Справа № 815/2667/17
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/2667/17

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції: Стеценко О. О.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Домусчі С.Д.,

- Кравець О.О.,

за участю: секретар судового засідання - Курманова І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 липня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Гандрабурівська сільська рада Ананьївського району Одеської області, про визнання протиправною відмову та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Гандрабурівська сільська рада Ананьївського району Одеської області, в якому позивач просила: визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, оформлену листом від 04.11.2016 року за № К-15062/0-6202/6-16, у надані позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га в адміністративно-територіальних межах Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту); зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області скасувати наказ № 163 від 03.11.2016 року «Про доповнення переліку земельних ділянок» в частині доповнення переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляється на земельні торги окремими лотами згідно Додатку № 1, затвердженого наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області «Про затвердження переліку земельних ділянок» № 77 від 18.09.2014 року, земельною ділянкою площею 32 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованою на території Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області кадастровим номером земельної ділянки НОМЕР_1 на право оренди терміном 7 років, номер лота 1160 з послідуючим зменшенням орієнтовної площі земельної ділянки на 2 га, на отримання у власність якої претендує позивач; зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути клопотання позивача від 14.09.2016 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту) та прийняти рішення відповідно до положень ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України; зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту) та прийняти рішення відповідно до положень ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07 липня 2017 року у задоволенні заявленого позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції з прийняттям по справі нового рішення про задоволення заявлених вимог, наголошуючи, зокрема, на порушенні судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач звернулась до Головного управлення Держгеокадастру в Одеській області з клопотанням від 28.09.2016 року, яке зареєстровано за № К-15062/0/5-16 від 07.10.2016 року, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населених пунктів).

За результатами розгляду клопотання позивача, Головним управленням Держгеокадастру в Одеській області 04.11.2016 року на адресу позивача надіслано лист № К-15062/0-6202/6-16 «Про розгляд заяви», у якому зазначено, що відповідно до доручення віце-прем'єр-міністра України - міністра регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України № 37732/0/1-14 від 08.10.2014 року та наказу Держземагентства України № 2328 від 15.10.2014 року «Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014 року», Головним управлінням Держземагентства в Одеській області наказом № 77 від 18.09.2014 року, із змінами, внесеними наказом № 163 від 03.11.2016 року, затверджено перелік земельних ділянок право оренди на які виставляється на земельні торги окремими лотами, і до якого включено земельну ділянку, що вказана у заяві позивача. У зв'язку з чим, відповідачем вказано, що позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, та запропоновано придбати право на земельну ділянку на земельних торгах.

Не погоджуючись із такою відмовою відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з яких виходив останній вирішуючи спірне питання, з огляду на викладене.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Так, за правилами ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

В свою чергу, відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У відповідності до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно вимог п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року № 15, державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Відповідно до п. 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 року № 333 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 року за № 1391/29521), Головне управління Держгеокадастру в області (далі - Головне управління) є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Підпунктом 13 пункту 4 вказаного Положення передбачено, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

За правилами п. 8 цього ж Положення Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.

З наведеного вбачається, що саме до повноважень Головного управління Держгеокадастру в Одеській області відноситься вирішення питання щодо надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності.

При цьому, колегія суддів зазначає, що наведеними положеннями чинного законодавства чітко визначені, як підстави, порядок, строки, процедура надання відповідачем дозволу зацікавленим громадянам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, так і чітко визначені для відповідача порядок, строки, відповідна процедура та підстави для відмови у наданні такого дозволу, а так само і форма прийнятих відповідних рішень.

Так, за результатами розгляду відповідного клопотання громадянина, зацікавленого в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, відповідач у місячний строк повинен або надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки або надати відмову у наданні такого дозволу.

Проте, така відмова повинна бути вмотивована, оформлена належним чином та прийнята виключна з таких підстав: невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, позивач в даному випадку звернулась до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області саме із клопотанням в порядку ст. 118 Земельного кодексу України про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населених пунктів).

Водночас, за результатами розгляду такого клопотання відповідачем позивачу був направлений лише лист від 04.11.2016 року № К-15062/0-6202/6-16 «Про розгляд заяви», без прийняття будь-якого рішення.

Разом з цим, у наведеному листі вказано про те, що Головне управління відмовляє позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Проте, у вказаному листі відповідача не зазначено жодних підстав, що визначені ст. 118 Земельного кодексу України, для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

У направленому позивачу листі на подане нею клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, відповідач послався на те, що відповідно до доручення віце-прем'єр-міністра України - міністра регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України № 37732/0/1-14 від 08.10.2014 року та наказу Держземагентства України № 2328 від 15.10.2014 року «Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014 року», Головним управлінням Держземагентства в Одеській області наказом № 77 від 18.09.2014 року, із змінами, внесеними наказом № 163 від 03.11.2016 року, затверджено перелік земельних ділянок право оренди на які виставляється на земельні торги окремими лотами, і до якого включено земельну ділянку, що вказана у заяві позивача.

Разом з цим, досліджуючи наказ ГУ Держземагентства в Одеській області № 77 від 18.09.2014 року з додатками, колегією суддів встановлено, що в ньому відсутня земельна ділянка про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення якої позивачем заявлено клопотання.

