Справа № 826/8327/16
Суддя: Власенкова О.О.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 грудня 2017 року № 826/8327/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Власенкової О.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна

страхова компанія "ОРАНТА"

до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у

сфері ринків фінансових послуг

про скасування розпорядження

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" (далі по тексту - позивач, ПАТ "НАСК "ОРАНТА") звернулось до суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі по тексту - відповідач, Нацкомфінпослуг), в якому просить скасувати розпорядження відповідача від 17.05. 2016 №1034.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Відповідно до розпорядження Нацкомфінпослуг від 17.05.2016 №1034 "Про застосування заходу впливу до ПАТ "НАСК "ОРАНТА" постановлено зобов'язати ПАТ НАСК "ОРАНТА" усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушень з наданням підтверджуючих документів у термін включно до 07.06.2016.

Матеріалами справи підтверджується, що оскаржуване розпорядження винесене за наслідками розгляду справи про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, провадження у якій розпочато актом про правопорушення, вчинені ПАТ "НАСК "ОРАНТА" на ринку фінансових послуг від 22.04.2016 №274/13-14/13/6 (далі по тексту - акт перевірки) за наслідками розгляду скарги страхувальника ОСОБА_1

Згідно з висновками, викладеними в акті перевірки, встановлено наступне.

30.11.2015 за участю забезпеченого транспортного засобу FOTON AUMAN, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, сталася подія, що має ознаки страхової, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб CHEVROLET, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

21.12.2015 ПАТ "НАСК "ОРАНТА" отримало заяву про виплату страхового відшкодування ОСОБА_1, до якої були додані всі документи, передбачені статтею 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", для прийняття товариством вмотивованого рішення.

Товариством невчасно прийнято рішення про здійснення страхового відшкодування, а саме 30.03.2016 визнано подію страховою (страховий акт № ОЦВ-15-8596/1) та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 у розмірі 16169,10 грн. на підставі угоди про припинення забов'язання переданням відступного.

01.04.2016 року ПАТ "НАСК "ОРАНТА" здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 16169,10 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 16111.

29.03.2016 між ОСОБА_1 та ПАТ "НАСК "ОРАНТА" укладено угоду про припинення зобов'язання переданням відступного, відповідно до умов якої, сторони встановили, що загальна сума страхового відшкодування складає 16169,10 грн. Страховик зобов'язується сплатити потерпілій особі узгоджену Сторонами суму страхового відшкодування до 07.04.2016.

Відповідач вважає, що ПАТ "НАСК "ОРАНТА" порушено вимоги пункту 36.5 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" щодо несплати пені за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Позивач вважає розпорядження відповідача протиправним, посилаючись на відсутність прострочення виконання зобов'язання перед потерпілою особою, та зазначає, що ПАТ "НАСК "ОРАНТА" здійснило виплату страхового відшкодування 01.04.2016 тобто до спливу кінцевого строку виплати невиплаченої частини страхового відшкодування 07.04.2016, передбаченого угодою про припинення зобов'язання переданням відступного .

Відповідач проти задоволення позову заперечив, підтримавши мотиви оскаржуваного розпорядження від 17.05.2016 №1034.

Виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, суд звертає увагу на наступне.

Загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг встановлені Законом України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Відповідно до статті 39 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати такі заходи впливу, як зобов'язати порушника вжити заходів для усунення порушення та/або вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення.

Відповідно до пункту 1.5 розділу І Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 20.11.2012 №2319 (далі по тексту - Положення №2319), Нацкомфінпослуг як колегіальний орган або уповноважені особи Нацкомфінпослуг обирають і застосовують заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення законодавства про фінансові послуги, враховуючи наслідки порушення та застосування таких заходів.

Дані та інформація про ознаки порушення законодавства про фінансові послуги може міститися в: матеріалах, отриманих за результатами перевірок, проведених Нацкомфінпослуг; звітності, що подається до Нацкомфінпослуг; повідомленнях, отриманих від органів державної влади; повідомленнях, отриманих від міжнародних організацій, іноземних органів державної влади, неурядових організацій іноземних держав; зверненнях громадян; повідомленнях, отриманих від юридичних осіб; повідомленнях, опублікованих у засобах масової інформації; матеріалах, отриманих на письмову вимогу Нацкомфінпослуг про надання необхідних документів та інформації.

Згідно з пунктом 1.6 розділу І розділу І Положення №2319 Нацкомфінпослуг, уповноважені та посадові особи Нацкомфінпослуг в межах своїх повноважень зобов'язані в кожному випадку виявлення порушення законодавства про фінансові послуги вжити всіх необхідних заходів для документального закріплення факту такого порушення, всебічно, повно та об'єктивно дослідити обставини справи про правопорушення, а також своєчасно прийняти рішення за справою про правопорушення та застосувати передбачені законодавством заходи впливу.

