Справа № 813/2073/17
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/10751/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

за участі позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Козелько Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.10.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України на залізничному транспорті про стягнення неотриманого грошового забезпечення,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України на залізничному транспорті про стягнення неотриманого грошового забезпечення.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що при його звільненні йому було не виплачено грошового забезпечення за період проходження служби в органах внутрішніх справ з 24.09.2008 року по 30.09.2009 року, а за період з 08.03.2008 року по 23.09.2008 року виплачено у заниженому розмірі. Крім того, позивач наголосив, що відповідачем було неправомірно утримано військовий збір із грошового забезпечення, нарахованого за період проходження служби в органах внутрішніх справ із 01.10.2008 року по 29.05.2009 року. Також позивач зазначив, що у зв'язку із суттєвою затримкою у виплаті грошового забезпечення, йому належить виплата компенсації відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги. З огляду на вказане, позивач просив позовні вимоги у даній справі задовольнити повністю. Просив позов задоволити.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02.10.2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Управління МВС України на залізничному транспорті від 27.08.2005 року № 1 о/с позивач з 18.06.2005 року був призначений на посаду начальника відділу по обслуговуванню Львівської залізниці Управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України на залізничному транспорті.

Як вбачається з наказу Управління МВС України на залізничному транспорті від 29.10.2007 року № 172 о/с позивача було звільнено із зазначеної посади та зараховано у розпорядження Управління МВС України на залізничному транспорті.

Наказом від 07.03.2008 року № 442 о/с полковника міліції ОСОБА_1, який перебував в розпорядженні УМВС на залізничному транспорті за посадою начальника відділу з обслуговування Львівської залізниці управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС на транспорті, звільнено з органів внутрішніх справ у відставку за п. 65 "а" (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

На підставі цього наказу, було видано наказ УМВС на залізничному транспорті від 13.03.2008 року № 31 о/с аналогічного змісту.

Наказом МВС від 19.05.2008 року № 872 о/с було внесено зміни до наказу МВС від 07.03.2008 року № 442 о/с та пункт про звільнення ОСОБА_1 було викладено в наступній редакції "полковника міліції ОСОБА_1 (Н - 586218), начальника відділу з обслуговування Львівської залізниці управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС на транспорті".

Не погоджуючись із звільненням, ОСОБА_1 звернувся з позовом до Яворівського районного суду Львівської області.

Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 01.10.2008 року у справі № 2а-299/2008 за позовом ОСОБА_1 до МВС України про визнання протиправним та скасування наказу МВС України № 442 о/с від 07.03.2008 року із змінами і доповненнями в частині звільнення з органів внутрішніх справ України, поновлення на службі в органах внутрішніх справ України та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, позовні вимоги було задоволено повністю.

Зазначеним рішенням було визнано протиправним та скасовано наказ МВС України від 07.03.2008 року № 442 о/с зі змінами, внесеними наказом МВС України від 19.05.2008 року № 872 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ. Позивача було поновлено на службі в органах внутрішніх справ України на посаді начальника відділу по обслуговуванню Львівської залізниці Управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України на залізничному транспорті.

Вирішено стягнути з МВС України в користь позивача 39711 грн. 36 коп. заробітку за час вимушеного прогулу. Постанову суду в частині поновлення позивача на службі в органах внутрішніх справ України на посаді начальника відділу по обслуговуванню Львівської залізниці Управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України на залізничному транспорті та стягнення грошового забезпечення в межах суми платежу за один місяць було допущено до негайного виконання.

Так, на виконання постанови Яворівського районного суду Львівської області від 01.10.2008 року у справі № 2а-299/2008, в частині, яка підлягала негайному виконанню, МВС України прийнято наказ від 23.12.2008 року № 1957 о/с "По особовому складу", яким скасовано пункт наказу МВС України від 07.03.2008 року № 442 о/с зі змінами, внесеними наказом МВС України від 19.05.2008 року № 872 о/с, в частині звільнення полковника міліції ОСОБА_1 (Н-586218) з органів внутрішніх справ України.

Вирішено поновити полковника міліції ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ на посаді начальника відділу з обслуговування Львівської залізниці управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України на залізничному транспорті.

Постанова Яворівського районного суду Львівської області від 01.10.2008 року у справі № 2а-299/2008 була оскаржена МВС до Львівського апеляційного адміністративного суду.

На підставі рапорту ОСОБА_1 від 07.04.2009 року та подання Управління МВС України на залізничному транспорті, МВС України було винесено наказ від 29.05.2009 року за № 1153 о/с, яким позивача було звільнено з органів внутрішніх справ у відставку (із зняттям з військового обліку) за п. 65 "а" (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України з посади начальника відділу по обслуговуванню Львівської залізниці Управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України на залізничному транспорті.

Таким чином, позивач вважаючи, що йому не виплачено грошового забезпечення за період проходження служби в органах внутрішніх справ з 24.09.2008 року по 30.09.2009 року та не в повному обсязі виплачено грошове забезпечення за період з 08.03.2008 року по 23.09.2008 року, звернувся до суду з даним позовом.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2010 року у справі № 73638/09/9104 постанову Яворівського районного суду Львівської області від 01.10.2008 року у справі № 2-а-299/08 було скасовано та прийнято нову, якою у задоволені позову було відмовлено.

Відтак, Львівський апеляційний адміністративний суд констатував правомірність звільнення позивача з органів внутрішніх справ з 07.03.2008 року.

На виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2010 року у справі № 73638/09/9104, МВС України було приведено у відповідність усі правові акти індивідуальної дії щодо ОСОБА_1

Наказом МВС № 733 о/с від 26.07.2017 року було скасовано наказ МВС від 23.12.2008 року № 1957 о/с, яким скасовано пункт наказу МВС від 07.03.2008 року № 442 о/с (зі змінами, внесеними наказом МВС від 19.05.2008 року № 872 о/с) в частині звільнення ОСОБА_1 (Н-586218) з органів внутрішніх справ та яким поновлено його в органах внутрішніх справ на посаді начальника відділу з обслуговування Львівської залізниці управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України на залізничному транспорті, а також скасовано наказ МВС від 29.05.2009 року № 1153 о/с у частині звільнення позивача відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з органів внутрішніх справ у відставку (із зняттям з військового обліку) за п. 65 "а" (за віком) полковника міліції ОСОБА_1 (Н-586218), начальника відділу по обслуговуванню Львівської залізниці Управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України на залізничному транспорті.

На виконання зазначеного рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2010 року у справі № 73638/09/9104 та у зв'язку із скасуванням наказом МВС від 26.07.2017 року № 733 о/с наказу МВС від 23.12.20008 року № 1957 о/с, яким скасовано пункт наказу МВС від 07.03.2008 року № 422 о/с (зі змінами, внесеними наказом МВС від 19.05.2008 року № 872 о/с) у частині звільнення ОСОБА_1 (Н-586218) з органів внутрішніх справ та яким поновлено його в органах внутрішніх справ на посаді начальника відділу з обслуговування Львівської залізниці управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України на залізничному транспорті, скасовано наказ Управління МВС на залізничному транспорті від 26.12.2008 року № 188 о/с (зі змінами, внесеними наказом Управління МВС України на залізничному транспорті від 20.01.2009 року № 4 о/с), яким скасовано пункт наказу Управління МВС України на залізничному транспорті від 13.03.2008 року № 31 о/с у частині звільнення полковника міліції ОСОБА_1 від 13.03.2008 року № 31 о/с у частині звільнення полковника міліції ОСОБА_1 (Н-586218) з органів внутрішніх справ та яким його поновлено в органах внутрішніх справ на посаді начальника відділу з обслуговування Львівської залізниці управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України на залізничному транспорті.

Моментом припинення служби ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ є 07.03.2008 року.

Стягнення в користь позивача грошового забезпечення за період проходження служби в органах внутрішніх справ за період з 01.10.2008 року по 29.05.2009 року в загальній сумі 33 971,55 грн. уже було предметом розгляду в адміністративній справі № 813/1484/16 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України на залізничному транспорті про стягнення грошового забезпечення та виплату компенсації втрати частини доходів.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07.03.2017 року у справі 813/1484/16 у задоволенні позовної вимоги щодо неотриманого грошового забезпечення за період проходження служби в органах внутрішніх справ з 01.10.2008 року по 29.05.2009 року в загальній сумі 33 971,55 грн., було відмовлено повністю.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02.06.2011 року у справі №2а-6239/09/1370 зокрема, уже зобов'язувалося Управління Міністерства внутрішніх справ України на залізничному транспорті нарахувати та виплатити на користь позивача грошове забезпечення за період проходження служби в органах внутрішніх справ з 01.10.2008 року по 29.05.2009 року в межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Розмір грошової забезпечення, що мав бути нарахований та виплачений позивачу за період з 01.10.2008 по 29.05.2009 року з урахуванням податків та обов'язкових платежів складає 27619,43 грн., а не 33971,55 грн.

Так, у вказаному рішенні було підтверджено фактичну виплату грошового забезпечення за період проходження служби в органах внутрішніх справ за період з 01.10.2008 року по 29.05.2009 року в сумі 27619,43 грн., з утриманням 1,5 % військового збору.

Апеляційний суд звертає увагу, що позивач не оскаржував розміру утриманого військового збору з розміру виплаченого грошового забезпечення при поданні апеляційної скарги на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07.03.2017 року у справі 813/1484/16.

Зазначена постанова була залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2017 року.

Постанова набрала законної сили.

Частиною 2 ст.2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" передбачено, що під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, тобто періодичні виплати.

Згідно ст. 255 КАС України, постанова або ухвала яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

У справі "Пономарьов проти України", а саме в п. 40 рішення від 03.04.2008 року Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційних скарг являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.10.2017 року у справі №813/2073/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді Р. М. Гулид
С. М. Кузьмич

Повний текст судового рішення виготовлено 29.11.2017 року