Справа № 813/3913/17
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року Справа № 813/3913/17

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю прокурора Топій Т.В., відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області до Татаринівської сільської ради Городоцького району Львівської області в особі виконавчого комітету Татаринівської сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання до вчинення дій,

в с т а н о в и в :

Керівник Городоцької місцевої прокуратури Львівської області звернувся до суду з позовом до Татаринівської сільської ради Городоцького району Львівської області в особі виконавчого комітету Татаринівської сільської ради Городоцького району Львівської області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Татаринівської сільської ради Городоцького району Львівської області в особі виконавчого комітету Татаринівської сільської ради Городоцького району Львівської області щодо невиконання вимог чинного законодавства України про виготовлення облікової документації на обєкт культурної спадщини, що знаходиться на території села Рубанівка Городоцького району Львівської області, а саме на Церкву Покрови Пресвятої Богородиці 1714 року;

- зобовязати Татаринівську сільську раду Городоцького району Львівської області в особі виконавчого комітету Татаринівської сільської ради Городоцького району Львівської області виконати вимоги чинного законодавства України щодо виготовлення облікової документації на обєкт культурної спадщини, що знаходиться на території села Рубанівка Городоцького району Львівської області, а саме на Церкву Покрови Пресвятої Богородиці 1714 року, та подати пропозиції органу охорони культурної спадщини вищого рівня - Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації пропозиції про занесення такої до Державного реєстру нерухомих памяток України.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що на Татаринівську сільську раду Городоцького району Львівської області в особі виконавчого комітету Татаринівської сільської ради Городоцького району Львівської області, покладається обовязок виготовлення облікової документації на кожен із обєктів культурної спадщини місцевого та національного значення, що знаходяться на території села та подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня - Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації про занесення таких до Державного реєстру нерухомих пам'яток України. За даними Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації встановлено, що на адміністративній території села Рубанівка Городоцького району Львівської області розташована 1 памятка архітектури: церква Покрови Пресвятої Богородиці 1714 року. Проте у Державному реєстрі нерухомих пам'яток України відсутня інформація щодо наявності на території села Рубанівка Городоцького району Львівської області памяток культурної спадщини національного чи місцевого значення. Городоцькою місцевою прокуратурою Львівської області встановлено, що облікова документація на дану памятку відсутня. Оскільки бездіяльність відповідача порушує інтереси держави, керівник Городоцької місцевої прокуратури Львівської області відповідно до частини другої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та частини другої статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених в адміністративному позові. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача щодо задоволення адміністративного позову не заперечив.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Городоцькою місцевою прокуратурою Львівської області вивчено питання занесення обєктів культурної спадщини, що розташовані на території Городоцького району Львівської області, зокрема, села Татаринів (стара назва Рубанівка) Городоцького району Львівської області, до Державного реєстру нерухомих памяток України.

За даними Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації на території села Рубанівка Городоцького району Львівської області наявна одна памятка архітектури: церква Покрови Пресвятої Богородиці 1714 року, проте інформація про цю памятку та облікова документація на неї відсутня у Державному реєстрі нерухомих пам'яток України.

Постановою Верховної ради України №46 від 09.02.1993 року село Рубанівка Городоцького району Львівської області перейменовано на село Татаринів Городоцького району Львівської області.

07.07.2017 Городоцькою місцевою прокуратурою Львівської області голові Татаринівської сільської ради Львівської області направлено лист №05/14-531 вих.17 з проханням надати інформацію про те чи складена облікова документація на обєкт культурної спадщини та чи скеровувалась така документація на розгляд Консультативної ради відділу охорони культурної спадщини та культурних цінностей Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації та результати ї розгляду.

18.07.2017 надано відповідь про те, що облікова документація на церкву Покрови Пресвятої Богородиці 1714 року не була складена.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 121 Конституції України на органи прокуратури покладено функції представництва інтересів громадян і держави в судах у випадках визначених законом.

Право на звернення прокурора або його заступника до адміністративного суду в інтересах держави передбачено статтею 24 Закону України «Про прокуратуру» та статтею 60 КАС України.

Частиною другою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до частини другої статті 60 КАС України прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Ураховуючи вказане, звернення прокурора з даним позовом зумовлено відсутністю органу, уповноваженого на звернення до суду з відповідним позовом до органу місцевого самоврядування, та необхідністю врегулювання відносин у сфері охорони культурної спадщини.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини регулює Закон України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06. 2000 року №1805-III (далі Закон №1805-III).

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону №1805-III:

- об'єкт культурної спадщини визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов'язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об'єкти (об'єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об'єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність;

- памятка культурної спадщини (далі памятка) - обєкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих памяток України, або обєкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) обєкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих памяток України;

- охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об'єктів культурної спадщини.

Згідно із статтею 3 Закону №1805-III державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України та спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать, зокрема, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Так, відповідно до частини другою статті 5 Закону №1805-III до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, належить, зокрема: 2) реалізація державної політики з питань охорони культурної спадщини; 3) ведення Державного реєстру нерухомих памяток України, здійснення координації та контролю за паспортизацією нерухомих обєктів культурної спадщини; 5) подання Кабінету Міністрів України пропозицій про занесення обєктів культурної спадщини національного значення до Державного реєстру нерухомих памяток України та про внесення змін до нього щодо памяток національного значення; 6) занесення обєктів культурної спадщини місцевого значення до Державного реєстру нерухомих памяток України та внесення змін до нього щодо памяток місцевого значення.

Водночас частиною другою статті 6 Закону №1805-III встановлено, що до повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить: 1) забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на відповідній території; 2) подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня про занесення об'єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, внесення змін до нього та про занесення відповідної території до Списку історичних населених місць України; 3) забезпечення юридичним і фізичним особам доступу до інформації, що міститься у витягах з Державного реєстру нерухомих пам'яток України, а також надання інформації щодо програм та проектів будь-яких змін у зонах охорони пам'яток та в історичних ареалах населених місць.

Порядок визначення категорій пам'яток для занесення об'єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам'яток України регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1760 (в редакції постанови КМУ від 14.09.2016 №626) (далі Порядок).

Зокрема, пунктом 1 вказаного Порядку передбачено, що обєкти культурної спадщини заносяться до Державного реєстру нерухомих памяток України (далі - Реєстр) за рішенням Кабінету Міністрів України (щодо обєктів національного значення) та Мінкультури (щодо обєктів місцевого значення).

На кожний обєкт культурної спадщини, що пропонується відповідним органом охорони культурної спадщини для занесення до Реєстру, складається облікова документація, яка підлягає постійному зберіганню в такому органі.

Занесення обєкта культурної спадщини до Реєстру без облікової документації не допускається (пункт 2 Порядку).

Пунктом 3 розділу Х «Прикінцеві положення» Закону №1805-III передбачено, що об'єкти, включені до списків (переліків) пам'яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР «Про охорону і використання пам'яток історії та культури», визнаються пам'ятками відповідно до цього Закону.

Згідно з пунктом 3 Порядку облікова документація на обєкти культурної спадщини, які відповідно до пункту 3 розділу Х «Прикінцеві положення» Закону №1805-III визнаються памятками, включає облікову картку або паспорт, коротку історичну довідку, акт технічного стану та матеріали фотофіксації сучасного стану.

Облікова документація на щойно виявлені обєкти культурної спадщини включає облікову картку, коротку історичну довідку, акт технічного стану та матеріали фотофіксації сучасного стану. Пропозиції щодо включення щойно виявлених обєктів культурної спадщини до Реєстру подаються не пізніше ніж протягом трьох років з дня їх включення до переліку обєктів культурної спадщини.

Облікова документація, що передбачає виконання роботи з метою виявлення, дослідження, фіксації обєкта культурної спадщини, визначення його антропологічної, археологічної, естетичної, етнографічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності, складається спеціально уповноваженими органами охорони культурної спадщини, до яких належать орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські, районні держадміністрації, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад (пункт 4 Порядку).

Порядок обліку об'єктів культурної спадщини затверджено наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 №158, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 квітня 2013 року за №528/23060.

Зокрема, облік об'єктів культурної спадщини включає: виявлення, обстеження, дослідження, фотофіксацію об'єктів культурної спадщини, підготовку графічних матеріалів (у разі необхідності) та визначення предмета охорони культурної спадщини, складання переліків обєктів культурної спадщини та облікової документації на ці об'єкти, підготовку подання Міністерству культури України та Кабінету Міністрів України для занесення обєктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (пункт 1.3. Порядку).

На виявлені обєкти культурної спадщини складається облікова картка обєкта культурної спадщини, коротка історична довідка, акт технічного стану обєкта (памятки) культурної спадщини за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку (пункт 2.3. Порядку).

Облікова картка об'єкта культурної спадщини, коротка історична довідка, акт технічного стану об'єкта (памятки) культурної спадщини подаються за місцезнаходженням таких об'єктів на розгляд науково-методичної ради з питань охорони культурної спадщини органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, консультативних рад органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та наукової (вченої) ради установи, організації, діяльність якої пов'язана з охороною культурної спадщини, які оцінюють відповідність кожного об'єкта критеріям, зазначеним у пунктах 10 і 11 Порядку визначення категорій пам'яток для занесення об'єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1760 (пункт 3.1. Порядку).

Тобто занесенню об'єкта культурної спадщини місцевого та національного значення до Державного реєстру нерухомих пам'яток України передує певна робота спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини, до яких належить і виконком Татаринівської сільської ради Городоцького району Львівської області та до повноважень якого віднесено виготовлення облікової документації на розміщений на території села єдиний обєкт культурної спадщини: церкву Покрови Пресвятої Богородиці 1714 року, та подання пропозиції Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації про занесення такої до Державного реєстру нерухомих пам'яток України.

За результатами оцінки консультативної ради органу культурної спадщини обласної держадміністрації у 15-денний строк надається висновок щодо доцільності занесення обєкта культурної спадщини до Реєстру, який надсилається Мінкультури у день його підписання. Результати розгляду висновку та облікової документації експертна комісія Мінкультури оформляє протоколом, що є підставою для занесення обєкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України об'єктів культурної спадщини.

Форму облікової картки та паспорта обєкта культурної спадщини затверджено наказом Міністерства культури і мистецтв України та Державного комітету України з будівництва та архітектури від 13.05.2004 № 295/104, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.06.2004 за № 693/9292.

Пунктом 4.4. Порядку передбачено, що документи на обєкт культурної спадщини складаються у чотирьох примірниках, один з яких зберігається в Мінкультури України, другий - в органі виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органах охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, третій - у районних державних адміністраціях або у виконавчому органі сільської, селищної, міської ради, четвертий - у розробника документів.

Судом встановлено, що відповідачем облікова документація на обєкт культурної спадщини - церкву Покрови Пресвятої Богородиці 1714 року не складалася та на розгляд Консультативної ради відділу охорони культурної спадщини та культурних цінностей Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації не скеровувалася.

Суд зазначає, що бездіяльністю є певна форма поведінки особи, яка полягає у невиконанні нею дій, які вона повинна була вчинити відповідно до покладених на неї чинним законодавством України обовязків.

Невиконання Татаринівською сільською радою Городоцького району Львівської області в особі її виконавчого комітету обовязку по виготовленню облікової документації на розміщений на території села єдиний обєкт культурної спадщини: церкву Покрови Пресвятої Богородиці 1714 року, та відповідно неподання пропозиції Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації про занесення такої до Державного реєстру нерухомих пам'яток України свідчить про бездіяльність відповідача, яку слід визнати протиправною та задовольнити позов в цій частині позовних вимог.

Відповідно до вимог частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не заперечує протиправність своєї бездіяльності у сфері охорони культурної спадщини, яку пояснює відсутністю коштів.

Позовна вимога про зобовязання відповідача виготовити облікову документацію на обєкт культурної спадщини, що знаходиться на території села та подати до Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації пропозиції про занесення такої до Державного реєстру нерухомих памяток України є похідною від першої позовної вимоги, тому також підлягає до задоволення з огляду на висновок суду про протиправність бездіяльності відповідача у сфері охорони культурної спадщини.

Беручи викладене та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до положень частини другої ст. 94 КАС України не підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Татаринівської сільської ради Городоцького району Львівської області в особі виконавчого комітету Татаринівської сільської ради Городоцького району Львівської області щодо невиконання вимог чинного законодавства України про виготовлення облікової документації на обєкт культурної спадщини, що знаходиться на території села Татаринів (стара назва Рубанівка) Городоцького району Львівської області, а саме на Церкву Покрови Пресвятої Богородиці 1714 року.

Зобовязати Татаринівську сільську раду Городоцького району Львівської області в особі виконавчого комітету Татаринівської сільської ради Городоцького району Львівської області виконати вимоги чинного законодавства України щодо виготовлення облікової документації на обєкт культурної спадщини, що знаходиться на території села Татаринів (стара назва Рубанівка) Городоцького району Львівської області, а саме на Церкву Покрови Пресвятої Богородиці 1714 року, та подати до Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації пропозиції про занесення такої до Державного реєстру нерухомих памяток України.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Хома О.П.