Справа № 154/2875/17
Суддя: Лященко О. В.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛОДИМИР-ВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

іменем України

04 грудня 2017 року м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарі: Баранюк О.В.

з участю позивача: ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби України Негріча Леоніда Миколайовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,-

встановив:

30 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до заступника начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби України Негріча Л.М. про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил.

У адміністративній позовній заяві покликається на ту обставину, що 21.10.2017 року ним поштою було отримано постанову про порушення митних правил від 11.10.2017 року № 2976/20500/17, яку виніс відповідач про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 8500 грн. за порушення ч.3 ст.740 Митного кодексу України. Приймаючи оскаржувану постанову відповідач виходив з того, що під час здійснення митних формальностей спрацював АСАУР, відповідно до якого громадянин з паспортними даними НОМЕР_3 не вивіз транспортний засіб «OPEL FRONTERA» р.н. НОМЕР_2, країна реєстрації - Литовська Республіка, номер кузова НОМЕР_1 за межі митної території України. Відповідно до баз даних, а саме AСMO «Інспектор» та ЄАІС ДФС, встановлено, що 10.12.2015 року на митну територію України через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, громадянином України ОСОБА_1 в митному режимі транзит ввезено вказаний автомобіль та станом на 23.08.2017р. його не вивезено та в інший митний режим не заявлено.

Викладене в постанові не відповідає дійсності та фактичним обставинам, оскільки він не ввозив вищезазначений автомобіль чи будь-який інший транспортний засіб на територію України та не мав такого наміру. Він не був присутній під час оформлення документів про ввезення вищезазначеного автомобіля на територію Украйни в режимі «транзит», не підписував жодних документів, не знав та не міг знати про те, що йому належить протягом десяти днів вивезти за межі митної території України вищезазначений транспортний засіб. Він пояснював працівникам митниці, що це якась помилка, однак його ніхто не слухав, вказуючи на наявність відповідних відміток в базі, не беручи до уваги його пояснення та доводи і навіть не намагаючись їх перевірити, а тому відносно нього 23.08.2017р. було складено протокол про порушення митних правил. Вказує, що навіть не має водійського посвідчення та навиків водіння транспортними засобами і не здійснював ніякого митного оформлення жодного транспортного засобу. Допускає, що його документами могла скористатись якась недобросовісна особа.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 2976/20500/17 від 11.10.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просить його задовольнити повністю. Як на підтвердження своїх доводів не вчинення вказаного порушення митних правил вказує на ту обставину, що фактично є інвалідом, оскільки в червні 2015 року йому циркуляркою відрізало руку в районі передпліччя і він тривалий час лікувався з цього приводу, однак рука свою функцію не відновила. А тому фізично не міг вчинити даного порушення.

Відповідач свого представника для участі у розгляді справи повторно не направив, заперечень з приводу адміністративного позову суду не подав.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовуються Митним кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення та є публічно-правовими, оскільки стосуються притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Відповідно до ст. 319 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У кожному випадку виявлення факту порушення митних правил, посадова особа, яка виявила дане правопорушення, зобов'язана скласти протокол про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути заведена тільки в тому випадку, коли є достатні дані, які свідчать про наявність ознак правопорушення. Недопустимим є заведення справи про порушення митних правил на підставі припущень або відомостей про правопорушення, достовірність яких викликає сумніви.

Судом встановлено, що згідно бази даних АСАУР, відповідно до якого громадянин з паспортними даними НОМЕР_3 не вивіз транспортний засіб «OPEL FRONTERA» р.н. НОМЕР_2, країна реєстрації - Литовська Республіка, номер кузова НОМЕР_1 за межі митної території України. Відповідно до баз даних, а саме AСMO «Інспектор» та ЄАІС ДФС, встановлено, що 10.12.2015 року на митну територію України через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, громадянином України ОСОБА_1 в митному режимі транзит ввезено вказаний автомобіль та станом на 23.08.2017р. його не вивезено та в інший митний режим не заявлено.

Згідно ч.1 ст.95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлений граничний строк транзитних перевезень - 10 діб (у разі переміщення у зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

23.08.2017р. відносно позивача було складено протокол про порушення митних правил, згідно з яким дії позивача мають ознаки складу порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України.

За результатами розгляду вказаного протоколу, 11.10.2017 року відповідач виніс постанову № 2976/20500/17, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу розміром п'ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Відповідно до ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно до ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У порушення вищенаведеної норми, посадовою особою не виконано покладені на неї обов'язки та не використано надані права у точній відповідності із законом з огляду на наступне.

Позивач постійно стверджував, що це прикра помилка чи наслідок дій недобросовісних осіб, що він не міг фізично у вказаний час ввезти вказаний автомобіль, що не має посвідчення водія і не має навиків водіння. Ці його заперечення відображені у бланку протоколу про порушення митних правил.

Окрім цього, його доводи про те, що в червні 2015 року йому циркуляркою відрізало руку в районі передпліччя і він тривалий час лікувався з цього приводу, однак рука свою функцію не відновила і він фізично не міг вчинити даного порушення, є суду очевидними та стверджуються відповідними епікризами та витягами з історії хвороби.

Таким чином, посадова особа митної служби повинна була при винесені постанови врахувати пояснення та заперечення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та повно і всебічно з'ясувати обставини справи.

У відповідності до ст.161 КАС України під час прийняття постанови суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Таким чином, оскаржувана постанова винесена відповідачем без з'ясування всіх обставин, що мали значення при розгляді справи про порушення митних правил. Докази позивача вказують на відсутність складу правопорушення в його діях, що виключає його адміністративну відповідальність за це.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України доведені та не спростовані відповідачем під час розгляду даної справи.

Керуючись ст.ст. 7, 11, 70, 71, 160-163 КАС України, на підставі ст.7 КУпАП, ст.ст.95, 460, 470, 486, 489 МК України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС Негріча Леоніда Миколайовича від 11 жовтня 2017 року №2976/20500/17 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: /-/ підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду О.В. Лященко