В свою чергу, наказ № 163 від 03.11.2016 року про доповнення наведеного вище наказу, на який посилається відповідач, прийнятий вже після подання позивачем клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Відповідач не заперечує, що станом на момент подання позивачем клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, земельна ділянка, що була вказана позивачем, не була включена до переліку земельних ділянок, що підлягають продажу на земельних торгах.

Крім того, колегія суддів зазначає, що під час судового розгляду справи відповідачем не доведено, що саме земельна ділянка про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо якої клопоче позивач включена до переліку земельних ділянок, що підлягають продажу на земельних торгах.

Так, колегія суддів наголошує, що відповідачем лише надано додаток до наказу № 163 від 03.11.2016 року, в якому, зокрема, вказано про включення до переліку земельних ділянок, що підлягають продажу на земельних торгах, земельної ділянки: Одеська область, Ананьївський район, Гандрабурівська сільська рада, 32 га.

Проте, в даному випадку позивачем заявлено клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га.

В свою чергу, в оскаржуваній відмові відповідачем не визначено, з яких підстав останній дійшов висновку, що вказана земельна ділянка входить до земельної ділянки, що включена до переліку земельних ділянок, що підлягають продажу на земельних торгах, не вказано чим це підтверджується.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно листа від 19.06.2017 року № 137 Гандрабурівської сільської ради, наявного в матеріалів справи, земельна ділянка площею 32 га передана у постійне користування державного підприємства Ананьївсьокому лісовому господарству.

Водночас, відповідачем відмовляючи позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не з'ясовано чи є вільною така земельна ділянка, чи не перебуває вона у користуванні.

Так само в ході судового розгляду справи відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження цих обставин.

Крім того, колегія суддів зазначає, що посилаючись в оскаржуваній відмові на доручення віце-прем'єр-міністра України - міністра регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України № 37732/0/1-14 від 08.10.2014 року, відповідачем не вказано чи направлявся ним відповідний запит до сільської ради щодо запитуємої земельної ділянки, не вказано, що саме стало підставою для включення, як зазначає відповідач, запитуємої позивачем земельної ділянки до переліку земельних ділянок, що підлягають продажу на земельних торгах.

Разом з тим, за правилами ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що відмова відповідача у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, оформленої у вигляді листа, не ґрунтується на нормах чинного законодавства, прийнята з порушенням установлених правил та процедури.

Водночас, колегія суддів вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про: зобов'язання Головне управління Держгеокадастру в Одеській області скасувати наказ № 163 від 03.11.2016 року «Про доповнення переліку земельних ділянок» в частині доповнення переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляється на земельні торги окремими лотами згідно Додатку № 1, затвердженого наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області «Про затвердження переліку земельних ділянок» № 77 від 18.09.2014 року, земельною ділянкою площею 32 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованою на території Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області кадастровим номером земельної ділянки НОМЕР_1 на право оренди терміном 7 років, номер лота 1160; зобов'язання Головне управління Держгеокадастру в Одеській області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту) та прийняти рішення відповідно до положень ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, з огляду на викладене.

Так, адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не повинен втручатись у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог прав осіб, що звертаються до суб'єктів владних повноважень, без порушень принципу розподілу влади.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності відноситься до виключних повноважень центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів.

За таких обставин, підстави для зобов'язання відповідача скасувати прийнятий ним наказ та надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою відсутні.

Також, колегія суддів враховує, що наказом № 163 від 03.11.2016 року включено до переліку земельних ділянок, що підлягають продажу на земельних торгах, земельну ділянку: Одеська область, Ананьївський район, Гандрабурівська сільська рада, площею 32 га, в той час, як позивачем заявленого клопотання щодо земельної ділянки лише площею 2 га.

Крім того, як вже зазначалось, відмовляючи позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо вказаної земельної ділянки, що оформлено листом, відповідачем не з'ясовано питання співставності цих земельних ділянок, перебування запитуємої земельної ділянки у запасі, а прийнята відповідачем відмова не ґрунтується на нормах чинного законодавства, прийнята з порушенням установлених правил та процедури.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не розглядало клопотання позивача по суті та у встановленому законом порядку, але при цьому фактично відмовлено у наданні дозволу на розроблення документації, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для зобов'язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

Що стосується посилань відповідача та суду першої інстанції на положення на ст.ст. 134-136 Земельного кодексу України, що регулюють порядок отримання прав на земельні ділянки за результатами земельних торгів, колегія суддів звертає увагу на те, що за правилами ч. 3 ст. 134 Земельного кодексу України земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу. Земельні торги не проводяться при безоплатній передачі земельних ділянок особам, статус учасника бойових дій яким надано відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В свою чергу, згідно вимог ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

В даному випадку позивач звернулась до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області саме із клопотанням в порядку ст. 118 Земельного кодексу України про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства.

Зазначені обставини помилково не були встановлені судом першої інстанції та їм не надана належна правова оцінка.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судове рішення, відповідно до вимог ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про часткове задоволення вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 липня 2017 року - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 липня 2017 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Гандрабурівська сільська рада Ананьївського району Одеської області, про визнання протиправною відмову та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства з мотивів, викладених у листі № К-15062/0-6202/6-16 від 04.11.2016 року.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 від 28.09.2016 року (зареєстровано 07.10.2016 року № К-15062/0/5-16) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населених пунктів).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О.О. Кравець