Відповідно до пункту 1.8 розділу І розділу І Положення №2319 розгляд справ про правопорушення здійснюється виключно Нацкомфінпослуг або уповноваженими особами Нацкомфінпослуг у межах своїх повноважень.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2.1 розділу ІІ Положення №2319 Нацкомфінпослуг може застосовувати такі заходи впливу, як зобов'язати порушника вжити заходів для усунення порушення.

Пунктом 3.1 розділу ІІІ Положення №2319 встановлено, що розгляд справ про правопорушення та застосування заходів впливу, передбачених підпунктами 1, 2, 4 - 9 пункту 2.1 розділу II цього Положення, належить до повноважень Нацкомфінпослуг як колегіального органу.

Відповідно до пункту 1.7 розділу І розділу І Положення №2319 рішення у справі про правопорушення повинно бути законним та обґрунтованим. Рішення повинно ґрунтуватися лише на тих доказах, які були досліджені під час розгляду справи про правопорушення. Доказами в справі про правопорушення є будь-які фактичні дані, отримані в установленому законом порядку, що свідчать про наявність чи відсутність порушення законодавства про фінансові послуги, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з пунктом 4.21 розділу IV Положення №2319 за результатами розгляду справи про правопорушення Нацкомфінпослуг або уповноважена особа Нацкомфінпослуг приймає одне з таких рішень:

- про застосування заходу впливу;

- про закриття справи про правопорушення.

Відповідно до пункту 4.5 розділу IV Положення №2319 Нацкомфінпослуг як колегіальний орган приймає рішення про застосування заходів впливу, передбачених підпунктами 1, 2, 4 - 9 пункту 2.1 розділу II цього Положення, протягом 60 календарних днів з дня порушення провадження у справі про правопорушення.

Отже, обов'язковою передумовою для застосування відповідачем заходу впливу є встановлення правопорушення у сфері фінансових послуг.

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Пунктом 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний:

-у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його;

-якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Згідно з пунктом 36.5 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Таким чином, у разі визнання страхового випадку страховик, та за відсутності судового спору про дорожньо-транспортну пригоду, страховик зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що 21.12.2015 ОСОБА_1 подав до ПАТ "НАСК "ОРАНТА" заяву про страхове відшкодування з копіями всіх необхідних документів, за результатами якої позивач визнав страхову подію та прийняв рішення про здійснення страхового відшкодування, тому, в силу вимог пункту 36.2 статті 36 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" зобов'язаний був виплати страхову відшкодування , у позивача було 90 днів з дня отримання такої заяви для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та виплати його.

Сторони дійшли згоди, що загальна сума страхового відшкодування складає 16169,10 грн. 01.04.2016 сума страхового відшкодування у розмірі 16169,10 грн. перерахована на рахунок ОСОБА_1 без перерахування та сплати пені за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування.

Відтак, товариством порушено вимоги законодавства у сфері фінансових послуг, а саме пункту 36.5 статті 36 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

В обґрунтування відсутності порушень при виплаті відшкодування позивач посилається на угоду про припинення зобов'язання переданням відступного, укладену 29.03.2016 між ПАТ "НАСК "ОРАНТА" та ОСОБА_1, за умовами якої загальну суму страхового відшкодування 16169,10 грн. страховик зобов'язується сплатити потерпілій особі в строк до 07.04.2016.

Разом з тим, суд звертає увагу, що пункт 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлює для страховика імперативний строк для виплати страхового відшкодування, який не може змінюватись за угодою сторін.

З матеріалів справи вбачається, що 04.08.2016 позивачем виплачено ОСОБА_1 пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика, з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, що підтверджується платіжним дорученням від 04.08.2016 №38441. Однак на момент винесення оскаржуваного розпорядження вказана обставина не існувала, тобто у відповідача були усі підстави для винесення вищевказаного розпорядження про застосування заходу впливу до НАСК «ОРАНТА» та зобов'язання НАСК «ОРАНТА» усунути порушення законодавства про фінансові послуги.

Таким чином, позовні вимоги ПАТ "НАСК "ОРАНТА" про скасування розпорядження від 17.05.2016 №1034 "Про застосування заходу впливу до ПАТ "НАСК "ОРАНТА" нормативно не підтверджуються.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного Розпорядження з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ПАТ "НАСК "ОРАНТА" задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.О. Власенкова