Справа № 640/12426/17
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 р.Справа № 640/12426/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Жигилія С.П. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2017р. по справі № 640/12426/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

12 жовтня 2017 року постановою Київського районного суду м. Харкова відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 11, ч.2 ст.71 КАС України, нез'ясованість обставин, що мають значення для справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відповідач незаконно та безпідставно відмовився перерахувати йому пенсію на підставі довідки № 133-ПБМ від 20.04.2015р., виданої підприємством (правонаступником), з якого його було відряджено в 1987 році на ліквідацію наслідків аварії ЧАЕС, оскільки вказана довідка складена останнім на підставі висновку судово-економічної експертизи, первинних документів та нормативних актів по оплаті праці в зоні ЧАЕС.

Відповідач заперечень на апеляційну скаргу не подав.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, позивача та представника позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивач ОСОБА_1 є громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (посвідчення серія НОМЕР_1) (а.с. 13), інвалідом 2 групи з 27.06.2007 р. безстроково (довідка МСЕК серія ХАР-06, №031721) (а.с. 14), перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України Київського району м. Харкова, отримує пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (1 категорія II група інвалідності).

З 01.10.1985 року ОСОБА_1 працював водієм в мехколоні № 41 тресту «Південбудмеханізація», що підтверджується копією його трудової книжки (а.с. 19).

З 15.04.1987 року по 30.04.1987 року позивача було відряджено до міста Чорнобиль на роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 15).

В вересні 2013 року позивач звернувся до відповідача з проханням здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки № 36 від 30.07.2012 року.

Рішенням комісії по розгляду питань з встановлення трудового стажу та вирішення спірних питань щодо призначення та перерахунку пенсії відповідача від 02.10.2013 р. позивачу було відмовлено в здійсненні перерахунку пенсії за довідкою № 36 від 30.07.2012 р.

Не погодившись з зазначеним вище рішенням ОСОБА_1 звернувся до суду.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.12.2014 р. по справі №638/18580/13-а, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2015р. позов ОСОБА_1 задоволено, зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова прийняти довідку, видану Механізованою колоною №41 від 30.07.2012 року №36 для перерахунку пенсії. Перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. №2010 з 26.09.2013 р. (а.с. 20-21, 22-25).

Під час розгляду справи №638/18580/13-а в ХНДІСЕ імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса було проведено судово-економічну експертизу №6289 від 24.07.2014 р. щодо перерахунку заробітку позивача за роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році (а.с. 52-62).

14.04.2015 р. позивач звернувся до ліквідатора ВАТ «Південбудмеханізація» із заявою про видачу довідки форми 3 для надання до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова в зв'язку з проведенням судово-економічної експертизи №6289 (а.с. 17).

Наказом ліквідатора ВАТ «Південбудмеханізація» №9-ПБМ від 20.04.2015 р. доручено головному бухгалтеру провести перерахунок заробітної плати ОСОБА_1, який приймав участь у ліквідації аварії на ЧАЕС з 15 по 30 квітня 1987 року, на підставі заяви, архівних матеріалів, проведеної судово-економічної експертизи №6289 від 24.07.2014 р. (а.с. 16).

На підставі висновку судово-економічної експертизи № 6289 від 24.07.2014 р., проведеної ХНДІСЕ ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса, ВАТ «Південбудмеханізація» надало позивачу нову довідку форми №3 про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 20 квітня 2015 року за №133-ПБМ (а.с. 15).

19.05.2015 р. позивач звернувся із заявою до відповідача про перерахунок та подальшу виплату пенсії згідно довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження №133-ПБМ від 20 квітня 2015 року, яка відповідає судово-економічній експертизі ХНДІ ім. М.С. Бокаріуса за № 6289 від 24.07.2014р. (а.с. 31).

Рішенням комісії при управлінні Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова № 87 від 28.05.2015р. відмовлено позивачу в перерахунку пенсії на підставі довідки №133-ПБМ від 20 квітня 2015 року та висновку судово-економічної експертизи ХНДІ ім. М.С. Бокаріуса № 6289 від 24.07.2014р. у зв'язку з тим, що довідка видана не на підставі первинних бухгалтерських документів, а також через те, що позивачем не надано положення про преміювання на підприємстві де працював позивач (а.с. 32).

Не погодившись з зазначеним вище рішенням ОСОБА_1 оскаржив його в судовому порядку.

25.02.2016 року постановою Дзержинського районного суду м. Харкова відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Харкова, третя особа: Відкрите акціонерне товариство «Південбудмеханізація», про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії (а.с. 29-30).

05.04.2016 року постановою Харківського апеляційного адміністративного суду задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_1.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2016 року скасовано в частині, якою відмовлено в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії відповідно до довідки про заробітну плату від 20 квітня 2015 року, наданої ВАТ «Південбудмеханізація» з прийняттям нового судового рішення, яким позовну вимогу задоволено частково:

Скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова від 28 травня 2015 року № 87 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв'язку з порушенням процедури його прийняття.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 19 травня 2015 року.

В задоволені позовної вимоги в іншій частині - відмовлено.

В іншій частині постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2016 року залишено без змін (а.с. 26-28).

20.10.2016 р. позивач знову звернувся із заявою до відповідача про перерахунок та подальшу виплату пенсії згідно довідки про заробітну плату №133-ПБМ від 20 квітня 2015 року (а.с. 37).

24.10.2016 р. Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова рішенням №346 відмовило позивачу в перерахунку пенсії на підставі довідки ВАТ «Південбудмеханізація» №133-ПБМ від 20 квітня 2015 року (а.с. 35).

Не погодившись з рішенням УПФУ в Київському районі м. Харкова позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Управлінням Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова правомірно було відмовлено позивачу в перерахунку пенсії на підставі довідки від 20 квітня 2015 року №133-ПБМ, оскільки остання не підтверджена первинними бухгалтерськими документами та не надано положення про преміювання на підприємстві де працював позивач.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною першою статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-ІV врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1). За змістом підпункту 3 пункту 2.1 Порядку № 22-1 за бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 2.10 Порядку № 22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об'єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Отже, обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначений Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою КМУ від 23.11.2011 року №1210 (далі - Порядком №1210).

Згідно п.п.4 п.3 Порядку №1210 встановлено, що у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Пунктом 7 Порядку №1210 передбачено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов'язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, у II - 4, І - 3). При цьому у всіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Колегія суддів зазначає, що з моменту аварії на Чорнобильській АЕС оплата праці для працюючих в зоні відчуження регулювалась постановою ЦК КПРС Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 року №524-156, тобто проводилась за підвищеними до 100% тарифними ставками (посадовими окладами) незалежно від населеного пункту.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року №964 було доручено установити зони небезпеки, де оплата праці працівників підприємств, установ і організацій, розташованих в межах 30-кілометрової зони, розділеної на ІІІ, ІІ, І зону небезпеки, проводиться відповідно у 5, 4, 3 кратному розмірі тарифних ставок (посадових окладів).

У зв'язку із введенням в зоні відчуження зон небезпеки, оплата праці осіб, які працювали в населених пунктах, що не віднесені до згаданих зон небезпеки (зона особливого контролю) залишалася на попередніх умовах, тобто проводилась за підвищеними на 100% тарифними ставками (посадовими окладами).

Згідно з абз. 4 підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року №207-7 оплата праці працівників, зайнятих на роботах в третій, другій та першій зонах небезпеки, здійснюється відповідно у чотирьох-, трьох- та двократному розмірах понад середньомісячну заробітну плату, виходячи із тарифної ставки (окладу), встановленої за основним місцем роботи.

З висновку судово-економічної експертизи від 24.07.2014 року №6282 годинна тарифна ставка з урахуванням кратності 4 підвищена у 2 рази на підставі табелю обліку виконання робочого часу, при цьому зазначається що довідка підприємства про встановлену позивачу тарифну ставку з 01.04.1987 року на дослідження не надано.

Таким чином, експерт здійснив розрахунок заробітної плати позивача з урахуванням максимальних тарифних ставок, хоча для застосування показників кратності до тарифних ставок підвищення у 2 рази підстав не було у зв'язку з відсутністю первинних документів

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для підвищення позивачу тарифної ставки на 100% з додатковим її підвищенням в кратному розмірі, як це було зроблено відповідно до висновку судово-економічної експертизи від 24.07.2014 року №6282 на підставі якого ВАТ «Південбудмеханізація» видано позивачу уточнюючу довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження №133-ПБМ від 20 квітня 2015 року та з урахуванням якої позивач звертався до відповідача за перерахунком його пенсії.

Щодо порядку преміювання колегія суддів зазначає, що відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 року №153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась відповідно до чинних на підприємстві систем преміювання, а отже розмір премії працівників, відряджених до зон відчуження, повинен був визначатися на підставі положень, що діяли на підприємстві.

Постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року №207-7 було дозволено керівникам підприємств, установ і організацій встановлювати працівникам, зайнятим на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, премії до 60% тарифної ставки (посадового окладу) на місяць.

Колегія суддів зазначає, що у разі прийняття рішення про підвищення граничного розміру премії до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць, в положення про преміювання мали вноситися відповідні зміни. Якщо на підприємстві виплата премії не була передбачена, або була передбачена в меншому розмірі, то підстав для нарахування премії в розмірі 60% немає.

Згідно висновку судово-економічної експертизи від 24.07.2014 року №6282 слідує, що премію позивачу розраховано в максимальному розмірі 60% за фактично відпрацьований час відповідно до Постанови Ради Міністрів УРСР та УКППРОФСОФА від 10.06.1986 року №207-7. При цьому експерт зазначає, що Положення про преміювання працівників мехколони №41, яке діяло у 1987 році на дослідження не надано.

Таким чином розрахунок премії експертом проведено за максимальними розмірами премій, встановленими законодавством без підтвердження первинними документами.

Згідно з пунктом 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У відповідності з пунктом 6 постанови КМУ №1210, в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10.06.1986 року N 207-7 (не більш як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.

В свою чергу, згідно довідки № 133-ПБМ від 20.04.2015 року позивачу за час перебування у відрядженні на ЧАЕС була нарахована премія у розмірі 808,24 карб., що протиречить вимогам діючого законодавства.

Таким чином, враховуючи, що відповідна довідка про заробітну плату має відповідати фактичним даним сплаченої заробітної плати, колегія суддів дійшла висновку про правомірність відмови відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу на підставі даних довідки ВАТ «Південбудмеханізація» № 133-ПБМ від 20.04.2015 року, оскільки зазначені в цій довідці дані є необґрунтовані та непідтверджені належними документами.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч.1 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Колегія суддів зазначає, що позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження незаконності оскаржуваного рішення.

Натомість, відповідач, будучи суб'єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правовірність та обґрунтованість винесення спірного рішення, які є предметом оскарження позивачем.

В силу ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що приймаючи оскаржуване рішення відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

Доводи апеляційної скарги з викладених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обгрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2017р. по справі № 640/12426/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Сіренко О.І.
Судді Жигилій С.П. Спаскін О.А.
Повний текст ухвали виготовлений 04.12.2017 р.