Справа № 820/3187/17
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

30 листопада 2017 р. справа № 820/3187/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Старосєльцевої О.В.,

суддів: Панченко О.В., Тітова О.М.,

за участі секретаря судового засідання - Цабеки К.Є.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Чорноморського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_4, звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, в якому, з урахуванням уточнень, просив: скасувати акт №0000011 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 01.07.2017 року, скасувати довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 01.07.2017 року, скасувати розрахунок №362/17 від 01.07.17 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0000011 від 01.07.2017.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2017 року залучено Державну службу України з безпеки на транспорті як другого відповідача

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2017 року провадження в частині заявлених вимог про скасування акту №0000011 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 01.07.2017 та про скасування довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 01.07.2017 року - закрито.

В обґрунтування заявленої вимоги, позивач зазначив, що оскаржуваний розрахунок винесений із значними порушеннями вимог нормативно-правових актів, що регулюють діяльність Державної служби України з безпеки на транспорті при здійсненні габаритно-вагового контролю транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування: а саме, під час зупинки інспектор поліції не представився та не пояснив мету зупинки, та без будь-яких пояснень розпорядився проїхати на пересувні контрольні ваги. За результатами зважування жодних документів водію ОСОБА_5 не було вручено, та було пояснено, що вони надійдуть поштою. Документи, що підтверджують метрологічну атестацію вагового комплексу та свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки на вимогу водія не надавалися. Крім того, відповідач, розраховуючи розмір плати за проїзд великовагового транспорту застосував усю відстань маршруту перевезення вантажу замість застосування відстані між пунктом відправлення до пункту зважування. Крім того, зазначив, що згідно ТТН від 30.06.2017р. №5 вага товару складає 39.950 кг, отже перевищування загальної ваги транспортного засобу не було. Тому розрахунок складений неправомірно. Відтак, просив суд позов задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити.

Представник відповідачів проти позову заперечував, в обґрунтування зазначив, що співробітниками Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 01.07.2017 в пункті габаритно-вагового контролю на 203 км а/д М-14 «Одеса-Мелітополь Новоазовськ» проведено зважування транспортного засобу марки Рено модель Магнум номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки КЗАП модель 9370 номерний знак НОМЕР_2, який належить позивачу. За результатами проходження зазначеного контролю було встановлено перевищення нормативно-встановлених параметрів для не великовагових транспортних засобів, які, з урахуванням встановленої законодавством похибки в 2 % не можуть перевищувати: загальна вага 40,800 т, навантаження на одиночну вісь 11,220 т, навантаження на здвоєну вісь 16, 320 т. В звязку з чим, транспортний засіб позивача було правомірно віднесено до великовагових, та складено Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю, Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів.

Стосовно обладнання габаритно-вагового комплексу, відповідач пояснив, що свідоцтво Державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №380/М від 20.04.2017 чинне до 20.04.2018. Всі документи на ваги знаходяться у пункті габаритно-вагового контролю та їх копії видаються на першу вимогу водія. Отже, співробітники Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки діяли відповідно до Закону України "Про дорожній рух" та Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015року. Тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень на позов, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ч.2 ст.29 Закону України "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Також статтею 48 цього Закону встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) ( далі - Положення).

Відповідно до п. 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно п.п. 1 п. 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Відповідно до п.п. 15, 27 п. 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 (далі Порядок № 879)

Пунктом 3 Порядку № 879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Згідно Порядку № 879 здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. N 1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (далі - Порядок №1567).

Відповідно до п.14.Порядку № 1567, рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших обєктах, що використовуються субєктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Згідно п.15, під час проведення рейдової перевірки перевіряється зокрема наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм вимог та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Судом встановлено, що 01.07.2017 старшим державним інспектором Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки ОСОБА_6 на 203 км а/д М-14 «Одеса-Мелітополь Новоазовськ» було зупинено транспортний засіб марки Рено модель Магнум номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки КЗАП модель 9370 номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3, за кермом якого перебував ОСОБА_5 з метою проведення рейдової перевірки.

Відповідно до п. 16 під час проведення такої перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

З матеріалів справи вбачається, що посадовими особами відповідача було проведено заходи габаритно-вагового контролю (зважування) транспортного засобу позивача.

За результатами проходження зазначеного контролю було встановлено перевищення нормативно-встановлених параметрів для не великовагових транспортних засобів, а саме: загальна вага транспортного засобу складає - 41,050 т замість встановлених 40 т, навантаження на другу одиночну вісь - 15,500 т замість встановлених 11 т, навантаження на здвоєну вісь 18,300 т замість встановлених 16 т.

Дана обставина підтверджується роздруківкою (чеком №54814 від 01.07.2017), який ваговий комплекс формує і видає автоматично, що унеможливлює втручання особи в результати зважування.

Результати зважування було зафіксовано в Довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю та Акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0000011 від 01.07.2017 року.

Водій зі змістом акту №0000011 від 01.07.2017 року був ознайомлений, від підписання акту відмовився, у зв'язку з чим, інспекторами внесено відповідний запис.

Згідно ч. 3 п. 2 Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Таким чином, з урахуванням встановленої законодавством похибки в 2 % не можуть бути віднесені до великовагових транспортні засоби, вагові параметри яких не перевищують: загальна вага 40,800 т, навантаження на одиночну вісь 11,220 т, навантаження на здвоєну вісь 16, 320 т. В звязку з чим, транспортний засіб позивача було правомірно віднесено до великовагових.

Зі змісту акту перевірки судом встановлено, що позивач здійснював перевезення вантажу з перевищенням вагових параметрів без оформлення дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами.

На підставі акту №0000011 від 01.07.2017 року Чорноморським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки складено розрахунок № 362/17 від 01.07.2017 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування з зазначенням перевищення нормативів: протяжність маршруту - 650 км, загальна маса: 41,050 (параметри на які нараховується плата за проїзд 1,050, плата за проїзд/км за перевищення нормативних параметрів (ЄВРО) 0,1; перевищення параметрів від нормативу 2, 62%; навантаження на осі: п.2.1.2. одинична, т 15,500 , параметри на які нараховується плата за проїзд - 4,500, плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів, євро/км 1,02, перевищення параметрів від нормативу 40,91%; навантаження на осі: п.2.2.2. здвоєна, т 18,300, параметри на які нараховується плата за проїзд - 2,300, плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів, євро/км 0,27, перевищення параметрів від нормативу 14,38%; разом за 1 км. проїзду 1,39 євро. Зазначеним розрахунком зобов'язано позивача здійснити плату (переведення в гривні відповідно до курсу обміну НБУ) за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи на суму 4517,5 євро.

Відповідно п.п. 5 пункту 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України 10.12.2013 N 1007/1207, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 лютого 2014 р. за N 215/24992, зазначено, що посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю:

П= (Рзм + Рнв +Рг) х В х К, де

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км. проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (вісі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км. проїзду;

В - відстань перевезення, км.;

Пунктом 31-1 Порядку визначено, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення хоча б одного вагового або габаритного параметру (К): до 10 відсотків -у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п ятикратному розмірі.

Розрахунок плати за проїзд від 01.07.2017 виконаний відповідно до формули за наступними параметрами:

П= (Рзм + Рнв + Рг) х В х К (п. 31-1) де:

Рзм - 0,1 (загальна маса транспортного засобу з 40т. до 44т.);

Рнв 1,02 (перевищення становить 40,91 %);

Рнв 0,27 (перевищення становить 14,38 %)

Рг - 0 (габарити не перевищують нормативно-встановлені);

В - пройдена відстань 650 км;

К у п'ятикратному розмірі, (перевищення понад 40 відсотків).

П= (0,1 + 1,02+0,27 + 0) * 650 * 5 = 4517,5 ОСОБА_6.

Що стосується посилання позивача щодо невірного зазначення маршруту руху із зазначенням пройденої відстані дорогами загального користування, кілометрів, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.24 Порядку після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Тобто, суд зазначає, що лише чек повторного зважування є належним та допустимим доказом приведення вагових параметрів транспортного засобу позивача у відповідність встановленим нормам.

Оскільки, транспортний засіб на повторний габаритний-ваговий контроль не спрямовувався та позивачем не надано до суду докази приведення у відповідність вагових параметрів, то суд доходить висновку, що контролюючим органом правомірно було визначено відстань маршруту руху транспортного засобу з пункту завантаження до пункту розвантаження, що складає 650 км.

Щодо посилання позивача на проведення контролюючим органом вагових замірів приладом на який відсутні документи про підтвердження відповідної якості, то суд зазначає наступне.

Згідно п.п.12-13 Порядку вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Суд зазначає, що проведення вагових замірів проводилось вагами автомобільними тензометричними повісного зважування САВПВ-20, заводський № 0001, виробник ПП ОСОБА_7, на який є: Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №380/М від 20.04.2017, чинне до 20.04.2018 року, виданого Державним підприємством «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації».

За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки типу САВПВ-20, заводський № 0001, відповідає вимогам ДСТУ EN45501:2007 та паспорту ваг, що містять вимоги до метрологічних характеристик: Мах=20000кг, min=500кг, d=20 кг, е=50 кг, придатний за ІІІ (звичайним) класом.

Таким чином, суд не бере до уваги твердження позивача про відсутність зазначених документів, оскільки зазначені твердження спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Суд також критично ставиться до тверджень позивача з приводу ненадання зазначених документів на вимогу водія, оскільки вони жодним чином не підтверджені.

Посилання представника позивача, на те, що в товарно-транспортній накладній зазначено меншу вагу, а саме в графі 6 відомостей про вантаж, що містяться в товарно-транспортній накладній № 5 від 30 червня 2017 року зазначено число 39950, судом не може бути визнано обґрунтованим з наступних підстав. Як вбачається з копії товарно-транспортної накладної, яку додано позивачем до адміністративного позову, графа 6 відомостей про вантаж має назву «Загальна сума з ПДВ в грн.». Отже зазначене в графі 6 зазначеної товарно-транспортної накладної число 39950 не є вагою, а є загальною вартістю вантажу, що перевозився позивачем.

Отже, враховуючи вищенаведене, позивачем не доведено факту неправильного нарахування контролюючим органом суми розрахунку плати за проїзд від 01.07.2017 року.

Твердження представника позивача про те, що всю повноту відповідальності стосовно даного транспортного засобу повинен нести саме ОСОБА_5, так як згідно з договором оренди вантажного автомобіля від 01.05.2017 року та акту передачі до нього ОСОБА_8, як орендар, передав в суборенду ОСОБА_5 даний автотранспорт, суд вважає неспроможнім. Оскільки, згідно товарно-транспортній накладній № 5 від 30 червня 2017, на підставі якої здійснювалось перевезення товару та копію якої було надано державним інспекторам під час перевірки, автомобільним перевізником вказано саме ЧП ОСОБА_4, а водієм - ОСОБА_5

Згідно ст. 11, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За наведених обставин та правових норм, суд вважає, що відповідач діяв у межах та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а, отже, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст.94 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 71, 94, 159, 160 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Чорноморського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування розрахунку - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 5 грудня 2017 року.

Головуючий суддя О.В.Старосєльцева

судді: О.В.Панченко

ОСОБА_9