Справа № 810/316/14-а
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 року м.Київ 810/316/14-а

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Панової Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві Київської області

до Публічного акціонерного товариства "Техмашремонт"

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Управління Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Техмашремонт" про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1 за грудень місяць 2013 року у розмірі (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 18.11.2016 № 20479/11) 49382,32 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача наявний борг з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1 за грудень місяць 2013 року у розмірі 49382,32 грн.

Обов'язок відповідача вчасно сплачувати фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, передбачений приписами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (надалі - Закон України № 1058-IV). Територіальні органи Пенсійного фонду України в силу закону здійснюють функції з контролю за правильністю, повнотою нарахування і своєчасністю сплати страхувальниками внесків, а також стягнення заборгованості.

Оскільки, зазначена сума заборгованості відповідачем не сплачена, позивач, з огляду на положення частини другої Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV та пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі - Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України), просив суд стягнути суму заборгованості з відповідача у судовому порядку.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 02.07.2014, залишеною без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014 та Вищого адміністративного суду України від 17.09.2015, позов задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Техмашремонт" на користь Управління Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві Київської області заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №1, за грудень 2300,76 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Верховний Суд України, постановою від 01.03.2016 скасував ухвали Вищого адміністративного суду України від 17.09.2015, Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014 та постанову Київського окружного адміністративного суду від 02.07.2014, а адміністративну справу № 810/316/14-а направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У вказаному рішенні колегією суддів Верховного Суду України зазначено, що у данній справі спір фактично зводиться не до вирішення питання про обов'язок Товариства відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на підставі пункту "а" статті 13 Закону N 1788-XII, а до встановлення належного платника спірних витрат.

Для визначення належного платника фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на підставі пункту "а" статті 13 Закону N 1788-XII, необхідно з'ясувати наявність чи відсутність у Товариства (чи на підприємстві, правонаступником якого є Товариство) робочих місць зі шкідливими умовами праці, а також на яких саме підприємствах особи здобули пільговий стаж. Проте, судами попередніх інстанцій дані обставини не були досліджені належним чином.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.07.2016 справу прийнято до провадження та признчено до судового розгляду.

Представник позивача під час судового розгляду підтвердив обставини, викладені у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях до позову. Крім того, уточнив позовні вимоги та просив суд зменшити вимоги УПФУ в м.Біла Церква на суму 2300,76 грн. та стягнути з ПАТ "Техмашремонт" заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах згідно списку № 1.

Відповідач проти задоволення адміністративного позову заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів заперечень позивач посилався на чисельну практику Вищого адміністративного суду України та Верховного Суду України. Зазначив, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки підприємство не має та ніколи не мало робочих місць зі шкідливими умовами праці. Усі особи, що були включені УПФУ до розрахунку та вказані позивачем в адміністративному позові, працювали та здобули право на пенсію на пільгових умовах за списком № 1 на іншому підприємстві - Білоцерківському виробничому об'єднанні шин та ГАВ (гумово-азбестовах виробів), перейменованому у Білоцерківське виробниче об'єднання "Білоцерківшина", правонаступником якого є ВАТ "Росава".

Таким чином, за твердженням відповідача, позивач неправильно визначив страхувальника, який має відшкодовувати витрати Пенсійному фонду на виплату пенсій вказаним громадянам, оскільки ПАТ "Техмашремонт" не є правонаступником Білоцерківського виробничого об'єднання шин та ГАВ (гумово-азбестовах виробів), перейменованого у Білоцерківське виробниче об'єднання "Білоцерківшина". Звертав увагу суду, що ПАТ "Техмашремонт" є правонаступником новоствореної юридичної особи, а саме: «Білоцерківського орендного ремонтного підприємства».

За наведених обставин відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судове засідання призначене на 22 листопада 2016 року сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, явку уповноважених представників до суду не забезпечили. Водночас, у матеріалах справи наявні клопотання Управління Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві Київської області від 22.11.2016 та Публічного акціонерного товариства "Техмашремонт" від 17.08.2016 про здійснення судового розгляду справи в порядку письмового провадження.

Керуючись приписами статті 122 Кодексу адміністративного, суд здійснює розгляд даної справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Як вже було встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, позивачем було сформовано та направлено ПАТ "Техмашремонт" розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників) з грудня 2013 року, до яких включенні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 у розмірі 19590,80 грн. та ОСОБА_15 у розмірі 29791,52 грн., що разом становить 49382,32 грн.

Враховуючи, що витрати на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_15 у розмірі 1803,85 грн. та ОСОБА_12 496,91 грн. були вже відшкодовані відповідачем у добровільному порядку, позивач уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути з ПАТ «Техмашремонт» заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1 за грудень місяць 2013 року громадянам: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у розмірі 47081,56 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між позивачем та відповідачем, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування визначаються Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV).

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Коло осіб, які мають право на пенсію на пільгових умовах, визначено статтею 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення".

Тобто, пенсійне законодавство України встановлює обов'язок з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій для страхувальників, які мають або мали виробництва чи робочі місця із шкідливими умовами праці.

Отже, головною умовою для виникнення у працедавця (страхувальника) обов'язку здійснювати відшкодування Пенсійному фонду України витрати на виплату та доставку пенсій пенсіонерам, є факт роботи таких осіб на виробництві чи за професією із шкідливими умовами праці саме у такого страхувальника.

Таким чином, з аналізу вказаних норм законодавства та з урахуванням висновків Верховного Суду України (викладених у постанові від 01.03.2016 у справі № 2105856а15), судом встановлено, що спір у даній справі фактично зводиться не до вирішення питання про обов'язок Товариства відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на підставі пункту "а" статті 13 Закону N 1788-XII, а до встановлення належного платника спірних витрат.

Для визначення належного платника фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на підставі пункту "а" статті 13 Закону N 1788-XII, необхідно з'ясувати наявність чи відсутність у Товариства (чи на підприємстві, правонаступником якого є Товариство) робочих місць зі шкідливими умовами праці, а також на яких саме підприємствах особи здобули пільговий стаж.

З огляду на зазначене, суд зазначає про таке.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджено Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731, встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Отже, основним документом, на підставі якого обчислюється стаж роботи, що дає працівнику право на пенсію за віком на пільгових умовах, є трудова книжка.

На підставі даних наявних в матеріалах справи копій протоколів та трудових книжок, судом встановлено, що громадяни ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_16 у різні часи працювали в цехах із шкідливими умовами праці на Білоцерківському комбінаті шин та ГАВ (гумово-азбестових виробів), перейменованому у Білоцерківське виробниче об'єднання шин та ГАВ (гумово-азбестових виробів) на підставі наказу Главнефтехімпрому УРСР від 12.11.1976 № 808, яке у свою чергу перейменоване у Білоцерківське виробниче об'єднання "Білоцерківшина" на підставі наказу Главнефтехімпрому УРСР від 31.12.1986 № 313, про що свідчать послідовні записи у трудових книжках цих працівників, які вчинені при прийнятті їх на роботу та у зв'язку із зміною умов праці.

У свою чергу, судом встановлено, що правонаступником "Білоцерківського виробничого об'єднання "Білоцерківшина" є відкрите акціонерне товариство "Росава", утворене відповідно до рішення Фонду державного майна України від 24.10.1996 № 76-АТ, зареєстроване виконавчим комітетом Білоцерківської міської Ради народних депутатів Київської області від 19.07.1999 № 117.

Наведене підтверджується, зокрема, Статутом ВАТ "Росава", пунктом 3.2 якого передбачено, що товариство є правонаступником Білоцерківського державного виробничого об'єднання "Білоцерківшина".

Крім того, зазначені обставини підтверджуються також наявним в матеріалах справи листом Відділу державної реєстрації Білоцерківської міської ради № 235 від 14.09.2016 на запит суду.

У свою чергу згідно даних наявного в матеріалах справи листа Відділу державної реєстрації Білоцерківської міської ради № 345 від 13.10.2016 ПАТ «Техмашремонт» є правонаступником прав та обов'язків Білоцерківського орендного ремонтного підприємства, яке створене та зареєстроване відповідно до рішення № 401 виконавчого комітету Білоцерківської міської ради народних депутатів від 27 листопада 1990 року. Білоцерківське орендне ремонтне підприємство не є правонаступником жодної юридичної особи».

Таким чином, судом встановлено, що у процесі перетворення Білоцерківського державного виробничого об'єднання "Білоцерківшина" у ВАТ "Росава" до останнього не перейшли права та обов'язки Білоцерківського орендного ремонтного підприємства, яке було виділено зі складу ВО "Білоцерківшина" у зв'язку з його перетворенням в АТ "Техмашремонт".

