Справа № 806/1466/17
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"30" листопада 2017 р. Справа № 806/1466/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "06" листопада 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання повторно розглянути клопотання від 24.04.2017 р. та прийняти рішення у вигляді наказу ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із заявою про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області судового збору на користь Державного бюджету.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2017 року відмовлено в ухваленні додаткового судового рішення за заявою ОСОБА_3 про стягнення судового збору з Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою заяву задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання бездіяльність протиправною, зобов'язання повторно розглянути його клопотання від 24.04.2017 року та прийняти рішення у вигляді наказу.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 15.06.2017 року, що набрала законної сили, позовні вимоги Позивача задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та зобов'язано повторно розглянути клопотання Позивача від 24.04.2017 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є постраждалою особою внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, а тому відповідно до п.10 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору при розгляді справи в усіх судових інстанціях.

В матеріалах справи відсутні документи про сплату позивачем судового збору.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на приписи ст.ст. 4, 6, 9 Закону України "Про судовий збір" в силу яких судовий збір зараховується до Державного бюджету України. Позивач вважає, що оскільки позов задоволено частково, тому судовий збір потрібно стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України.

Вказані доводи позивача є помилковими, оскільки ст. 4, 6, 9 Закону України "Про судовий збір" передбачено розміри ставок судового збору, порядок сплати судового збору, зарахування судового збору до Державного бюджету України. Вказані статті застосовуються до позивачів, у яких відсутні пільги щодо сплати судового збору та відповідно подають документи на підтвердження сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що розподілу підлягають документально підтверджені судові витрати. Вказана стаття не передбачає розподілу (стягнення) судових витрат, які не були здійснені, а також порядку стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідача в дохід Державного бюджету пропорційно до задоволеної або відхиленої частини вимог, якщо позивача звільнено від сплати судового збору.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ст. 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм процесуального права ним допущено не було, тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "06" листопада 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

ОСОБА_2