Справа № 377/789/17
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 377/789/17 Головуючий у 1-й інстанції: Теремецька Н.Ф. Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

28 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Коротких А.Ю., Літвіної Н.М.,

розглянувши у письмовому проваджені засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Славутич Київської області на постанову Славутицького міського суду Київської області від 25.10.2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Славутич Київської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Славутич Київської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Славутицького міського суду Київської області від 25.10.2017 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення комісії Управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області № 4307/03 від 28.09.2017 року щодо відмови у призначенні з 21.10.2017 року ОСОБА_2 пенсії за віком згідно п. а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком згідно п. а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», обчисливши її розмір в порядку, встановленому ст. ст. 27, 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, на підставі поданої заяви про призначення пенсії від 21.09.2017 року, та виплачувати пенсію в обрахованому розмірі, починаючи з 21.10.2017 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову в в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України - за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 серпня 2009 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, була призначена пенсія за вислугу років, згідно п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII), обчислена за формулою, передбаченою для цього Закону (без застосування показника середньої заробітної плати по Україні), яку він отримував по вересень 2017 року. Після призначення цієї пенсії ОСОБА_2 продовжував працювати.

За місяць до досягнення пенсійного віку, ОСОБА_2, 21.09.2017 року звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області з заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається з пенсійної справи позивача, до заяви про призначення пенсії ним було додані наступні документи: копія паспорту НОМЕР_3, трудова книжка, копія реєстраційного номеру облікової картки платника податків, копія диплому № НОМЕР_4, довідка про заробітну плату № 3798/109/1003/1/062017 від 21.08.2017 року, копія військового квитка НОМЕР_2, довідка форми 122 № 0104-30572 від 04.09.2017 року, довідка форми 920 № 0101-4887 від 11.09.2017 року.

З наданих документів видно, що загальний трудовий стаж ОСОБА_2 складає 29 років 10 місяців 07 днів. Стаж роботи за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України , складає 10 років 2 місяці 24 дні.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_2 було прийнято рішення комісії про відмову в призначенні пенсії за віком № 4307/03 від 28.09.2017 року, яке мотивовано тим, що позивач вже перебуває на обліку та отримує пенсію за вислугу років, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262. Тому позивач може реалізувати своє право на пенсію за віком на пільгових умовах лише шляхом переведення з однієї пенсії на іншу пенсію, оскільки пенсія за віком на пільгових умовах не є первинною для позивача.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Пунктом 1 частини 1 статті 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Як зазначено у ч. 1 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Як зазначено у п. 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486, управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об'єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Фонду), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до п. 2 Положення, Управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду і головних управлінь Фонду.

Згідно п. 3 Положення, одним з основних завдань Управління є призначення (перерахунок) пенсій.

Статтею 1 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ ( в редакції станом на 20.08.2009 року) - далі Закон № 2262 ХІІ, встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2262-XII, військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором; у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону № 2262-XII та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»№ 1058-IV, призначається одна пенсія за її вибором; при цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону № 2262-XII, і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону № 1058-ІV, яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

У частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV, передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 1058-ІV, розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп ? Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25цього Закону.

За правилами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV, встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Як встановлено судом першої інстанції, відмову позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідач мотивував тим, що він вже перебуває на обліку та отримує пенсію за вислугою років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262. Отже призначення пенсії не є первинним призначенням, а є переходом на інший вид пенсії.

Таке тлумачення відповідачем норм законодавства, які регулюють спірні відносини, є помилковим, оскільки ґрунтується на неправильному застосуванні правових норм.

Крім того, після звільнення зі служби ОСОБА_2 продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

У випадку, коли особі було призначено пенсію за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закон № 1058-ІV, у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом № 1058-ІV такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Така позиція щодо застосування частини третьої ст. 45 Закону № 1058-ІV була висловлена Верховним Судом України у справі № 21-612а14.

Доводи представника відповідача не ґрунтуються на положеннях закону, а тому до уваги судом не приймаються.

З матеріалів пенсійної справи позивача встановлено, що його загальний трудовий стаж складає 29 років 10 місяців 07 днів. Стаж роботи за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, складає 10 років 2 місяці 24 дні.

Відповідно до п. а) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Таким чином, після досягнення 20 жовтня 2017 року 50 років при наявності загального стажу роботи - 29 років 10 місяців 07 днів та стажу роботи за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, позивач набув право на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.а) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Частиною 2 ст. 44 Закону № 1058-ІV, передбачено, що заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Заява про призначення пенсії була подана позивачем, відповідно до вимог ч.2 ст.44 Закону № 1058-ІV 21 вересня 2017 року.

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до вимог цього Кодексу, і не може виходити з межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення комісії УПФУ в м.Славутичі Київської області про відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком № 4307/03 від 28.09.2017 року є незаконним,прийняте з формальних підстав та підлягає скасуванню.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно задоволення позовних вимог.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Славутич Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Славутицького міського суду Київської області від 25.10.2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та оскарженю не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Ганечко

Судді: Н.М. Літвіна

А.Ю. Коротких