Справа № 817/804/17
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 листопада 2017 р.Р і в н е 817/804/17
10год. 55хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів - Дорошенко Н.О. (головуючий), суддів Зозулі Д.П. Махаринця Д.Є. , за участю секретаря судового засідання Янчар О.П. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представник ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_4
доКомісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України Міністерства юстиції України
про визнання протиправними та скасування висновку та наказу,
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_4 з адміністративним позовом до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, та з урахуванням позовної заяви зі зміненими позовними вимогами (а.с.139-142 т.1) просила:

визнати протиправним та скасувати висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 13.01.2017 за результатами розгляду скарги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" від 30.12.2016 (з доповненнями до неї), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.01.2017 за № 89-0-33-17;

визнати протиправним та скасувати наказ про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень Міністерства юстиції України від 18.01.2016 № 11/5, прийнятого на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 13.01.2017 за результатами розгляду скарги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" від 30.12.2016 (з доповненнями до неї), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.01.2017 за № 89-0-33-17 в частині анулювання доступу державного реєстратора права на нерухоме майно виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області ОСОБА_4 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позов обгрунтовано тим, що позивачем відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження" 14-15.12.2016 було вчинено ряд реєстраційних дій по виконанню ухвали Вищого адміністративного суду України від 06.12.2016, яка була подана ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай". Оскільки ухвала Вищого адміністративного суду України набрала законної сили та є обов'язковою до виконання на всій території України, позивачем були здійснені реєстраційні дії по скасуванню державної реєстрації прав власності за ПАТ "Державний ощадний банк України" щодо обєктів нерухомого майна, які розташовані за адресою: Донецька обл., м. Словянськ, вул. Свободи, земельна ділянка 85, та вчинені дії по реєстрації права власності за ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" щодо обєктів нерухомого майна, які розташовані за адресою: Донецька обл., м. Словянськ, вул. Свободи, земельна ділянка 85.

Позивач зазначає, що вона окрім Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" керувалась також наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2016 № 898/5 "Про врегулювання відносин, повязаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, що розташоване на тимчасово окупованої території України", яким передбачено, зокрема, що державна реєстрація права власності та інших речових прав на нерухоме майно, що розташоване в межах території Автономної Республіки Крим, міста Севастополя, а також тимчасово окупованої території Донецької та Луганської областей, проводиться незалежно від місцезнаходження такого майна. Відтак, прийняті рішення вважає законними та обгрунтованими.

Після вчинених реєстраційних дій позивачем було отримано наказ № 112/3 Міністерства юстиції України від 18.01.2017 № 112/3 про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері реєстрації від 13.01.2017 за результатами розгляду скарги від 30.12.2016, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.01.2017 №89-0-33-17, скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" від 30.12.2016 (з доповненнями до неї) задоволено частково; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.12.2016 № 32931764, № 32931374, № 32931474, № 32931561, які були прийняті державним реєстратором права на нерухоме майно виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області ОСОБА_4; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.12.2016 № 32921280, № 32924210, №32922548, №32926087, які були прийняті державним реєстратором права на нерухоме майно виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області ОСОБА_4; анульовано доступ державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області ОСОБА_4 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Застосування до неї санкції у вигляді анулювання доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач вважає неправомірним, оскільки відповідачами були порушенні вимоги діючого законодавства України. Зокрема, зазначає, що всупереч пунктам 9, 10, 11 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 N 1128 (в редакції, чинній на момент розгляду скарги), позивач не була повідомлена про надходження скарги та не запрошувалась на її розгляд, а також не отримувала копію скарги, у зв'язку з чим була позбавлена можливості взяти участь в розгляді скарги, надати пояснення по суті та надати відповідні докази. Окрім цього, позивач вказує, що анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру речових прав це крайній захід впливу, який може бути застосований до державного реєстратора в разі встановлених перевіркою порушень.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити з наведених у ньому підстав.

Відповідачі адміністративний позов не визнали з підстав, наведених у спільному письмовому запереченні (а.с.146-151 т.1). Представники відповідачів в судовому засіданні пояснили, що прийняті державним реєстратором ОСОБА_4 рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.12.2016 за №32931764, №32931374, 32931474, 32931561 та рішення про скасування від 14.12.2016 за №32921280,№32924210, №32922548, №32926087 правомірно скасовані оскаржуваним наказом Міністерства юстиції України №112/5 від 18.01.2017 як незаконні, що встановлено у висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 13.01.2017.

Зазначили, що вищевказані рішення прийняті державним реєстратором ОСОБА_4 з порушенням законодавства у сфері державної реєстрації речових прав, оскільки постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.04.2016 у справі №826/24019/15, зокрема, визнано протиправними та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняті державним реєстратором ОСОБА_5, у той час як скасовані на підставі оскаржуваних рішень записи були внесені приватним нотаріусом ОСОБА_6

Окрім цього, відповідачі вважають, що виконуючи зазначене вище судове рішення, державний реєстратор ОСОБА_4 перевищила власні повноваження у сфері державної реєстрації прав, оскільки згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, копіями електронних реєстраційних справ на нерухоме майно Окружним адміністративним судом м.Києва не було змінено спосіб виконання постанови від 20.04.2016 у справі №826/24019/15, якою, зокрема, зобовязано Ніжинське міськрайонне управління юстиції в особі реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ПАТ "Державний ощадний банк України" та поновити відповідні записи про право власності на нерухоме майно ТОВ "ТК "УРОЖАЙ".

При цьому зазначеними судовими рішеннями не визнавалось право власності ТОВ "ТК "УРОЖАЙ" на нерухоме майно, що свідчить про те, що державна реєстрація права власності проведена на підставі документів, які не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно.

Зазначене свідчить про порушення державним реєстратором ОСОБА_4 статей 24, 27 Закону, оскільки за наявності підстав для прийняття рішень про відмову в державній реєстрації прав нею були прийняті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Як наслідок, Комісія вирішила, що скасування оскаржуваних рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є єдиним можливим та ефективним засобом відновлення порушеного права ПАТ "Державний ощадний банк України" та за допущені державним реєстратором ОСОБА_4 порушення під час прийняття оскаржуваних рішень є підстави для анулювання доступу цього реєстратора до Державного реєстру прав.

Також представники відповідача зазначили, що оголошення про засідання комісії щодо розгляду 13.01.2017 скарги ПАТ "Державний ощадний банк України" на рішення та дії державного реєстратора ОСОБА_4 у встановленому порядку було розміщене на сайті Міністерства юстиції України.

Відповідачі вважають, що оскаржені висновок та наказ прийняті на підстав, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом, з дотриманням відповідної процедури. З наведених підстав просили в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю за безпідставністю вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову з урахуванням такого.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_4 розпорядженням міського голови Ірпінської міської ради Київської області № 26-о від 29.01.2016 прийнята на посаду державного реєстратора відділу державної реєстрації (а.с.8 т.1).

Наказом Міністерства юстиції України від 18.01.2017 № 112/5 (далі - наказ № 112/5) частково задоволено скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" від 30.12.2016 (з доповненнями до неї). Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.12.2016 за №32931764, №32931374, 32931474, 32931561 та рішення про скасування від 14.12.2016 за №32921280, №32924210, №32922548, №32926087, які прийняті державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області ОСОБА_4 Анульовано доступ державного реєстратора ОСОБА_4 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.10 т.1).

Підставою наказу № 112/5 слугував Висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 13.01.2016 (далі - Висновок Комісії) за результатами розгляду скарги ПАТ "Державний ощадний банк України" від 30.12.2016 (з доповненнями до неї), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.01.2017 за № 89-0-33-17 (а.с.174-178 т.2).

Перевіряючи правомірність оскарженого наказу № 112/5 та Висновку Комісії, суд встановив наступні обставини справи.

