Справа № 810/2490/17
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2017-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року № 810/2490/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Світанок" до Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про оскарження податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

ПСП "Світанок" звернулось до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 18.11.2016 № та № .

На обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що висновки відповідача про порушення вимог податкового законодавства є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки підприємством у відповідності до вимог чинного законодавства і на підставі належним чином оформлених документів сформовано податкову звітність за наслідками господарських взаємовідносин з його контрагентами.

Представник позивача звернувся до суду з письмовим клопотанням, яким підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити та розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення проти позову, в яких просить відмовити у його задоволенні.

На підставі ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

ПСП «Агрофірма «Світанок» є юридичною особою, платником єдиного податку 4 групи.

Посадовими особами Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПСП «Агрофірма «Світанок» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Агроштурман-Україна» () та ПП «Регіонавто» ().

За результатами перевірки складено Акт від 13.10.2016 № 127/10-13-14-04/3754024 (далі - Акт перевірки), згідно висновків якого встановлено порушення позивачем, зокрема, п. 198.3 ст. 198, п. 198.6 ст. 198, п.п. 201.10, 201.11 ст. 201 ПК України, що призвело до заниження у березні 2015 року за наслідком взаємовідносин з ТОВ «Агроштурман-Україна» суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету, у сумі 65 073,00 грн., та завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту у розмірі 4 658,00 грн., у т.ч. за березень 2015 року - 1 901,00 грн.

На підставі висновків Акту перевірки Києво-Святошинською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 18.11.2016:

- № , яким позивачу збільшено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість (14010100) на суму 97 610,0 грн., у т.ч. 65 073,0 грн. - основного платежу, та 32 537,0 грн. - штрафних (фінансових) санкцій,

- № , яким застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції у розмірі 87 188,00 грн.

За наслідками адміністративного оскарження висновки Акту перевірки та прийняті на їх підставі податкові повідомлення-рішення залишено без змін.

Вважаючи дані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду позовом про їх оскарження.

Зі змісту Акту перевірки та письмових заперечень відповідача проти позову слідує, що висновки податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства ґрунтуються на тому, що останнім порушено вимоги законодавства, оскільки неправомірно сформовано показники податкової звітності за наслідками господарських взаємовідносин із ТОВ «Агроштурман-Україна».

Проте, суд вважає такий висновок податкового органу необґрунтованим у зв'язку з наступним.

Порядок формування податкового кредиту визначений ст. 198 ПК України.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 ПК України визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, вказаними нормами закону визначено у разі здійснення яких операцій у платника податку виникає право віднесення сум податку до податкового кредиту, а також дату виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, а саме дата тієї події, яка відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Податкового кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для одержувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При прийнятті рішення в даній адміністративній справі судом враховується, що обґрунтованість включення ПСП «Агрофірма «Світанок» сум ПДВ за березень 2015 року в розмірі 66 973,64 грн. до складу податкового кредиту підтверджується зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних податковою накладною від 24.03.2015 № 6, що була виписана та зареєстрована ТОВ «Агроштурман-Україна», що у Акті перевірки не заперечується.

Крім того, в Акті перевірки (а.с. 71) зазначено, що розбіжності між податковим кредитом ПСП «Агрофірма «Світанок» та податковими зобов'язаннями ТОВ «Агроштурман-Україна» за березень 2015 року відсутні.

Отже, відповідачем не заперечується належне виконання ТОВ «Агроштурман- Україна» вимог закону щодо власного відображення податкових зобов'язань по взаємовідносинах з ПСП «Агрофірма «Світанок».

Крім того, як у ході перевірки, так і в письмових запереченнях проти позову, податковим органом не вказано на будь-які недоліки стосовно ТОВ «Агроштурман-Україна» як платника ПДВ на час господарських взаємовідносин з позивачем.

Статтею 201 ПК України визначено, що одним із обов'язкових реквізитів податкової накладної є код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Як встановлено судом, 23.03.2015 між ПСП «Агрофірма «Світанок» (Замовник) і ТОВ «Агроштурман-Україна» (Виконавець) укладено Договір № 7 поставки і установки системи автоматичного водіння (а.с. 29 - 37), згідно умов якого Виконавець зобов'язується здійснити поставку, установку і пуско-налаштування Обладнання.

Найменування, кількість та вартість Обладнання з урахуванням вартості послуг, а також всі витратні матеріали, необхідні для надання Послуг, вказані в Специфікації № 1 «Специфікація Обладнання» (а.с. 38 - 39).

Вартість, порядок розрахунків, строки і умови поставки Обладнання, вартість послуг (технічної підтримки) визначаються сторонами в Специфікаціях до Договору.

Договором також визначено, що зобов'язання Виконавця вважаються виконаними після: поставки Обладнання в обумовлені строки у місце поставки; виконання робіт по установці Обладнання на об'єкти Замовника; проведення перевірки роботи Обладнання на об'єктах Замовника, їх налаштування та запуску в роботу; Здачі в експлуатацію працездатного Обладнання Замовнику, при умові відсутності з його сторони претензій по якості монтажу Обладнання та безперебійному запуску техніки з вмонтованим Обладнанням.

Пунктом 2 Специфікації № 1 до Договору визначено, що загальна вартість Обладнання складається з вартості складових Обладнання та вартості монтажних робіт по його установці.

Отже, загальна вартість включає в себе монтажні та витратні матеріали, монтаж, пуско-налаштування та навчання (матеріали та послуги).

Суд зазначає, що податкова накладна від 24.03.2015 № 6 складена та зареєстрована на частину вартості, визначену в Специфікації, а саме - Автопілот для трактора John Deere 6xxxCFX750/RTKDCM300, що підтверджується, зокрема, змістом Акту перевірки (а.с. 71).

Податковий орган посилається на те, що у податковій накладній не зазначено коду УКТ ЗЕД, проте в специфікації до договору зазначено, що обладнання виготовлено Trimble Navigation Limited, США.

Також у п. 1 Специфікації № 1 до Договору наведено перелік складових, з яких складається вказаний Автопілот для JD6xxxR/CFX750/RTK/DCM300, та які були виготовлені Trimble Navigation Limited, США.

З урахуванням того, що зазначені роботи проводились резидентом України, Обладнання складається із складових, які мають свій індивідуальний код УКТ ЗЕД, загальна вартість по Специфікації включає вартість послуг та не визначає індивідуальної вартості кожної складової Обладнання, суд приходить о висновку, що податкова накладна від 24.03.2015 № 6 відповідає вимогам податкового законодавства.

Доводи податкового органу щодо встановлення відсутності придбання вказаного обладнання з посиланням на те, що ТОВ «Агроштурман-Україна» відповідно до АІС «Податковий блок» не здійснювало імпорт Обладнання, реалізованого ПСП «Агрофірма «Світанок», суд оцінює критично у зв'язку з наступним.

Зі змісту п.п. 36.1, 36.5 ст. 36, п. 38.1 ст. 38, п. 44.1 ст. 44, п. 47.1 ст. 47, п. 49.2 ст. 49 ПК України слідує, що обчислення, декларування та/або сплата суми податку та збору є персональним податковим обов'язком кожного окремого платника податків, який і несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку. Тобто, платник податку несе самостійну відповідальність за порушення ним правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, в тому числі і на його контрагентів.

Суд зазначає, що відповідачем не вказано на будь-які недоліки, допущені саме ПСП «Агрофірма «Світанок» при формування податкової звітності.

У той же час, фактичне здійснення господарської операції підтверджується сукупністю первинних, платіжних, звітних та інших документів, які супроводжують такого роду операції. Характер даних операцій відповідає звичайній господарській діяльності ПСП «Агрофірма «Світанок» та її основним видам.

Водночас, наявність в АІС «Податковий блок» інформації щодо не здійснення ТОВ «Агроштурман-Україна» імпорту Автопілота, реалізованого ПСП «Агрофірма «Світанок», не може бути підставою для висновку про відсутність такої господарської операції.

Обов'язок ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому, такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на його контрагентів.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону № 996 первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» , або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п.п. 2.1, 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

Дотримання наведених вимог дає можливість підтвердити виконання договору та, відповідно, реальність здійснюваних операцій.

На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій ПСП «Агрофірма «Світанок» до перевірки надано усі документи, які підтверджують фактичне здійснення фінансового-господарських операцій.

У Рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Інтерсплав проти України» (2007 рік, заява №803/02), «Булвес» АД проти Болгарії» (2009 рік, заява № 3991/03) і «Бізнес Супорт Центр проти Болгарії» (2010 рік, заява № 6689/03) Європейський суд чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагента.

Судом також враховується, що сума податкового кредиту у розмір 66 973,64 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Агроштурман-Україна» за звітний податковий період «березень 2015 року» відображена позивачем у рядку 47 розділу II додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського господарства за звітний податковий період «березень 2015 року», що підтверджується декларацією з відповідними додатками, оскільки ПСП «Агрофірма «Світанок» є платником податку на додану вартість спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського господарства згідно ст. ст. 209 ПК України.

У той же час, відповідачем зменшено суму податкового кредиту по загальній декларації за звітний податковий період «березень 2015 року.

Пунктом 123.1 ст. 123 ПК України встановлено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1. 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5. 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 ПК Кодексу, це тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Тобто, статтею 123 ПК України не передбачено штрафу за завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового (звітного) періоду.

Таким чином, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач як суб'єкт владних повноважень належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивача, не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір у сумі 2 821,00 грн. (платіжне доручення від 20.07.2017 № 57513 та квитанція від 04.08.2017 № N0LMG57940), доказів понесення інших судових витрат не надано. Тому, судові витрати щодо сплати судового збору у вказаній сумі підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 11, 14, 69-72, 86, 94, 122, 128, 158-163, 167, 254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 18.11.2016 № та № .

Стягнути на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Світанок" за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області судові витрати у сумі 2 821 (дві тисячі вісімсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лапій С.М.