Справа № 821/1594/17
Суддя: Дмитрієва О.О.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1594/17
11 год. 55 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Дмитрієвої О.О.,

при секретарі: Пономаренко М.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача Козлової Н.О., Дереповки В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

ОСОБА_4 (ОСОБА_4, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Херсонській області (ГУ ДФС у Херсонській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12.10.2017 року за № 6 про збільшення суми грошового зобов'язання по сплаті податку на доходи фізичних осіб на суму 678393 грн. 26 коп. та зі штрафними санкціями 169598 грн. 32 коп., та № 6 про збільшення суми грошового зобов'язання по сплаті військового збору на суму 56532 грн. 77 коп. із штрафними санкціями 14133грн. 19 коп., які були прийняті за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки з питання отримання додаткового блага у вигляді анулювання кредитної заборгованості за період з 01.01.2016 по 31.12.2016.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки при їх винесенні податковим органом не були враховані положення пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України. Вважає, що курсова різниця, яка виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощеного боргу (кредиту), не відноситься до доходів платника податку та не підлягає оподаткуванню. Зазначає, що за укладеним додатковим договором №3 від 26 грудня 2016р. сторонами змінено валюту виконання зобов'язання та домовлено, що за умовою погашення кредиту у розмірі не менше 50% від суми заборгованості по кредиту банк простить залишок кредиту. В цей же день ним було сплачено 50% суми боргу. Вказує на те, що не є додатковим благом прощення боргу по валютному кредиту, якщо його сума не перевищує курсову різницю. Таким чином, оскільки прощена сума кредитором є меншою ніж різниця між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом НБ України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБ України станом на 1 січня 2014 року, то в силу пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України не вважається додатками благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу. Окрім того вказує на те, що про існування акту перевірки він не був обізнаний. Наказ та повідомлення про проведення перевірки з 18 вересня 2017 року отримав лише 21 вересня 2017 року. Враховуючи викладене, вважає свої права порушеними, тому і звернувся до суду з метою їх захисту.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві.

Представники відповідача прибули в судове засідання, заперечували проти позову, посилаючись на те, що спірні податкові повідомлення-рішення є законними та прийнятими відповідно до діючого податкового законодавства України. ПАТ «Креді Агріколь Банк» підтвердило анулювання (прощення) заборгованості ОСОБА_4 в розмірі 3769540,43 грн. та надало докази повідомлення ОСОБА_4 про обов'язок самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб із суми прощеної основної заборгованості за кредитом з відображенням такого доходу у річній податковій декларації. Із твердженням позивача щодо порушення порядку проведення документальної позапланової перевірки не згодні. Вказують на те, що акт позапланової невиїзної перевірки від 27.09.2017 року №157/21-22-13-06/НОМЕР_1 направлений платнику податків рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та отриманий ним 03.10.2017 року, що підтверджується його власним підписом. Окрім того, вважають помилковим посилання позивача на пп.165.1.59 п.165.1 ст.165 ПК України у відповіді на запит контролюючого органу, оскільки одним із критеріїв пп.165.1.59 п.165.1 ст.165 ПК України є кредити в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла.

Просять в задоволенні позову відмовити з підстав, вказаних у запереченнях проти заявлених позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали та заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне.

21 липня 2008 року між позивачем та Акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк» було укладено кредитний договір № 1429 на суму 280 000,00 доларів США зі сплатою 15 % річних, із терміном користування кредиту з 21 липня 2008 року до 20 липня 2018 року, для цілей будівництва та облаштування домоволодіння. Додатком №1 до договору було передбачено порядок погашення заборгованості за кредитним договором щомісячно по 4517,38 доларів США. Відповідно до договору від 17.09.2009р. про внесення змін та доповнень №1 до Кредитного договору №1429 від 21.07.2008р. сторони домовились, зокрема про те, що кредитором надано позичальнику кредит у сумі 280 000 доларів США зі сплатою 15% річних на умовах, визначених цим договором. Термін користування кредитом - з 21 липня 2008 року до 16 вересня 2034 року.

23.04.2013р. між позивачем та публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» було укладено договір про внесення змін та доповнень № 2 до Кредитного договору №1429 від 21 липня 2008 року, відповідно до якого у якості забезпечення погашення виконання позичальником своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливих штрафних санкцій, а також інших платежів укладається договір іпотеки, договори поруки та інші.

