Справа № 379/1452/17
Суддя: Василенко О. М.
Дата ухвалення: 2017-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 379/1452/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2017 року м.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: Василенка О.М.,

при секретарі: Бабенко О.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Таращі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Таращанської РДА Київської області про визнання відмови УСЗН Таращанської РДА незаконною та зобов'язання надати статус інваліда війни,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати незаконною відмову УСЗН Таращанської РДА за № 3201 від 30.10.2017 року щодо встановлення статусу інваліда війни 2-ї групи та зобов'язати УСЗН Таращанської РДА з 27.10.2017 року встановити йому статус інваліда війни з відповідною видачею посвідчення.

В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, проте в прохальній частині позову зазначив клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився прибув, про час та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки суду не повідомив, проте подав заперечення, в якому просить розгляд справи проводити у його відсутність та не погоджується з вимогами, викладеними позивачем в позовній заяві, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що позивач є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, інвалідом ІІ групи, захворювання пов'язане з роботами по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області із заявою про встановлення йому статусу інваліда війни з видачею відповідного посвідчення, посилаючись на те, що відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України «Про статут ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать особи, які залучались до складу формувань Цивільної оборони та які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією Чорнобильської катастрофи, додавши до неї копії посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) з відповідною вкладкою, довідки МСЕК, експертного висновку та довідки департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Листом № 3201 від 30.10.2017 року відповідач відмовив йому у наданні статусу інваліда війни ІІ групи, посилаючись на безпідставність вимог, роз'яснення Міністерства праці та соціальної політики від 24.12.2007 року № 104/0/15-7/014 та роз'яснення Міністерства з питань надзвичайних ситуацій від 14.08.2006 року № 04-9492/281.

Відмову відповідача у встановленні йому статусу інваліда війни позивач вважає необґрунтованою та незаконною, а тому просить визнати її незаконною та зобов'язати його встановити йому статус інваліда війни.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначаються Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон).

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 7 даного Закону до інвалідів війни, крім інших категорій громадян, належать також особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни встановлені Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302 (далі - Положення).

Згідно з пунктом 2 Положення посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації.

Пунктом 3 Положення передбачено, що відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Інвалідам війни видаються посвідчення з написом «Посвідчення інваліда війни - інвалід».

Абзацом 2 пункту 7 Положення встановлено, що «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

«Посвідчення інваліда війни» видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності. Інвалідам війни, у яких групу інвалідності встановлено без терміну перегляду, видаються безтермінові посвідчення, іншим - на період встановлення групи інвалідності. У разі продовження медико-соціальною експертною комісією терміну чи зміни групи інвалідності в посвідчення (на правій внутрішній стороні) вклеюється новий бланк, до якого вносяться відповідні записи. Записи в бланку завіряються відповідно до пункту 8 цього Положення (пункт 10 Положення).

З 18.07.2011 року позивачеві встановлена ІІ група інвалідності довічно, в зв'язку з захворюванням, пов'язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, про що свідчить довідка до акта огляду МСЕК серії КИО-1 № 0395918, видана 21.07.2011 року Обласною спеціалізованою МСЕК.

З копії відрядження від 06-07.06.1986 виданого автобазою «Київводбуд», довідки за №6 від 11.07.2007, виданої ВАТ «Бориспільська автобаза» та довідки департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації від 17.10.2017 року № 01.1-14/1603-12, вбачається, що позивач був направлений в Чорнобильський район, де перебував з 06.06.1986 по 07.06.1986 і брав безпосередню участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно Положення про невоєнізовані формування Цивільної оборони і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами, введеного в дію наказом начальника Цивільної оборони СРСР - заступника Міністра оборони СРСР від 06 липня 1975 року № 90, «в состав формирований зачисляются в обязательном порядке граждане СССР мужчины в возрасте от 16 до 60 лет и женщины от 16 до 55 лет. Невоенизированные формирования гражданской обороны, которые могут использоваться в мирное время для борьбы с массовыми лесными пожарами, ликвидации последствий стихийных бедствий, крупных аварий и катастроф, комплектуются личным составом путём привлечения в эти формирования в обязательном порядке рабочих, служащих и колхозников».

Таким чином, формування Цивільної оборони, в т.ч. невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф та стихійних лих. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

Беручи до уваги викладене вище, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що позивач став інвалідом внаслідок захворювання, одержаного під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони, в зв'язку з чим він має право на встановлення йому статусу інваліда війни.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що дії відповідача щодо відмови позивачеві у встановленні статусу інваліда війни ІІ групи, є неправомірними, оскільки не відповідають вимогам вищевказаного Закону.

Крім того, п.п.3, 10 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою КМУ від 12.05.94 № 302, зокрема, визначено, що інвалідам війни видаються посвідчення з написом «Посвідчення інваліда війни інвалід», яке видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Тому, суд з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, виходячи за межі позовних вимог, відповідно до ст.11 КАС України, вважає за необхідне зобов'язати відповідача видати йому відповідне посвідчення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 10, 11, 17-19, 71, 79, 86, 122, 158-163, 167, 185, 186, КАС України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранам війни, затвердженим Постановою КМУ від 12.05.1994 року № 302, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати незаконною відмову управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області за № 3201 від 30.10.2017 щодо встановлення ОСОБА_1 статусу інваліда війни ІІ групи.

Зобов'язати управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни ІІ групи відповідно до п.9 ч.2 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та видати «Посвідчення інваліда війни».

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії даної постанови.

ГоловуючийО. М. Василенко