Справа № 810/3322/17
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3322/17 Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

04 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В., суддів: Безименної Н.В., Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на постанову Київського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року за поданням Офісу великих платників податків ДФС про зупинення видаткових операцій на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейт-Оіл»,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року Офіс великих платників податків ДФС звернувся до суду першої інстанції з поданням про зупинення видаткових операцій на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейт Оіл» шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться у банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року у задоволенні подання - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Офіс великих платників податків ДФС подав апеляційну скаргу у якій просить постанову Київського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року скасувати, прийнята нову постанову, якою задовольнити подання про зупинення видаткових операцій платника податків. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Стейт Оіл» (ідентифікаційний код 39436796, місцезнаходження: 08700, Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 25) зареєстроване 10 жовтня 2014 року, перебуває на обліку в Офісі великих платників податків ДФС.

Відповідно до довідки про стан податкового боргу від 02 жовтня 2017 року № 51229/10/28-10-17-02-23, за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 904 083 638 грн. 78 коп.

За твердженнями Офісу великих платників податків ДФС, у вересні 2016 року сформовано і надіслано відповідачу податкову вимогу від 27 вересня 2016 року № 374-17 на суму 3567652 грн. 37 коп., та прийнято рішення від 28 вересня 2016 року № 4446/10/28-10-17-2-23 про опис майна відповідача у податкову заставу.

Вимога та рішення отримані представником відповідача 04 жовтня 2016 року, що підтверджується відміткою у повідомленні про вручення рекомендованих поштових відправлень.

Наказом Офісу великих платників податків ДФС від 27 вересня 2016 року № 762 Лобаса П.К. призначено податковим керуючим щодо майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейт Оіл».

Податковим керуючим здійснено опис майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейт Оіл» на суму податкової вимоги від 27 вересня 2016 року № 374-17, про що складено акт опису від 19 жовтня 2016 року №35.

У зв'язку зі збільшенням суми податкового боргу, податковим керуючим, на виконання вимог п. 89.2 ст. 89 Податкового кодексу України, ініційовано процедуру опису майна платника податків, на яке поширюються право податкової застави, до суми, відповідної сумі податкового боргу.

Податковим керуючим здійснено виїзд за фактичною адресою відповідача (м. Київ, вул.. Рейпцизька, 15), за наслідками якого складено акт від 02 жовтня 2017 року № 2/1 про відмову платника податків від опису майна у податкову заставу та акт від 02 жовтня 2017 року №1/1 про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим.

Зважаючи на викладене, Офіс великих платників податків ДФС звернувся до суду першої інстанції з поданням про зупинення видаткових операцій на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейт Оіл».

Даючи правову оцінку викладеним обставинам, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно виходив з такого.

Відповідно до пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Тобто, для виникнення у контролюючого органу права звернення до суду для застосування арешту коштів мають настати дві умови: 1) у платника податків виник податковий борг; 2) у платника податків відсутнє майно для погашення цього податкового боргу.

Адміністративний арешт майна платника податків, передбачений ст. 94 ПК України.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України визначено вичерпний перелік обставин, за умови настання яких до платника може бути застосовано арешт майна. Підставами для застосування такого арешту майна є обставини які безпосередньо не пов'язані з погашенням податкового боргу.

Так, арешт майна може бути застосовано, в тому числі у разі коли платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно пункту 94.4 статті 94 Податкового кодексу України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Відповідно до підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України, арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду. Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

Адміністративний арешт майна (повний або умовний) відбувається за рішенням керівника органу державної податкової служби (його заступника) за наявності обставин визначених у п. 94.2 ст. 94. ПК України. При цьому, якщо під час реалізації адміністративного арешту майна виникає потреба в арешті коштів, такий арешт застосовується виключно судом.

Відповідно до положень п. 89.4 ст. 89 Податкового кодексу України та п. 4 Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №586 від 16 червня 2017 року та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України за №859/30727 14 липня 2017 року, у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису (окрім особливостей, передбачених розділом III цього Порядку), складається акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу (додаток 4).

У такому разі контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборони відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу. У разі прийняття судом рішення щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборони відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу його копія надсилається (надається) контролюючим органом банкам та іншим фінансовим установам, а також платнику податків.

