Справа № 809/1024/17
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2017 р. cправа № 809/1024/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Біньковської Н.В.,

за участю: секретаря судового засідання Хоми О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Дутка-Гефко Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС України в Івано-Франківській області про скасування податкових повідомлень-рішень № , № від 07.07.2017 -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС України в Івано-Франківській області про скасування податкових повідомлень-рішень № , № від 07.07.2017 року.

Позов мотивовано тим, що відповідачем, в порушення вимог абз. «д» п.п. 164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України прийнято податкові повідомлення-рішення, якими донараховано суми грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування на суму 226 963,44 грн., військового збору на суму 17 079,34 грн. та безпідставно віднесено анульовану (прощену) банком заборгованість з відсотків за користування кредитом до додаткових благ, тобто до доходу, що в розумінні податкового законодавства підлягає оподаткуванню.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, наведених в адміністративному позові. Представник позивача суду пояснив, що позивач фактично доходу не отримував, оскільки банк анулював (простив) відсотки за користування кредитом які не є доходом в розумінні Податкового кодексу України, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, наведених в письмовому запереченні. Зазначила, що внаслідок проведеного аналізу відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів, наявних у ГУ ДФС в Івано-Франківській області встановлено, що у 2015 році позивачем отримано дохід у вигляді додаткового блага в сумі 910 898,73 грн. від ПАТ «Укрсоцбанк», у вигляді суми боргу анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням. За наслідками проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки виявлено порушення позивачем п.п.164.2.17 «д» п.164.2 ст. 164, п.179.7 ст.179 та п.167.1.ст.167, ст.179 ПК України, внаслідок чого донараховано позивачу нове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 181 570,75 грн., а також порушення п.1.2, п.п.1.6, п.16 прим.1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, внаслідок чого донараховано військовий збір на суму 13 663,47 грн. Вважає, що грошові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору нараховано правомірно. У задоволенні позову просила відмовити повністю.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши надані суду письмові докази, судом встановлено наступне.

31.01.2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (кредитором) та ОСОБА_3 (позичальником) укладено Договір №161-22/340 про надання відновлювальної кредитної лінії, згідно якого позичальнику надано валютний Кредит в сумі 155 000 доларів США, з відсотковою ставкою 13,5 % річних з кінцевим терміном погашення Кредиту - до 30.01.2023 року (а.с.15-18).

04.11.2015 року між сторонами укладено Договір № 3 про внесення змін до Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №161-22/340, згідно якого сторони домовились про порядок погашення заборгованості що виникла за вказаним договором в сумі прощеної заборгованості за Кредитом в розмірі 1 279 156,77 грн. та заборгованості по процентам за користування Кредитом в розмірі 732 350,96 грн. Також сторони домовились і встановили черговість погашення заборгованості позичальника за Договором кредиту: прострочена заборгованість за нарахованими процентами, прострочена заборгованість за Кредитом, строкова заборгованість за нарахованими процентами, строкова заборгованість за Кредитом, пеня за порушення строків/термінів повернення кредиту або сплати процентів/комісій, штрафні санкції. Крім цього, сторони домовились що погашення заборгованості за Договором кредиту в сумі 1 100 000 грн. здійснюється позичальником не пізніше 04.11.2015 року.

04.11.2015 року позивачем виконано умови договору в частині погашення заборгованості за Договором кредиту на суму 1 100 000 грн. згідно квитанції № FJB 040 (а.с.20).

Відповідно до умов пункту 3.3 цього договору у разі належного виконання позичальником умов, які викладені у п.3.1 цього договору про внесення змін залишкова заборгованість позичальника перед кредитором за Договором кредиту, а саме заборгованість за Кредитом в сумі 911 507,73 грн. підлягає анулюванню (прощенню). Датою анулювання (прощення) такої заборгованості вважається день виконання позичальником умов визначених в п.3.1 цього договору про внесення змін (а.с.19).

ГУ ДФС в Івано-Франківській області в період з 25.05.2017 року по 31.05.2017 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманих доходів за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.

За результатами вказаної перевірки відповідачем складено акт № 465/09-19-13-04/НОМЕР_3 від 08.06.2017 року, згідно якого встановлено порушення позивачем: п.п. 164.2.17 «д» п.164.2 ст.164, п. 179.7 ст.179 та п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб в сумі 181 570,75 грн.; п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України, а саме: неподання річної декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік; п.1.2, п.п.1.6, п.16 прим.1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, в результаті чого донараховано військового збору на суму 13 663,47 грн.(а.с.10-12).

На підставі акту перевірки прийнято:

- податкове повідомлення-рішення за № від 07.07.2017 року, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 226 963,44 грн., в тому числі, за основним платежем в розмірі 181 570,75 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 45 392,69 грн. (а.с.13);

- податкове повідомлення-рішення за № від 07.07.2017 року, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по військовому збору в розмірі 17 079,34 грн., в тому числі, за основним платежем в розмірі 13 663,47 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 3 415,87 грн. (а.с.14).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно пункту 6.1. статті 6 ПК України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Підпунктом 16.1.3. пункту 16.1. статті 16 ПК України визначено, що платники податків зобов'язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 ПК України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Кодексу, є податковим обов'язком.

Правові засади справляння податку на доходи фізичних осіб встановлюються розділом IV ПК України.

Підпунктом 162.1.1. пункту 162.1. статті 162 розділу IV ПК України визначено, що платниками податку є фізична особа-резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

За приписами підпункту 163.1.1. пункту 163.1. статті 163 цього Кодексу об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до абзацу першого підпункту "д" підпункту 164.2.17. пункту 164.2. статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, зокрема, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Як встановлено судом, банком прийнято рішення про анулювання (прощення) кредитних заборгованостей позивачу - залишкової вартості за кредитом в сумі 911 507,73 грн. В податковому розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку за 4 квартал 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» відображено нарахований і виплачений дохід ОСОБА_3 з ознакою доходу «126» (додаткове благо) у вигляді анульованої (прощеної) основної суми кредитної заборгованості, а саме: сума анульованої кредитної заборгованості значиться - 911 507,73 грн., сума доходу що не підлягає оподаткуванню згідно п.п.165.1.55 ПК України - 609 грн., сума нарахованого виплаченого доходу відображена в ф.1-ДФ - 910 898,73 грн. (а.с.53, 55).

Відповідно до умов абзацу 2 підпункту 3.3 пункту 3 Договору від 14.11.2015 року про внесення змін до Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №161-22/340 від 31.01.2008 року позичальник (позивач) повідомлений про анулювання (прощення) заборгованості на зазначених у договорі умовах та про обов'язок самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб з суми прощеної залишкової заборгованості за кредитом і відобразити такий дохід у річній податковій декларації відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивачу повідомлено про те, що відповідно до пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України анульована (прощена) сума заборгованості є доходом позивача, отриманим ним як додаткове благо, та необхідність самостійної сплати податку з такого доходу і відображення у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб.

Позивачем та його представником не заперечується факт анулювання (прощення) вказаної вище суми заборгованості.

Згідно підпункту 14.1.47. пункту 14.1. статті 14 ПК України додаткові блага це - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу);

Відповідно до пп. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Як вже вище зазначалось, підпунктом 164.2.17 «д» пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються також дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Таким чином, у наведених вище нормах закріплено, що податок на доходи фізичних осіб нараховується на всю основну суму боргу платника податку, за умови дотримання обов'язкових умов кредитором: рішення кредитора не повинно бути пов'язаним із процедурою банкрутства; повідомлення кредитором боржника про дане рішення, повинно бути шляхом укладення додаткового договору або надіслання рекомендованого листа з повідомленням про вручення, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто; банк повинен включити суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку.

Вказані обов'язкові умови були дотримані банком у такий спосіб: рішення кредитора про анулювання (прощення) боргу не пов'язане із процедурою банкрутства; повідомлення боржника відбулося шляхом укладення відповідного додаткового договору, банк включив суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку за підсумками звітного періоду, в якому такий борг було анульовано (форма 1-ДФ).

Окрім цього, при визначенні суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь позивача банком враховано вимоги статті 165 Податкового кодексу України.

За наведених вище обставин, суд погоджується з висновком контролюючого органу про те, що відповідно до положень абзацу «д» пп.164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, об'єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб були суми анульованого (прощеного) кредитором основного боргу по кредитному договору в розмірі 910898,73 грн.

При цьому суд не погоджується з доводами позивача про анулювання (прощення) банківською установою відсотків за користування кредитом, пені, штрафних санкцій на суму 911507,73 грн., а не основної суми кредитної заборгованості, оскільки зазначене спростовується інформацією ПАТ «Укрсоцбанк», наведеною у листах №11.1-186/79-766 від 21.06.2016 року та № 11.1-186/79-850 від 06.09.2017 року, які містяться в матеріалах справи (а.с.53, 55).

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача, що у відповідності до Договору про внесення змін №3 до Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №161-22/340 від 31.01.2008 року, першочергово погашається заборгованість за нарахованими процентами, після сплати якої погашається заборгованість за Кредитом (п.3.2 договору).

Погашення заборгованості за Договором кредиту в сумі 1 100 000,00 грн. здійснюється позичальником не пізніше 04.11.2015 року (п.3.1 договору). У разі належного виконання позичальником умов, які викладені у п.3.1 цього договору залишкова заборгованість позичальника перед кредитором за Договором кредиту, а саме заборгованість за Кредитом в сумі 911 507,73 грн., підлягає анулюванню (прощенню) (п.3.3. договору).

Згідно пункту 1.1 Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №161-22/340 від 31.01.2008 року Кредит це грошові кошти, надані кредотором позичальнику.

Отже, у п.3.3 Договору про внесення змін до Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №161-22/340 зазначено, що анулюванню (прощенню) підлягає заборгованість в сумі 911 507,73 грн. саме за Кредитом, а не процентами, пенею, штрафними санкціями.

Крім цього, станом на дату укладення Договору про внесення змін заборгованість за Договором кредиту складала: заборгованість по процентам за користування Кредитом - 732 350,96 грн., заборгованість за Кредитом - 1 279 156,77 грн. (пункти 2 - 2.2 договору). Тобто всього заборгованість становила 2 011 507,73 грн.

На виконання умов зазначеного вище Договору про внесення змін 04.11.2015 року позивачем здійснено сплату 1 100 000,00 грн. Залишок заборгованості після цієї сплати становив 911 507,73 грн. (2 011 507,73 грн. - 1 100 000,00 грн. = 911 507,73 грн.).

Таким чином, враховуючи узгоджений ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 порядок погашення заборгованості за Договором кредиту, інформацію ПАТ «Укрсоцбанк» наведену у листах від 21.06.2016 року та 06.09.2017 року суд вважає помилковими твердження позивача про анулювання ПАТ «Укрсоцбанк» не основної суми боргу (кредиту), а суми за процентами, пенею, штрафними санкціями.

Доказів зворотного на вимогу суду ні позивачем, ні його представником суду не надано.

Відповідно до підпункту 54.3.5. пункту 54.3. статті 53 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Пунктом 167.1. статті 167 ПК України визначені ставки податку на доходи фізичних осіб.

За приписами п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Згідно пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України, неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), тягнуть за собою накладення штрафу за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось представником позивача в судовому засіданні, податкова декларація про майновий стан і доходи за 2015 рік до контролюючого органу позивачем не подана.

Пунктом 123.1. статті 123 ПК України встановлено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Враховуючи те, що судом встановлено факт отримання позивачем у 2015 році доходу у вигляді додаткового блага в розмірі 910 898,73 грн., цей дохід підлягав оподаткуванню за ставками, визначеними пунктом 167.1. статті 167 ПК України, і позивач зобов'язаний був сплатити 181 570,75 грн. податку на доходи фізичних осіб.

За таких обставин, відповідачем законно прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.07.2017 року за № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 226 963,44 грн., в тому числі, за основним платежем в розмірі 181 570,75 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 45 392,69 грн.

Щодо правомірності нарахування позивачу податкового зобов'язання по військовому збору суд зазначає наступне.

Законом України від 31 липня 2014 року № 1621-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів» з 03 серпня 2014 року запроваджено військовий збір.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому ст. 168 Податкового кодексу України (із змінами і доповненнями) за ставкою 1,5% від об'єкта оподаткування.

Відповідно до п.п.1.6 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX ПК України платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та у спосіб, визначений ст. 176 ПК України для податку на доходи фізичних осіб.

Згідно з п.п.1.2 п.16 прим. 1 підрозд. 10 розд. XX ПК України об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст. 163 Податкового кодексу України.

Пунктом 163.1 ст.163 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування резидента є, зокрема загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід. До складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді додаткового блага у межах, що оподатковується згідно з розд. ІV ПК України (п.п. 164.2.17 «д» п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України).

Отже, дохід платника податку фізичної особи-резидента, отриманий у вигляді додаткового блага (суми заборгованості прощеної ПАТ «Укрсоцбанк» за його самостійним рішенням) включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу такого платника та підлягає оподаткуванню військовим збором за ставкою 1,5 відсотка.

Таким чином, відповідачем правомірно донараховано позивачу за 2015 рік військового збору в сумі 13 663,47 грн. та прийнято податкове повідомлення-рішення за № від 07.07.2017 року.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ч.3 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності понесення відповідачем судових витрат, відсутні підстави для розподілу судових витрат між сторонами.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Біньковська Н.В.

Постанова складена в повному обсязі 04.12.2017 .