Справа № 750/7524/17
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/7524/17 Головуючий у 1-й інстанції: Литвиненко І.В. Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

28 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря Цюпка Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України третя особа: Публічне акціонерне товариство виробничо-торгова фірма "Сіверянка" про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року позивач звернувся в Деснянський районний суд м. Чернігова з позовом до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України третя особа: Публічне акціонерне товариство виробничо-торгова фірма "Сіверянка" про зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 жовтня 2017 року позов задоволено частково:

визнано неправомірними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_2 у врахуванні періоду роботи з 11.08.1983 року по 01.08.1992 року та з 23.12.1993 року по 23.12.1998 року до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

зобов'язано Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати періоди роботи ОСОБА_2 з 11.08.1983 року по 01.08.1992 року та з 23.12.1993 року по 23.12.1998 до пільгового стажу та призначити пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 із зменшенням пенсійного віку відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 04 травня 2017 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 11 травня 2017 року позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку № 2 у відповідності до положень п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 58).

28 липня 2017 року орган Пенсійного фонду рішенням № 4895 відмовив позивачу у призначенні пенсії та зазначив, що у разі надання пільгової довідки за період роботи із шкідливими умовами праці з 11.08.1983 по 31.07.1992 з посиланням на постанову КМ СРСР № 10 від 26.01.1991 позивач матиме право на пенсію за віком на пільгових умовах (а.с. 56-57).

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 100 вказаного закону особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У п. 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 4 підрозділу 1 розділу XI "Хімічне виробництво" Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173,до переліку включені робітники та інженерно-технічні робітники, безпосередньо зайняті у цехах, виробництвах (на правах цехів) та окремих установках, зокрема, виробництв засобів хімічного захисту (зазначений порядок діяв до 01.01.1992).

Крім того, у п. 2110А010 розділу X "Хімічне виробництво" Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженої постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10, зазначено робітників та інженерно-технічних робітників, безпосередньо зайнятихі у цехах, виробництвах (на правах цехів) та окремих установках, зокрема, виробництв засобів хімічного захисту.

Згідно з п. 2110А010 розділу X "Загальні професії" Списку №2 списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162, до вказаного переліку включені зайняті повний робочих день робітники у цехах з виробництва засобів хімічного захисту.

Зі змісту наведеного вбачається, що посада роботу на якій виконувала позивач була включена до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Постановою Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 N 383 затверджено Порядок застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах

Згідно п. 3 вказаного Порядку При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на момент звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії досягла 53 річного віку.

Згідно відомостей трудової книжки позивач у період з 13.07.1981 по 10.08.1983 працювала на посаді швачки-мотористки 3 розряду на Чернігівській фабриці гумо-технічних виробів.

З 11.08.1983 позивач переведена на посаду швачки третього розряду швейної дільниці з шкідливими умовами праці (а.с. 13-15), з 04 жовтня 1994 року на посаду швачки 3 розряду цеха №3, з 11.05.1998 на посаду швачки 3 розряду цеху № 3, а з 05.12.2012 працювала швачкою 4 розряду у цеху № 3.

18.03.1992 Чернігівську фабрику гумотехнічних виробів перейменовано в Чернігівську швейну фабрику «Сіверянка» (наказ № 44), 29.10.1992 Чернігівська швейна фабрика «Сіверянка» реорганізована в Орендне підприємство «Сіверянка» (наказ № 205), а 28.12.1993 Орендне підприємство «Свіерянка» перетворено в Акціонерне товариство закритого типу виробничо-торгову фірму «Сіверянка» (наказ №2). 20.05.2011 Закрите акціонерне товариство виробничо-торгова фірма «Сіверянка» було перейменоване в Публічне акціонерне товариство виробничо-торгова фірма «Сіверянка».

Згідно з довідкою Публічно - акціонерного товариства виробничо-торгова фірма «Сіверянка» від 25.04.2017 № 31/4, позивач у період з 11.08.1983 по 31.12.1991 працювала повний робочий день на Чернігівській фабриці гумотехнічних виробів на посаді швачка 3 розряду та виконувала роботи безпосередньо у виробництві засобів хімічного захисту (а.с. 16).

Як зазначає позивач, в цеху по виробництву засобів хімзахисту вона процювала до 31.07.1992, що також підтверджується показами допитаних в судовому засіданні суду першої інстанції у якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які працювали разом з позивачем.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність відмови органу Пенсійного фонду щодо зарахування у пільговий період роботи позивача, період її роботи з 11.08.1983 по 31.07.1992.

Крім того, наказом директора ЧШФ «Сіверянка» від 23 грудня 1993 № 168 затверджено перелік робочих місць, виробництв, професій і посад, працівникам яких підтверджується право на пільгове пенсійне забезпечення, згідно Списків № 1 та 2, відповідно до яких посади, які обіймала позивач, включено до зазначеного переліку (а.с. 17).

Згідно листа Державної експертизи умов праці Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації від 05.06.2001 № 306/13 підтверджено, що умови праці, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 за професіями, наведеними в наказі № 168, працівникам ЗАТ «Сіверянка» підтверджено на термін до 23 грудня 1998 року (а.с. 59 зворот).

Вищевикладене, на думку колегії суддів, свідчить про правомірність висновків суду першої інстанції про наявність підстав для зарахування до пільгового періоду роботи позивача період її роботи з 23.12.1993 по 23.12.1998.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що наявні в матеріалах справи документи в повній мірі підтверджують факт роботи позивача у спірні періоди на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для зарахування до пільгового періоду роботи позивача період її роботи з 11.08.1983 по 01.08.1992 та з 23.12.1993 по 23.12.1998, що дає позивачу право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до п. «б» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 04 грудня 2017 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко