Справа № 487/4320/17
Суддя: Біцюк А. В.
Дата ухвалення: 2017-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/4320/17
Провадження № 2-а/487/228/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючий - суддя Біцюк А. В., за участю секретаря Попович В. Б., позивача ОСОБА_1, представника відповідача Букрєєва Є. С., розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції міста Миколаєва про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

18 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до Управління патрульної поліції міста Миколаєва, в якому просив скасувати постанову заступника командира роти №4 батальйону №4Управління поліції у місті Миколаєві №618134 від 27.07.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що 27 липня 2017 року близько 02.40 год. в м. Миколаєві, заступником командира роти №4 батальйону №4 управління поліції у місті Миколаєві було винесено постанову №618134 від 27.07.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Суть правопорушення полягає в тому, що нібито під час здійснення руху на транспортному засобі мопед марки «HONDA» СВ6003, державний номерний знак НОМЕР_1», який належить громадянину ОСОБА_3 здійснював рух з вимкненими світловими приладами та виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Позивач посилається на те, що накладене на нього стягнення є незаконним, а дії інспектора поліції є непрофесійними, оскільки заступник командира роти №4 батальйону №4 управління поліції у місті Миколаєві незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи; також поліцейський позбавив позивача можливості скористатись у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.. 268 КУпАП; поліцейський порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок, встановлений ст..ст.278,279 КУпАП. Крім того, позивач зазначає, що відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП в його діях, оскільки він не керував транспортним засобом без дозвільних документів, так як вимушений був штовхати транспортний засіб до останнього визначеного місця знаходження. Вважає, що спірна постанова №618134 від 27.07.2017 року підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на мотиви, що зазначені у позовній заяві. Суду пояснив, що мопедом не керував, а котив його з вимкненим двигуном, при цьому мав при собі тимчасове посвідчення водія, яке і пред'явив працівнику патрульної поліції за його вимогою. Також вказав, що паспорту з собою не було, оскільки посвідчення водія в нього було вилучено працівниками патрульної поліції за деякий час до складання оскаржуваної постанови в іншому місці, причому його особу було встановлено і працівники поліції дозволили йому котити мопед додому. Просив скасувати постанову, як таку, що винесена незаконно.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позову у повному обсязі. Під час патрулювання 27.07.2017 року Заступником командира роти №4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції м. Миколаєва Департаменту патрульної поліції ст. лейтенантом поліції Мікулічем Є.Р., разом з напарником лейтенантом поліції Ковальським Є.В. було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій транспортного засобу HONDA (мопед) з державним номерним знаком НОМЕР_1 по вул. Обсерваторній поблизу буд. 52 здійснює рух з вимкненим світлом фар (ліхтарів). Після чого інспекторами було прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу, згідно ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». ЗКР Мікуліч Є.Р., підійшовши до водія, ким виявився ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину зупинки і перевірки документів та попросив пред'явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Водій в свою чергу надав для перевірки тимчасовий дозвіл без документу, що посвідчує особу. Таким чином такий дозвіл є недійсним. Також слід зауважити, що патрульними під час спілкування з водієм було виявлено у останнього ознаки алкогольного сп'яніння та в подальшому, після проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, складено протокол БР №072640 за ч.1 ст. 130 КУпАП. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення пункту 2.1 а) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП та порушення п. 19.1 ПДР, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст, 122 КУпАП, ЗКР Мікулічем Є.Р. було прийнято рішення винести постанову, у справі про адміністративне правопорушення. Після цього водію було роз'яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порядок та строки оскарження постанови та наслідки несплати штрафу. ЗКР Мікуліч Є.Р. виніс постанову та наклав стягнення на позивача в розмірі 425 гривень, відповідно до санкції статті.

Зазначив, що дії патрульного при складанні постанови було абсолютно законними

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як встановлено судом, 27 липня 2017 року заступником командира роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Мікуліч Є. Р. винесено постанову серії АР №618134, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ст. ст.36, ч.2 ст. 122, ч.1 ст.126, КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за те, що 27 липня 2017 року о 02 годині 40 хвилин в місті Миколаєві по вул.. Обсерваторній 52 керував транспортним засобом та в темну пору доби не ввімкнув світлові прилади, чим порушив п.п.19.1 ПДР. Не мав та не пред'явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив ПДР України.

До цього, поліцейським Миловановим М.О. винесено постанову АР №618146 за ч.2 ст.122 КУпАП якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що 27 липня 2017 року о 00 годині 45 хвилин в місті Миколаєві по вул.. Артилерійській поряд з буд. 15 проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофору. Також при складанні зазначеної постанови у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп'яніння та складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та вилучено посвідчення водія.

Диспозиція ч.1 ст. 126 КУпАП України передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Частиною 2 ст.122 КУпАП встановлено відповідальність за Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, Правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001р., водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до вимог п.2.1.а Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пуктом 19.1 Правил дорожнього руху встановлено, що У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла; б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) - фари або ліхтарі; в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі.

Відповідно до ч.9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII(в редакції чинній на момент правовідносин), право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 66 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні було досліджено відеозапис (файл 18020364), з якого, у зв'язку з великою відстанню, неможливо чітко визначитись який саме транспортний засіб проїхав перехрестя. У тарнспортного засобу задні гарабритні вогні горіли. Як вбачається з відео, коли працівниками поліції був зупинений ОСОБА_1, який котив мопед, задні габаритні вогні в транспортного засобу, яким він керував, не горіли. Також з відео вбачається, що вулиця, якою ОСОБА_1. котив мопед, була освітлена.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що є працівником Управління патрульної поліції, був свідком подій, що викладені в оскаржуваній постанові. Вказав, що ОСОБА_1 мопед котив, сідав на нього та відштовхувався, та при цьому габаритні вогні були вимкнені. Додав, що у водія не було паспорту та посвідчення водія, оскільки посвідчення водія було вилучено у позивача працівниками поліції за дяеякий час до цього. Додав, що позивача притягнуто до відповідальності саме за те, що він сидячі на мопеді скотився з горки. Свідок, як працівник поліції, не вважав порушенням правил позивачем те, що позивач котив мопед. Також свідок зазначив, що особа водія йому була відома, як і іншому працівнику поліції з яким він ніс службу, оскільки він був присутній під час оформлення адміністративних матеріалів на позивача за вчинення правопорушення за півтори години перед тим, як його повторно зупинили.

З урахуванням досліджених доказів, судом не встановлено факту їзди позивача на мопеді. Наведені вище докази, на які посилається відповідач, не можуть бути взяті до уваги як доказ їзди позивача на мопеді, оскільки не носять очевидного характеру і грунтуються на припущені, що позивач мав пожливість подалати певну відстань в короткий проміжок часу тільки верхи на мопеді, а не знаходячись поруч з ним.

Згідно статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. За змістом ст.22 КУпАП, це такі адміністративні правопорушення, які не становить великої суспільної шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

Згідно до ст. ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення має право, зокрема змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням встановлених судом обставин вчинення ОСОБА_1 дій, за які його притягнуто до відповідальності оскаржуваною постановою, а саме спосіб керування ним транспортним засобом, який позивач котив, враховуючи, що це було відбувалось на освітленій міській вулиці, на невеликій швидкості, яка не перевищувала швидкості руху пішохода, з урахуванням пояснень позивача, що така порада надана йому працівниками поліції і це частково підтверджується поясненями свідка ОСОБА_7 та відеозаписом, а також враховуючи ту обставину, що паспорт при наявності тимчасового посвідчення необхідний для встановлення особи, а особа ОСОБА_1 була відома працівникам поліції та встановлена за півтори години до зупинки при розгляді іншої справи про адміністративне правпорушення, під час якої у позивача і було вилучене водійське посвідчення, суд вважає, що, в діях ОСОБА_1 хоча формально і наявний склад правопорушення передбачений ст. 122 ч.2, ст. 126 ч.1 КУпАП, але, при встановлених судом обставинах, його дії не становлять великої суспільної шкідливості й не завдають майже ніяких збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що вказані обставини не були повністю враховані при розгляді справи інспектором поліції та при винесенні оскаржуваної постанови, а тому суд вважає за можливе, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП і обмежитись усним зауваженням. За такого позов слід задовольнити частково.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11, 71, 86 КАС України і ст.ст.22, 122, 126, 222, 288 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №618134 винесену 27 липня 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено штраф в сумі 425 грн. за ч.2 статті 122, ч.1 ст. 126, ст.. 36 КУпАП, - скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 статті 122, ч.1 ст. 126, ст.. 36 КУпАП, обмежившись відносно нього усним зауваженням, а провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом 10 днів з дня отримання її повного тексту.

Суддя А. В. Біцюк