Справа № 335/14290/17
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

про відмову у відкритті провадження у справі
23 листопада 2017 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, третя особа ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,
21.11.2017 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні приватизації квартири АДРЕСА_1/Миру в м.Запоріжжя та зобовязання прийняти пакет документів та провести приватизацію квартири АДРЕСА_1/Миру в м. Запоріжжя за відсутністю ордеру на вказану квартиру.
Відповідно до пункту 1частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
Крім того, у розумінні пункту 1 частини першої статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Субєктом владних повноважень відповідно до пункту 7 частини першої статті 3 КАС України є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Частиною першою статті 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.
Відповідно до розяснень, що містяться у пунктах 3, 4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.
Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.
Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.
Вирішуючи питання про визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, суди повинні враховувати, що КАС України встановлює такі правила відмежування адміністративної юрисдикції від інших видів юрисдикції:
понятійно-функціональне, тобто визначення адміністративної справи, що наведене у пункті 1 частини першої статті 3 КАС України;
визначення видів публічних правовідносин (управлінські правовідносини та правовідносини, пов'язані з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень), зазначених у частині першій статті 17 КАС України;
встановлення переліку публічно-правових спорів, що підпадають під юрисдикцію адміністративних судів (частина друга статті 17 КАС України);
встановлення переліку публічно-правових справ, що не належать до предмета адміністративної юрисдикції (частина третя статті 17 КАС України).
Вивчивши позовну заяву з доданими до неї документами, доходжу висновку, що спір між сторонами виник з приводу житлових правовідносин, які не є публічно-правовими.
Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття із такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобовязання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання у належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків (стаття 25 Закону України від 04 вересня 2008 р. № 500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків») тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача субєкта владних повноважень.
У даній справі спір пов'язаний із реалізацією житлових прав позивача, зокрема права на користуванням жилим приміщенням, його приватизації, тобто цивільного права, відповідач у даних відносинах владних управлінських функцій відносно позивача не здійснює, а виступає як особа, яка представляє власника майна житлового фонду. Права, за захистом яких звернувся до суду позивач, виникають із житлових відносин, якими охоплюються питання обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, користування житловими приміщення державного або приватного фонду, в тому числі службовими жилими приміщеннями, забезпечення житлових прав наймача та членів його сім'ї, зокрема й безкоштовного отримання житла у власність, зміни статусу житлового приміщення тощо.
З урахуванням викладеного, враховуючи правові висновки Верховного Суду України (постанови від 02 грудня 2014 р. справі № 21-530а14, від 23 лютого 2016 р. у справі № 6551а15), доходжу висновку, що даний спір не носить характеру публічно-правового, а тому не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
За таких обставин приходжу до висновку, що у відкритті провадження в даній справі необхідно відмовити, розяснивши позивачу, що розгляд даного спору належить до компетенції місцевого загального суду у порядку цивільного судочинства.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 3, 17, 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя
У відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, третя особа ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги у п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Шалагінова