26.12.2016р. між позивачем та публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» було укладено договір про внесення змін та доповнень № 3 (про зміну валюти та часткове прощення боргу) до Кредитного договору №1429 від 21 липня 2008 року, відповідно до якого за умови погашення ОСОБА_4 в день укладання цієї угоди заборгованості за кредитом у розмірі не менше ніж 50% від суми заборгованості по кредиту у сумі 3769540,44 грн., банк у відповідності до ст.. 605 ЦК України припиняє зобов'язання позичальника щодо погашення залишку кредиту у розмірі 50% від суми заборгованості, тобто здійснює анулювання (прощення) залишку заборгованості за кредитом, що становить 3769540,43 грн. після такого погашення. Також сторони домовились змінити валюту зобов'язання та валюту виконання зобов'язань та встановити, що такою є гривня.

Станом на 26.12.2016 заборгованість ОСОБА_4 за кредитним договором становила 287019,76 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на дату укладення угоди складає 7539080,87 грн.. Також зазначено, що позивач є належним чином повідомлений про прощення йому зобов'язань по кредиту, при прощенні боргу у позичальника виникає оподатковуваний дохід та він зобов'язаний подати до податкового органу декларацію, сплатити податки та збори з такого доходу, включити суму отриманого доходу у вигляді прощеного боргу до розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку - фізичних осіб за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено.

В той же день, позивачем була здійснена сплата вищезазначеної заборгованості, на підтвердження чого була складена довідка від 28.12.2016р. №74012/359/БТ, за змістом якої станом на 27 грудня 2016 року заборгованість за кредитним договором погашена у повному обсязі шляхом реалізації спеціальної програми реструктуризації заборгованості, а саме часткове погашення боргу.

Одночасно Банк направив до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Херсонській області податковий розрахунок сум доходу (у вигляді додаткового блага), нарахованого на користь платників податку і сум утриманого з них податку в період з 01.10.2016 по 31.12.2016 - форма 1ДФ із зазначенням розміру суми прощеної основної заборгованості ОСОБА_4 за кредитом, перерахованим у національну валюту України за курсом НБУ станом на 26.12.2016р., що становило 3769540,43 грн..

Тобто, банк зняв з себе обов'язки податкового агента в частині утримання та сплати податку з доходу в розмірі прощеної (анульованої) ним суми боргу.

З метою визначення правильності нарахування та своєчасної сплати податків і зборів податковим органом на адресу платника податків направлено лист стосовно поданої ним податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік, за якою задекларовано отриманий дохід у сумі 3769540,43 грн..

Листом від 18.05.217 року №141/01-16 ОСОБА_4 надано пояснення, за яким задекларована у декларації сума доходу у розмірі 3769540,43 грн. є такою, що прощена (анульована) банком та згідно п.165.1.59 ПК України не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу. На підтвердження чого надав копії таких документів: іпотечний договір, договір про внесення змін та доповнень №3 та повідомлення про прощення боргу.

Фахівцем ГУ ДФС у Херсонській області з 18.09.2017 року по 20.09.2017 року була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків ОСОБА_4 з питання отримання додаткового блага у вигляді анулювання кредитної заборгованості за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, результати перевірки зафіксовані актом № 157/21-22-13-06/НОМЕР_1 від 27.09.2017р. Висновками акту перевірки встановлено порушення позивачем пп. «д» п. 164.2.17 п. 164.2. ст. 164 Податкового кодексу України, яке полягало у невключені ОСОБА_4 у 2016 році до загального річного оподаткованого доходу суми доходу у вигляді додаткового блага у розмірі 3769540,43 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб у сумі 678393,26 грн. та п.п. 1.2 п. 16 прим. 1 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України - військового збору у сумі 56532,77грн.. До такого висновку податкова інспекція дійшла на підставі відомостей податкового розрахунку про суми виплачених доходів позивачу від ПАТ «Креді Агріколь Банк» за 2016 рік в сумі 3769540,43 грн. (дохід за ознакою «126-додаткове благо»). В свою чергу, позивачем в декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік в розділі ІІІ, код рядка 11.3 «інші доходи, що не підлягають оподаткуванню», задекларовано суму 3769540,43 грн., з яких не нараховано та не перераховано до бюджету податок на доходи з фізичних осіб.

За висновками перевірки 12.10.2017р. Головним управління Державної фіскальної служби у Херсонській області були прийняті податкові повідомлення-рішення:

№ 6, в якому було збільшено суму грошового зобов'язання зі сплати військового збору на 56532,77 грн., а також застосовані штрафні санкції на суму 14133,19 грн.;

№6, в якому збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачені фізособами за результатами річного декларування, на 678393,26грн.., а також застосовані штрафні санкції на суму 169598,32 грн..

Позивач вважає податкові повідомлення-рішення неправомірними та такими, що підлягають скасуванню, тому звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку..

В силу п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Відповідно до пп.14.1.56 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами. Відповідно до пп.14.1.54 ПКУдоходом з джерелом його походження з України є будь-який дохід, отриманий резидентом або нерезидентом, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України, її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Згідно з пп.14.1.47 п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно з п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

З аналізу наведених положень Податкового кодексу України можна зробити висновок, що до доходів взагалі та додаткових благ, зокрема, відносяться матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі.

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України.

В силу абз. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Згідно з пп. "б" п.176.2 ПКУ сума доходу платника податку - боржника у вигляді суми анульованого боргу відображається кредитором у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою №1ДФ за підсумками звітного періоду, в якому такий борг було анульовано, за ознакою доходу "126".

Банк вчинив дії, які свідчать про визнання ним суми прощеного боргу доходом позичальника.

Згідно зі статтею 16 ПК України платник податків зобов'язаний, у тому числі, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп.49.18.4 ст. 49 ПКУ такий платник податку - боржник зобов'язаний до 1 травня року, що настає за звітним, подати річну податкову декларацію про майновий стан і доходи до органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку (за податковою адресою), відобразити в ній дохід та самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в декларації (п.179.7 ст. 179 ПКУ). Згідно з п.49.1 ст. 49 ПКУ податкова декларація подається за звітний період у встановлені цим Кодексом строки до органу державної податкової служби, в якому платник податків перебуває на обліку (за податковою адресою).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 задекларовано в декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік отримання додаткового блага у вигляді суми анульованого (прощеного ) боргу у розмірі 3769540,43 грн. та відображено її в розділі ІІІ. Доходи, які не включаються до загального річного оподатковуваного доходу (код рядка 11.3 Інші доходи, що не підлягають оподаткуванню).

У зв'язку з політичною та фінансовою кризою, яка сталася у 2014 році та спричинила девальвацію національної валюти в Україні, враховуючи скрутне становище, в якому опинилися позичальники - фізичні особи, які отримали споживчі кредити в іноземній валюті, було доповнено підрозділ 1 розділу XX, пунктом 8 згідно із Законом № 321-УПІ від 9 квітня 2015 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов'язань», яким, зокрема, встановлено, що: «Не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.»

Отже, з цієї норми слідує, що до розрахунку загального місячного (річного) оподаткованого доходу не повинна бути включена курсова різниця між сумою основного (прощеного) боргу в іноземній валюті за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов'язання з іноземної валюти у гривню (тобто, при визначенні розміру оподатковуваного доходу у національній валюті України в еквіваленті сумі прощеного боргу в іноземній валюті на дату такого прощення), та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 1 січня 2014 року. Тобто, курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощенного боргу (кредиту), не відноситься до доходів платника податку та не підлягає оподаткуванню.

Матеріали справи свідчать про наявність у ОСОБА_4 боргу за кредитним договором станом на 26.12.2016р. в розмірі 287019,76 дол. США. За вказаним договором сторони домовились змінити валюту зобов'язання та валюту виконання зобов'язання за Кредитним договором та встановити, що такою є гривня, тому станом на 26.12.2016р. заборгованість позичальника ОСОБА_4 в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на дату укладення угоди склала 7539080,87 грн.. Банк анулював заборгованість в розмірі 3769540,43 грн. при умові сплати позивачем 3769540,44 грн. кредиту. Так, за курсом Нацбанку України станом на день прощення суми боргу в гривневому еквіваленті вона складала 7539080,87 грн., ця ж сума прощеного боргу в гривневому еквіваленті станом на 01.01.14 становила 2294148,94 грн. (курс долара = 7,993 грн.).

Відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, Додатковий договір (про зміну валюти та часткове прощення боргу) від 26.12.2016р. №3 до Кредитного договору та, відповідно, покладені ним зобов'язання підпадають під його дію та повністю звільнюють позивача від сплати податку з доходів фізичних осіб та військового збору з суми прощеного (анульованого) боргу за Кредитним договором від 21.07.2008р. №1429 в розмірі 3769540,43 грн., оскільки така сума не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, виходячи з того, що за своїм правовим статусом Кредитний договір та Договір прощення боргу є фінансовим кредитом в іноземній валюті; фінансовий кредит в іноземній валюті не був погашений до 1 січня 2014 року; операція з прощення (анулювання) кредиту - боргу ПАТ «Креді Агріколь Банк» на користь позичальника - ОСОБА_4 була здійснена 26.12.2016р., тобто починаючи з 1 січня 2015 року; відповідно до п. 2 Договору прощення боргу сторони домовились змінити валюту зобов'язання за Кредитним договором з відповідним переведенням заборгованості з повернення кредиту за кредитним договором, розмір якої на дату укладення цього додаткового договору складає 287019,76 доларів США, що по курсу НБ України станом на 26.12.2016р. складає 7539080,87грн. із встановленням цієї заборгованості.

Отже, різниця між 7539080,87 грн. та 2294148,94 грн. складає 5244931,93 грн. та є курсовою різницею та не вважається доходом в цілях оподаткування податком на доходи фізичних осіб.

Суд звертає увагу, що вказана сума є граничною та такою, яка може бути прощена (анульована) кредитором - ПАТ «Креді Агріколь Банк» на користь позичальника ОСОБА_4, згідно з Договором прощення боргу та не буде вважається додатковим благом такого платника податку та не буде включатися до розрахунку його загального місячного (річного) оподатковуваного доходу згідно пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позивачем не було отримано оподатковуваного доходу в розумінні ст.14, п.164.1 ст.164, пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, 165 Податкового кодексу України.

Суд наголошує, що порушення вимог підпункту «д» пп. 164.2.17. п. 164.2. ст. 164 Податкового кодексу України мало б місце виключно у випадку перевищення суми прощеного (анульованого) кредитором боргу в сумі, більшій за вказану граничну суму в розмірі 5244931,93 грн..

Підпунктом 1.7 пункту 16-1 Підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України передбачено, що звільняються від оподаткування військовим збором доходи, що згідно з розділом IV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою).

Суд вважає за необхідне звернути увагу також на правову позицію ДФС України, яка висловлена в листі від 29.04.16 № 4507/С/99-99-13-02-03-14, про те, що в цілях оподаткування слід розрізняти та розглядати окремо дохід у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором, та дохід у вигляді суми, прощеної (анульованої) кредитором у розмірі різниці, розрахованої відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Кодексу (норма про обчислення якої наведена вище).

Таким чином, після настільки глибокої девальвації, яка мала місце в Україні в 2014-2015 рр., зобов'язання валютних позичальників суттєво зросли, що робить цілком логічним й доречним рішення держави надати для них податкові преференції.

Той факт, що банком при надані податкового розрахунку до фіскальної служби, не були враховані положення пункту 8 підрозділу 1 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, не впливає на податкові обов'язки позивача. До проведення перевірки позивачем надавались відповідні документи, з яких відповідач мав можливість встановити розмір доходу позивача та застосувати п. 8 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень ПКУ до правовідносин з банком з приводу прощення суми основного боргу за кредитним договором та сплати податків за її отримання.

Що стосується доводів позивача про порушення контролюючим органом порядку проведення перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Приписами пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Положеннями пп.78.1.4. п. 78.1 ст. 78 ПК України, який вказано як підставу проведення перевірки ОСОБА_4 визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється в разі, якщо, зокрема виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки (п.78.4 ст.78 ПК України в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин).

Особливості проведення документальної невиїзної перевірки передбачені ст.79 ПК України.

Згідно п.79.2 ст.79 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає право посадовим особам контролюючого органу розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Отже, документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків проводиться виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, а право на проведення такої перевірки надається лише за умови повідомлення платника податку про таку перевірку та вручення копії наказу про проведення перевірки у спосіб, визначений законом, до її початку.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 та ст.79 ПК України, винесеного наказу від 04.09.2017 р. № 740 та повідомлення від 04.09.2017 р. № 217/21-22-13-06 про проведення з 18.09.2017 р. документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_4 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДФС України.

Наказ про проведення перевірки від 04.09.2017 р. № 740 та повідомлення від 04.09.2017 р. № 217/21-22-13-06 про проведення перевірки направлено ОСОБА_4 21.09.2017 року, що не спростовано відповідачем та про що вказано у самому акті перевірки від 27.09.2017р. №157/21-22-13-06/НОМЕР_1, тобто після початку проведення перевірки, що спростовує твердження представника відповідача про додержання податковим органом порядку проведення перевірки. Таким чином порушення контролюючим органом порядку проведення перевірки нівелює її результати.

Згідно зі статтею статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши норми податкового законодавства, дослідивши зібрані докази, суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим, а тому його слід задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України

Керуючись статтями 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області від 12.10.2017 року №6 та №6.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_4 сплачений судовий збір у розмірі 8000 грн. (вісім тисяч гривень нуль копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 04 грудня 2017 р.

Суддя Дмитрієва О.О.

кат. 8.3.2