятливих для проживання умов та виселення позивача з займаного ним тимчасово пристосованого житлового приміщення.

В обґрунтування заявленого клопотання, позивач зазначив, що за усною вказівкою невідомого позивачеві представника керівництва Управління Північного Київського територіального командування національної гвардії України з 20 жовтня 2017 року, позивача не пропускають чергові КПП - військовослужбовці в/ч НОМЕР_1 , незважаючи на те, що його власний автомобіль присутній у списку машин, яким дозволений в`їзд на територію військового містечка № НОМЕР_2 в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , за місцем проживання). Також, позивач зазначає, що командир в/ч НОМЕР_1 своїм листом від 08.11.2017р. просить звільнити займане позивачем службове приміщення. Копію зазначеного листа позивачем додано до клопотання.

У судове засідання 30.11.2017 року позивач не прибув, про дату, час та місце судового розгляду заявленого клопотання повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні 30.11.2017 року, заперечував з приводу заявленого позивачем клопотання та просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі, обґрунтовуючи це тим, що позивач у 1996 році отримав житло у м. Харків та приватизував його, пізніше дружиною позивача, як військовослужбовцем також було отримано житло та в 2002 році приватизовано.

Окрім цього, 01.12.2017р. представником Північного Київського територіального управління Національної гвардії України подано письмові заперечення на заяву про забезпечення адміністративного позову в якому відповідач зазначає, що позивач та його дружина були забезпечені житлом, оскільки позивачу під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_3 (м. Донецьк) згідно протоколу від 23.01.1996р. № 34 надана однокімнатна квартира, яка в подальшому приватизована, а дружині позивача надано трикімнатну квартиру у військовій частині НОМЕР_4 , згідно протоколу Головного управління Внутрішніх військ МВС України від 04.03.2003р. № 2. Вважаючи вимоги позивача протиправними, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Враховуючи неявку позивача та керуючись ч.6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства, суд перейшов до подальшого розгляду клопотання в порядку письмового провадження.

Дослідивши подане позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову та заперечення проти нього, суд вважає, що останнє задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидним є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Виходячи з аналізу вказаної норми, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У постанові Пленуму Вищого адміністративного суду від 06.03.2008 № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» висвітлено позицію щодо вжиття заходів забезпечення позову в адміністративних справах, в якій зазначено, зокрема, що судам необхідно враховувати, що, згідно з ч. 3 та 4 ст. 117 КАС України, забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; заборони вчиняти певні дії. В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Також, при вирішенні питання про задоволення або відмову в задоволенні клопотання про забезпечення позову суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Суд зазначає, що у ході розгляду заявленого клопотання позивачем не надано, а судом не встановлено доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.

При цьому, наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення, дій та/або бездіяльності може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, перевіривши зазначені у заявленому клопотанні доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з`ясованим судом обставинам, а також оцінивши докази, які уже містяться у матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заявленого клопотання та про відсутність підстав для його задоволення, оскільки вимоги про зупинення дії рішення житлово-побутової комісії Управління Північного Київського територіального управління Національної гвардії України про зняття позивача з квартирного обліку, а також заборону Управлінню Північного Київського територіального управління Національної гвардії України та в/ч НОМЕР_1 будь-яких дій щодо утворення несприятливих для проживання умов та виселення позивача із займаного тимчасово пристосованого житлового приміщення на території військового містечка № 2 в/ч НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 є передчасними та фактично вирішують заявлені позовні вимоги без розгляду справи по суті.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини 6 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Я.І. Добрянська