Разом з цим, факт роботи перелічених у розрахунках пенсіонерів на підприємствах із особливо шкідливими умовами праці, правонаступником яких є саме відкрите акціонерне товариство "Росава", а не Публічне акціонерне товариство "Техмашремонт", встановлені судовими рішеннями, які набрали законної сили, в інших справах у спорі між тими ж сторонами про той же предмет, але у зв'язку зі стягненням з відповідача заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за інші періоди, а саме: а саме: постановою Київського окружного адміністративного суду від 28.02.2014 у справі № 810/655/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2014; постановою Київського окружного адміністративного суду від 26.11.2013 у справі № 810/4667/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2015, залишені без змін ухвалою Вищого адміністративного суду від 02.06.2015 № К/800/26047/14; постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2014 у справі №810/5375/13-а; постановою Київського окружного адміністративного суду від 04.08.2014 у справі №810/3856/14-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2014; постановою Київського окружного адміністративного суду від 04.09.2014 у справі № 810/4834/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2014; постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015 у справі № 810/5838/14; постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2015 у справі № 810/5929/13-а; постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2015 у справі № 810/430/15.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, суд звертає увагу, що постановою Київського окружного адміністративного суду від 26.11.2013 в адміністративній справі № 810/4667/13-а суд визнав протиправними дії УПФУ у м. Білій Церкві, що виявились у включенні до розрахунку витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, який надсилався ПАТ «Техмашремонт», витрати на виплату пенсій певним пенсіонерам, у тому числі й тим, витрати на виплату пенсій яким становлять предмет даного позову, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та зобов'язав територіальний орган Пенсійного фонду виключити цих пенсіонерів з розрахунку витрат.

Відповідно до частини 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

У свою чергу, доводи позивача стосовно того, що позивач, видаючи довідки про підтвердження пільгового характеру роботи осіб, вказаних в розрахунках, визнав факт роботи зазначених осіб на його підприємстві або на підприємстві, правонаступником якого є ПАТ "Техмашремонт", суд відхиляє, оскільки такі твердження не узгоджуються з вимогами матеріального права. Зокрема, пенсійне законодавство не пов'язує обов'язок відшкодування підприємством витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з фактом надання уточнюючих довідок.

Такий обов'язок покладається виключно на підприємства або їх правонаступників, які мають робочі місця зі шкідливими та важкими умовами праці, що дають право на отримання пенсії на пільгових умовах, у той час як у судовому засіданні було встановлено, що відповідач у справі не є правонаступником підприємства, на якому особи здобули пільговий стаж.

До того ж, як було зазначено раніше, згідно з положеннями пункту 10 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджено Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, уточнюючі довідки є факультативними документами для підтвердження пільгового стажу, яка надається у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Разом з цим, як вбачається з наявних у справі заперечень, відповідач стверджує, що підприємство не має та ніколи не мало виробництв із шкідливими умовами праці. Проте, ПАТ "Техмашремонт" видавало довідки пенсіонерам на тій підставі, що в нього зберігались їх трудові книжки і з цього приводу постановлялись судові рішення, згідно з якими суд зобов'язував ПАТ "Техмашремонт" видати певним особам відповідні довідки про наявність у них пільгового стажу.

Позивач, як суб'єкт владних повноважень, вказаних доводів відповідача не спростував та будь-яких доказів на підтвердження того, що ПАТ "Техмашремонт" є належним платником спірних витрат суду не надав.

При цьому, судом встановлено, що зазначені позивачем у розрахунку особи здобули пільговий стаж на підприємстві правонаступником якого є інша юридична особа, а саме ВАТ "Росава".

Суд також зазначає, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.07.2017 позивача було зобов'язано надати суду докази на підтвердження наявності чи відсутності у Товариства (чи на підприємстві правонаступником якого є Товариство) робочих місць зі шкідливими умовами праці, а також відомості щодо того на яких саме підприємствах особи здобули пільговий стаж.

У свою чергу, вказані вимоги ухвали позивача не виконано, а відповідні докази до суду не надано.

Разом з цим, суд акцентує увагу, позивачем не було долучено до матеріалів справи доказів (зокрема, довідки та трудової книжки) на підтвердження правомірності обчислення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_15. При цьому, позивачем не надано належного обґрунтування позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах за списком № 1 ОСОБА_15 у розмірі 27987,67 грн., а саме за весь період з дати призначення пенсії до дати формування розрахунку.

Згідно з положеннями статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Разом з цим, суд зауважує, що в адміністративних справах діє презумпція винуватості, яка покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та достатніми доказами, що належним платником спірних витрат є саме ПАТ "Техмашремонт".

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не обґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відповідач доказів понесення судових витрат суду не надав, таким чином підстави для присудження на його користь судових витрат з державного бюджету відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 94, 122, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно з частиною другою статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.