Справа № 823/1602/17
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року справа № 823/1602/17 м. Черкаси

17 год. 15 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

суддів Кульчицького С.О., Трофімової Л.В.,

за участю секретаря судового засідання - Цаплі І.Ю.,

представника відповідача - 2 - Бичека О.А. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до управління Укртрансбезпеки у Черкаській області, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

17.10.2017 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач) з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову управління Укртрансбезпеки у Черкаській області (далі - відповідач) № 026236 від 03.10.2017 про застосування адміністративно-господарських санкцій в розмірі 1700 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що до нього протиправно застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 1700 грн за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: без тахокарти за 16.08.2017, оскільки контрольні пристрої - тахографи установлюються і використовуються у транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів. Зважаючи на те, що рейс автомобіля НОМЕР_1 здійснювався в межах території України, тобто мав внутрішній характер, а службові особи відповідача взагалі були позбавлені права здійснювати таку перевірку та складати будь-які документи за її результатами, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

24.11.2017 позивач надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити і справу розглянути без його участі.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні проти позову заперечив, надавши суду письмове заперечення, в якому посилається на те, що постановою управління Укртрансбезпеки у Черкаській області № 026236 від 03.10.2017 до позивача правомірно застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 1700 грн за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт". Таким чином, на думку відповідача, оскаржувана постанова скасуванню не підлягає.

Заслухавши пояснення представника відповідача 2, дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 24.05.2005 зареєстрований як фізична особа-підприємець, про що зроблено запис №0004580 та підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію (а.с.18).

27.07.2010 позивач отримав ліцензію серії АВ №550024 на надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відповідно до видів робіт, визначених Законом України «Про автомобільний транспорт». Відповідно до ліцензії дозволеним видом робіт є: внутрішні перевезення вантажів вантажними автомобілями, причепами та напівпричепами та міжнародні перевезення вантажів вантажними автомобілями, причепами та напівпричепами. Строк дії ліцензії необмежений (а.с.19).

Головною державною інспекцією на автомобільному транспорті у Черкаській області 04.08.2010 видано ліцензійну картку до ліцензії серії АВ №550024, в якій зазначені дані про транспортний засіб, а саме: марка DAF 95 ХF 430, реєстраційний номер НОМЕР_3, рік випуску 2002, дата реєстрації ТЗ 25.12.2009, тип ТЗ - вантажний, номер реєстраційного талону НОМЕР_4. Строк дії ліцензійної картки необмежений (а.с.20).

16.07.2010 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено трудовий договір між працівником і фізичною особою. За умовами даного договору ОСОБА_4 (водій вантажного автомобіля) несе відповідальність за збереження вантажу автомобіля і напівпричіпа, виконує правила дорожнього руху та техніки безпеки, дотримується правил охорони праці (а.с.17).

Матеріалами справи встановлено, що працівниками відповідача 16.08.2017 о 05 год. 40 хв. на 244 км. автодороги Київ-Знам'янка був зупинений вантажний транспортний засіб марки DAF 95 ХF 430, номерний знак НОМЕР_3, серія і номер свідоцтва про реєстрацію САА 331930, яким керував ОСОБА_4

При здійсненні перевірки встановлено, зокрема, що у водія ОСОБА_4 відсутні документи, а саме: тахокарта за 16.08.2017, чим порушено вимоги ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Результати перевірки оформлені актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 16.08.2017 №031890.

На підставі встановлених в акті перевірки порушень, керуючись абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» уповноваженою особою управління Укртрансбезпеки у Черкаській області винесена оскаржувана постанова № 026236 від 03.10.2017 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700 грн.

Не погоджуючись із даною постановою, позивач звернувся до суду з позовом про її скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ).

Автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб'єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах (ст.29 Закону № 2344-ІІІ).

Згідно вимог ст.34 Закону № 2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен, зокрема, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства.

Відповідно до ст.48 Закону № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Зі змісту даної норми слідує, що вказаний у цій статті перелік документів не є вичерпним, тобто законодавцем передбачено можливість його доповнення іншими визначеними законодавством документами (одним із таких документів є тахокарта водія).

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок № 1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників.

Пунктом 21 Порядку № 1567 передбачено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до абз.1 п.25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Згідно абз.2 п.27 Порядку № 1567 за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010 №340 затверджено «Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів», пунктом 6.1 розділу VI якого визначено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км., вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, а саме копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.16), що автомобіль марки DAF 95 ХF 430, номерний знак НОМЕР_3, який належить ОСОБА_2, має повну масу автомобіля 19200 кг.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів визначає Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 24.06.2010 №385 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за № 946/18241 (далі - Інструкція №385). Дану Інструкцію розроблено відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - ЄУТР), Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року N 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, а також Законів України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух».

Закон України «Про приєднання України до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)» прийнятий Верховною Радою України 05.09.2005 № 2819-IV.

Так, згідно з абз.7 п.1.4. Розділу 1 Інструкції №385 тахокарта - це бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

У відповідності до п. 3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: - забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; - своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; - використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; - має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Так відповідно до протоколу перевірки та адаптації тахографа від 04.09.2015 №UA052-000360Y вантажний автомобіль позивача марки DAF XF95/430, днз НОМЕР_5 був обладнаний діючим та повіреним аналоговим тахографом марки Mannesmann VDO AG, який згідно з п.9 цього протоколу придатний до експлуатації (а.с.14).

Отже, використання тахокарти відповідно до вимог вищевказаної інструкції здійснюється за умови обладнання транспортного засобу виключно аналоговим тахографом, в даному випадку відповідачем не дотримано вимог вищезазначеної інструкції.

Абзацом 3 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344 визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу вищевказаних положень законів та підзаконних нормативно-правових актів України вбачається, що для водіїв вантажних автомобілів з повною масою понад 3,5 тонн обов'язковими є: документ, що підтверджує ведення обліку робочого часу водія - протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу та заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР.

Отже, з урахуванням встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_4 здійснював 16.08.2017 перевезення вантажів автомобілем з повною масою понад 3,5 тонн, тому обов'язковим документом для позивача в даному випадку є заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, а встановлення контролюючим органом їх відсутності у позивача під час здійснення вантажних перевезень - є правовою підставою для застосування відповідного адміністративного-господарського штрафу.

Відповідно до п.7.1 Положення № 340 перевірка додержання режиму праці та відпочинку водія здійснюється Державною службою України з безпеки на транспорті з дотриманням вимог Порядку № 1567.

Статтею 49 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що водій транспортного засобу при перевезенні вантажу у внутрішньому сполученні зобов'язаний, зокрема, мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень; дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.

Отже, враховуючи наявність у відповідача підстав для здійснення перевірки, беручи до уваги, що позивач в даному випадку виступає саме як перевізник, який здійснював 16.08.2017 перевезення вантажів автомобілем з повною масою понад 3,5 тонни, тому обов'язковим документом для останнього, в даному випадку, є тахокарта водія за 16.08.2017, а встановлення контролюючим органом її відсутності під час здійснення вантажних перевезень - є правовою підставою для застосування відповідного адміністративно-господарського штрафу.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене, враховуючи доведеність відповідачем правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_2 щодо скасування постанови Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області від 03.10.2017 № 026236 про застосування адміністративно-господарського штрафу слід відмовити.

Оскільки підстав для задоволення позовних вимог суд не встановив, сплачений за позовну заяву судовий збір поверненню позивачу згідно з вимогами ст.94 КАС України, не підлягає.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий В.П. Тимошенко

Судді С.О.Кульчицький

Л.В.Трофімова

Повний текст постанови виготовлений 01.12.2017