Так, відмова у допуску податкового керуючого до опису майна платника податків у податкову заставу підтверджується актом від 02 жовтня 2017 року № 2/1 про відмову платника податків від опису майна у податкову заставу та актом від 02 жовтня 2017 року №1/1 про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим.

Згідно з вимогами п. 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України, опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Натомість, матеріалами справи підтверджується те, що податковий орган направив платнику податків рішення від 28 вересня 2016 року №4446/10/28-10-17-2-23 про опис майна у податкову заставу, яке відповідач отримав 04 жовтня 2016 року - тобто вже після складання акту про відмову від опису майна у податкову заставу, який датований 02 жовтня 2016 року.

Більш того, зі змісту акта про відмову від опису майна у податкову заставу від 02 жовтня 2016 року неможливо встановити за якою адресою здійснювався вихід податкового керуючого, відмова платника податків від допуску не посвідчена підписом уповноваженої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейл Оіл».

Вимогами п. 89.4 ст. 89 Податкового кодексу України та п. 4 Порядку №586 встановлено, що у випадку відмови платника податків від опису майна у податкову заставу, контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборони відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Натомість, у матеріалах справи відсутні відомості які підтверджують факт звернення Офісу великих платників податків ДФС до суду щодо зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейт Оіл» допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Суд звертає увагу на те, що адміністративний арешт майна, в тому числі грошових коштів на банківському рахунку є способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом, який застосовується за адміністративним або судовим рішенням (в залежності від виду майна).

При цьому, арешт майна платника є негативним наслідком дій платника та може бути застосовано з двох підстав: якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або якщо платник податків відмовляється від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Так, податковим органом не доведено доцільність та пропорційність застосування до платника податків заходів у вигляді зупинення видаткових операцій на рахунках.

Крім того, збільшення податкового боргу відбулося у зв'язку з несплатою грошового зобов'язання згідно податкового повідомлення-рішення від 26 жовтня 2016 року № 007361401 та нарахованої на нього пені у сумі 904 083 638 грн. 78 коп..

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 25 січня 2017 року у задоволенні позову Товариства з обмежною відповідальністю «Стейт Оіл» відмовлено.

Постановою 20 липня 2017 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейт-Оіл» задоволено частково, постанову Київського окружного адміністративного суду від 25 січня 2017 року скасовано у частині відмови у визнанні протиправним та скасуванні податкового повідомленні-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 26 жовтня 2016 № у частині збільшення суми грошового зобов'язання за податковим зобов'язанням у розмірі 67 670 470 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 16 917 618 грн. У скасованій частині прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 26 жовтня 2016 року № в частині збільшення суми грошового зобов'язання за податковим зобов'язанням у розмірі 67 670 470 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 16 917 618 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 серпня 2017 року (справа № К/800/27434/17) відкрито касаційне провадження за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейт Оіл» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 25 січня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2017 року, а також зупинено виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2017 року у справі № 810/4438/146 до закінчення касаційного провадження.

Так, Офіс великих платників податків ДФС зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 26 жовтня 2016 року № 007361401 розмір пені у сумі 904 083 638, 78, вважається узгодженим за результатами розгляду адміністративної справи № 810/4438/16

Відповідно до абз. 4 п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, податкове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження (ч. 3 ст. 254).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 215 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач протягом десяти днів після відкриття касаційного провадження, зокрема, вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.

Згідно з рекомендаціями, які викладені у листі Державної фіскальної служби України від 21 квітня 2016 року N 9059/6/99-99-10-03-02-15, якщо ухвалою Вищого адміністративного суду України зупинене виконання рішення апеляційного суду, то податкове повідомлення-рішення вважається неузгодженим до моменту винесення остаточного рішення Вищого адміністративного суду України.

Таким чином, оскільки зупинено виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2017 року у справі 810/4438/16, а тому сума у розмірі 904 083 638 грн. 78 коп., яка на думку податкового органу є податковим боргом відповідача та покладена в основу податкового повідомлення-рішення від 26 жовтня 2016 року № , є предметом судового оскарження.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення подання Офісу великих платників податків ДФС про зупинення видаткових операцій на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейт-Оіл».

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, керуючись ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на постанову Київського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст виготовлено 04.12.2017

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма