Справа № 607/6095/17
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/8371/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Святецького В.В., Гудима Л.Я.

за участі секретаря судового засідання Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 червня 2017 року у справі № 607/6095/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними, зобовязання призначити пенсію із зниженням пенсійного віку,-

В С Т А Н О В И В:

15.05.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача - Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області та просив визнати дії Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням положень статті 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - неправомірними. Зобовязати Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням положень статті 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дня звернення за призначенням пенсії - з 7 вересня 2016 року.

В обґрунтування вимог зазначає, що згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено призначення пенсій за віком із зниженням пенсійного віку на 10 років особам, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів та на 8 років особам, які працювали у 1987 році не менше 14 календарних днів. Проте відповідач відмовив в призначені пенсії із зменшенням пенсійного віку, а тому вважає дану відмову відповідача протиправною.

Постановою Тернопільської області від 06 червня 2017 року позов задоволено. Визнано дії Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку із 07 вересня 2016 року - протиправними. Зобовязано Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити ОСОБА_1, пенсію із зниженням пенсійного віку, відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із 07 вересня 2016 року.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає її незаконною та необґрунтованою, оскільки суд неповно зясував обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а також суд порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зокрема зазначає, що Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області направило запит № 10850/05 від 19.09.2016 року в Управління Пенсійного фонду України у м. Фастові та Фастівському районі щодо підтвердження періоду ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС перебування на ст. Зимовище та с. Посудово, на що надійшов акт від 24.10.2016р. № 196 в якому вказано, що в книзі наказів за 1987 р., в наказі № 64 від 12.05.1987 р. зазначено, що ОСОБА_1 працював водієм поливомиючної ПМ-130 № 37-01. Згідно довідки, виданої ВАТ «Південбудмеханізації» за період роботи з 16.09.1987 р. по 30.09.1987 ОСОБА_1 виплачено підвищену заробітну плату 208,45 крб., яка складалася з доплати до заробітної плати одного тарифу та 75% вахтових.

Також Тернопільським обєднаним Управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області направлено запит № 1139/05 від 19.01.2017року. Згідно акту перевірки від 09.02.2017року № 34 зазначено, що позивач виконував роботи в зоні відчуження вахтовим методом.

Відтак, апелянт вважає, що позивачу правомірно відмовлено в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи другої категорії, що підтверджується посвідченням (дублікат) серії А №210871, виданим 03.05.2017 року Тернопільською обласною державною адміністрацією.

07 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно Протоколу №84 від 18.01.2017 року засідання комісії Тернопільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області ОСОБА_1 відмовлено в призначенні такої пенсії у звязку з тим, що відповідачем встановлено, що позивач виконував роботи в зоні відчуження вахтовим методом.

Не погоджуючись із такою відмовою Тернопільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області позивач звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зокрема зазначив, що відповідно до п.1.1 Постанови від 31.12.1987 р. № 794/33-82 «Про затвердження Основних положень про вахтовий метод роботи» вахтовий метод - це особлива організація робіт, що ґрунтується на використанні трудових ресурсів поза місцем їх постійного проживання за умов, коли щоденна доставка працівників до місця і назад до місця постійного проживання неможлива. Робота вахтовим методом організовується за спеціальним режимом праці, за підсумованого обліку робочого часу, а міжвахтовий відпочинок надається працівникам у місцях їх постійного проживання.

Місцем роботи при вахтовому методі вважаються обєкти (дільниці), на яких здійснюється безпосередня трудова діяльність. Переміщення працівників, що перебувають на вахті у звязку із зміною місця дислокації обєктів (дільниць) не вважаються переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника.

Пунктом 1.3 Тимчасового положення про вахтовий метод організації робіт на підприємствах Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, затвердженого наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 20.05.1999 р. за № 147 передбачено, що місцями роботи, на яких застосовується вахтовий метод роботи можуть бути радіоактивно небезпечні території (зона відчуження, зона безумовного (обовязкового) відселення), обєкти, території, де виникли техногенні або природні надзвичайні ситуації, для ліквідації наслідків яких потрібен тривалий час.

Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що Тернопільським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області безпідставно відмовлено позивачу у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно п.1 ч. 1 ст.45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Відповідно до п.п.5 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи - документи, які засвідчують особливий статус особи:

- посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи;

- довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Так, із довідки Механізованої колони № 29 Тресту «Південбудмеханізація» за №107 від 14.12.1992р. гр. ОСОБА_1, приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 16.09.1987 року по 30.03.1987 рік, йому виплачено підвищену заробітну плату 208,45 крб..

Згідно акту Управління Пенсійного фонду України у м. Фастові та Фастівському районі від 24.10.2016р. №196, що в книзі наказів за 1987 р., в наказі № 64 від 12.05.1987р. зазначено, що ОСОБА_1 працював водієм поливомиючної ПМ-130 № 37-01.

Згідно довідки, виданої ВАТ «Південбудмеханізації» за період роботи в ст. Зимовище з 16.09.1987р. по 30.09.1987р. ОСОБА_1 виплачено підвищену заробітну плату 208,45 крб., яка складалася з доплати до заробітної плати одного тарифу та 75% вахтових.

Згідно акту перевірки Управління Пенсійного фонду України у м. Фастові та Фастівському районі від 09.02.2017 р. №34 ОСОБА_1 виконував роботи в зоні відчуження вахтовим методом.

Окрім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Наявність у позивача вищезазначеного посвідчення, є достатнім підтвердженням того, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році.

Аналогічний висновок наведено Верховним Судом України у постанові від 21 листопада 2006 року у справі 21-1048во06.

Суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.183-2, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 червня 2017 року у справі № 607/6095/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повний текст судового рішення

виготовлено 01.12.2017 року.