12.12.2016 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 (далі - приватний нотаріус ОСОБА_6І.) проведено державну реєстрацію права власності ПАТ "Державний ощадний банк України" на такі обєкти нерухомого майна:

нежитлові приміщення, які розташовані за адресою: Донецька обл., м. Словянськ, вул. Свободи, 85;

земельну ділянку з кадастровим номером :01:008:0047, яка розташована за адресою: Донецька обл., м.Словянськ, вул. Свободи, 85;

земельну ділянку з кадастровим номером :01:008:0048, яка розташована за адресою: Донецька обл., м.Словянськ, вул. Свободи, 85;

земельну ділянку з кадастровим номером :01:008:0009, яка розташована за адресою: Донецька обл., м.Словянськ, вул. Свободи, 85 (далі - нерухоме майно), на підставі рішення Господарського суду Запорізької області від 18.12.2014 у справі № 908/5476/14 (а.с.115-137 т.2).

До розділів Державного реєстру прав, відкритих щодо зазначеного нерухомого майна з реєстраційними номерами 41, 41, 41, 41, внесено записи про державну реєстрацію права власності ПАТ "Державний ощадний банк України" за номерами 17975516, 17975786,17975855, 17975660.

14.12.2016 державним реєстратором ОСОБА_4 на підставі прийнятих нею рішень про скасування за №№ 32921280, 32924210, 32922548, 32926087 скасовано зазначену вище державну реєстрацію права власності ПАТ "Державний ощадний банк України" на нерухоме майно.

15.12.2016 державним реєстратором ОСОБА_4 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №№ 32931764, 32931374, 32931474, 32931561, на підставі яких до розділів Державного реєстру прав з реєстраційними номерами 41, 41, 41, 41 внесено записи про державну реєстрацію права власності ТОВ "ТК "УРОЖАЙ" щодо нерухомого майна.

Згідно з дослідженими судом сканованими копіями документів, наявними у Державному реєстрі прав, означені вище рішення прийняті державним реєстратором ОСОБА_4 на підставі судових рішень, а саме постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.04.2016 у справі № 826/24019/15, якою позов ТОВ "ТК "Урожай" задоволено частково. Зокрема, визнано протиправними та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняті державним реєстратором ОСОБА_5, якими вирішено провести державну реєстрацію права власності за ПАТ "Державний ощадний банк України" на нерухоме майно. Зобовязано Ніжинське міськрайонне управління юстиції в особі реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції скасувати державну реєстрацію права власності за ПАТ "Державний ощадний банк України" на нерухоме майно та поновити відповідні записи про право власності на нерухоме майно ТОВ "ТК "Урожай" (а.с.78-90 т.2).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду України від 13.06.2016 у справі № 826/24019/15 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.04.2016 в частині задоволених позовних вимог скасовано, прийнято нову постанову, якою в частині позовних вимог про визнання протиправними дій та скасування рішень державного реєстратора та зобов'язання вчинити дії - відмовлено (а.с.91-106 т.2).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.12.2016 № К/800/18038/16 касаційну скаргу ТОВ "ТК "УРОЖАЙ" задоволено. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2016 скасовано. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.04.2016 залишено в силі (а.с.107-114 т.2).

03.01.2017 до Міністерства юстиції України надійшла скарга ПАТ "Державний ощадний банк України" від 30.12.2016 на рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняті 14.12.2016 державним реєстратором ОСОБА_4 щодо державної реєстрації виникнення права власності товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" (далі - ТОВ "ТК "Урожай") на 4 об'єкти нерухомого майна, які розташовані за адресою: Донецька обл., м.Слов'янськ, вул.Свободи,85, а саме: нежитлові будівлі та споруди та три земельні ділянки (а.с.2-5 т.2).

За наслідками розгляду скарги ПАТ "Державний ощадний банк України" відповідачами прийняті рішення, правомірність яких є предметом судового розгляду даної адміністративної справи.

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд враховує, що відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав, врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" N 1952-IV від 01.07.2004, зі змінами та доповненнями (далі - Закон N 1952-IV).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону N 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Абзацом першим частини п'ятої статті 3 Закону N 1952-IV (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 1666-VIII від 06.10.2016) встановлено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя.

Частиною першою статті 6 Закону N 1952-IV встановлено, що організаційну систему державної реєстрації прав становлять:

1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи;

2) суб'єкти державної реєстрації прав:

виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації;

акредитовані суб'єкти;

3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Частиною третьою статті 10 Закону N 1952-IV визначені повноваження державного реєстратора, згідно з якими державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

При цьому відповідно до частини першої статті 24 Закону N 1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав;

12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону N 1952-IV за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону N 1952-IV записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Частиною другою цієї статті Закону встановлено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Частиною п'ятою цієї статті Закону передбачено, що внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, коли такі дії здійснюються у порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону).

Так, статтею 27 Закону N 1952-IV визначені підстави для державної реєстрації прав, серед яких, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до абзацу першого пункту 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141 (далі - Порядок № 1141), державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

З огляду на вищенаведене, суд вважає обгрунтованим та таким, що відповідає обставинам справи, висновок Комісії, що прийняті державним реєстратором ОСОБА_4 рішення про скасування від 14.12.2016 за №№32921280, 32924210, 32922548, 32926087, прийняті з порушення законодавства у сфері державної реєстрації прав, оскільки постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.04.2016 у справі № 826/24019/15, зокрема, визнано протиправними та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняті державним реєстратором ОСОБА_5, у той час як скасовані державним реєстратором ОСОБА_4 на підставі вищевказаних рішень записи були внесені приватним нотаріусом ОСОБА_6

При цьому, суд зауважує, що ні постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.04.2016 у справі № 826/24019/15, ні ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.12.2016 № К/800/18038/16 не визнано протиправними дії приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 та не скасовано його рішення про внесення відповідних записів до Державного реєстру про право власності ПАТ "Державний ощадний банк України" на нерухоме майно; правомірність означених дій та рішень приватного нотаріуса ОСОБА_6 не була предметом судового розгляду у вказаній адміністративній справі.

Крім того, слід зазначити, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.04.2016 у справі № 826/24019/15 було зобовязано Ніжинське міськрайонне управління юстиції в особі реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ПАТ "Державний ощадний банк України" та поновити відповідні записи про право власності на нерухоме майно ТОВ "ТК "УРОЖАЙ".

В досліджених судом сканованих копіях документів реєстраційної справи відсутні відомості щодо зміни способу виконання вищевказаного судового рішення, яке в частині зобов'язання вчинити певні дії стосувалося іншого суб'єкта державної реєстрації прав, а не державного реєстратора ОСОБА_4

Таким чином, суд вважає, що Комісія дійшла правомірного висновку, що рішення державного реєстратора ОСОБА_4 про скасування від 14.12.2016 №№ 32921280, 32924210, 32922548, 32926087 підлягають скасуванню як такі, що прийняті з порушенням положень Закону N 1952-IV та Порядку № 1141.

Також суд встановив, що рішення державного реєстратора ОСОБА_4 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.12.2016 №№ 32931764, 32931374, 32931474, 32931561 про реєстрацію права власності на нерухоме майно за ТОВ "ТК "Урожай" прийняті також на підставі постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.04.2016 у справі № 826/24019/15 та ухвали Вищого адміністративного суду України від 06.12.2016 № К/800/18038/16.

Разом з тим, зазначеними судовими рішеннями не визнавалось право власності ТОВ "ТК "УРОЖАЙ" на нерухоме майно, що свідчить про те, що державна реєстрація права власності проведена на підставі документів, які не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно.

Відтак, в порушення приписів статей 24, 27 Закону N 1952-IV, за наявності підстав для прийняття рішень про відмову в державній реєстрації прав, державним реєстратором ОСОБА_4 були неправомірно прийняті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Окрім цього, слід зазначити, що за даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала Вищого адміністративного суду України від 06.12.2016 № К/800/18038/16 набрала законної сили 17.12.2016, а відтак не могла слугувати підставою для вчинення реєстраційних дій 14.12.2016 та 15.12.2016.

Суд вважає за необхідне підкреслити безпідставність застосування державним реєстратором ОСОБА_4 до спірних правовідносин наказу Міністерства юстиції України від 28.03.2016 № 898/5, реєстраційний номер Міністерства юстиції України №468/28598 від 29.03.2016, "Про врегулювання відносин, повязаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, що розташоване на тимчасово окупованій території України", яким установлено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав на нерухоме майно, що розташоване в межах території Автономної Республіки Крим, міста Севастополя, а також тимчасово окупованої території Донецької та Луганської областей, проводиться незалежно від місцезнаходження такого майна.

Нерухоме майно, щодо якого позивачем були вчинені вищевказані реєстраційні дії, знаходиться в м. Слов'янську, Донецької області, звільненому від терористів в липні 2014 року внаслідок проведення антитерористичної операції; яке є підконтрольною Україні територією, де органи державної влади України здійснюють свої повноваження. Означені обставини є загальновідомими, а їх свідоме ігнорування державним реєстратором, який є суб'єктом владних повноважень, на думку суду є додатковим свідченням протиправності вчинених реєстраційних дій.

З огляду на зазначене вище, суд вважає обгрунтованим висновок Комісії щодо необхідності скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та рішень про скасування, прийнятих державним реєстратором ОСОБА_4 14-15 грудня 2016 року, позаяк означені рішення державного реєстратора прийняті з грубим порушенням приписів Закону N 1952-IV та порушують права та законні інтереси ПАТ "Державний ощадний банк України".

Рішення відповідачів про анулювання доступу державного реєстратора ОСОБА_4 до Державного реєстру прав зумовлене безпосередньо допущеними порушеннями під час вчинення вищевказаних реєстраційних дій позивачем.

Оцінюючи доводи позивача щодо порушення процедури розгляду скарги ПАТ "Державний ощадний банк України" (неповідомлення про дату, час та місце розгляду скарги, позбавлення можливості надати пояснення та докази щодо обставин справи) та необгрунтованого застосування крайнього заходу впливу до позивача, суд враховує наступне.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав регламентовано статтею 37 Закону N 1952-IV, відповідно до частини першої якого рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Згідно з ч.2 ст.37 Закону N 1952-IV Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Частиною 6 ст.37 Закону N 1952-IV встановлено, що за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову у задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:

а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги;

б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав;

в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором;

г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

д) скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації;

е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;

є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ", "д" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

Згідно з ч.9 ст.37 Закону N 1952-IV порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною 10 ст.37 Закону N 1952-IV передбачено, що рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду.

Процедуру розгляду відповідно до Законів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі - Закони) скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, субєкта державної реєстрації, територіального органу Мінюсту (далі - субєкт оскарження), що здійснюється Мінюстом та його територіальними органами (далі - субєкт розгляду скарги), визначає Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України N 1128 від 25.12.2015 (далі - Порядок розгляду скарг).

Відповідно до пункту 8 Порядку розгляду скарг під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для обєктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у субєкта оскарження, і вирішує:

1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення субєктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність субєкта оскарження;

2) чи було оскаржуване рішення прийнято субєктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність субєктом оскарження на законних підставах;

3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора);

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Пунктом 9 Порядку розгляду скарг встановлено, що під час розгляду скарги по суті обовязково запрошується скаржник та / або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), субєкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від субєкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Згідно з пунктом 10 Порядку розгляду скарг субєкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі);

2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мінюсту;

3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах, що додаються до скарги).

Відповідно до пункту 11 Порядку розгляду скарг копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті. Субєкт оскарження має право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обовязково приймаються комісією до розгляду.

У разі повідомлення скаржником та/або його представником, іншими особами, які беруть участь у розгляді скарги по суті, про наявність судового спору між тими самими сторонами, з того ж предмета, з тих же підстав, про які зазначено у скарзі, ними надається копія відповідного рішення суду на засідання комісії.

Пунктом 12 Порядку розгляду скарг встановлено, що за результатами розгляду скарги субєкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Згідно з пунктом 14 Порядку розгляду скарг висновок комісії, на підставі якого субєктом розгляду скарги приймається рішення про задоволення скарги, обовязково містить інформацію про те, що:

1) рішення, дії або бездіяльність субєкта оскарження не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації;

2) скарга підлягає задоволенню в повному обсязі чи частково (з обовязковим зазначенням у якій частині) шляхом прийняття субєктом розгляду скарги рішень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та пунктом 2 частини шостої статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" .

Суд також враховує, що Положенням про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 12.01.2016 №37/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2016 за №42/28172 (далі - Положення про Комісію), визначено, що Комісія є постійно діючим колегіальним консультативно-дорадчим органом при Міністерстві юстиції України, що в межах повноважень, визначених Законами України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128, забезпечує розгляд скарг у сфері державної реєстрації.

Відповідно до пункту 8 розділу III Положення про Комісію рішення комісії оформляються висновком, який підписується Головою комісії, секретарем та членами комісії, що брали участь у засіданні комісії.

Висновок комісії повинен містити такі відомості: дата, час та місце його складення; перелік осіб, присутніх на засіданні комісії; реквізити та суть скарги, розгляд якої здійснюється комісією; відомості про наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначені у скарзі, та інших обставин, які мають значення для обєктивного розгляду скарги; окрема думка члена комісії у разі її наявності та оформлення у письмовому вигляді; узагальнюючий висновок щодо відповідності/невідповідності законодавству у сфері державної реєстрації рішення, дії або бездіяльності субєкта оскарження, щодо задоволення кожної з вимог скаржника або відмови в їх задоволенні з відповідним обґрунтуванням та посиланням на норми законодавства; відомості про необхідність складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена частинами першою-пятою статті 166-11 та статтею 166-23 Кодексу України про адміністративні правопорушення; відомості про рішення/реєстраційні дії, що підлягають скасуванню, а також про дії, що підлягають вчиненню у звязку зі скасуванням рішення/реєстраційної дії або у звязку з визнанням оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, та про субєкта, що буде вчиняти такі дії.

Відповідно до пункту 10 Положення про Комісію висновок комісії, оформлений відповідно до пункту 8 розділу III цього Положення, разом з проектом відповідного наказу Департамент державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України подає для підпису Міністру юстиції України, його першому заступнику або заступнику Міністра з питань державної реєстрації.

Оцінка фактичних обставин справи в розрізі наведених вище норм матеріального закону дає суду підстави для висновку, що скарга ПАТ "Державний ощадний банк України" на рішення та дії державного реєстратора ОСОБА_4 була розглянута уповноваженим колегіальним органом Міністерства юстиції України, за наслідками розгляду якої було складено висновок, який відповідає вимогам закону, є повним та обгрунтованим, підтверджує встановлені порушення та слугував належною підставою для прийняття Міністерством юстиції України оскарженого позивачем наказу.

При цьому суд враховує, що оголошення про засідання комісії щодо розгляду 13.01.2017 скарги ПАТ "Державний ощадний банк України" на рішення та дії державного реєстратора ОСОБА_4 було розміщене на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України (а.с. 199 т.2), що відповідає вимогам Порядку розгляду скарг.

Доводи позивача щодо недостатності інформації в повідомленні про дату, час та місце розгляду такої скарги, внаслідок чого позивач була позбавлена можливості надати Комісії пояснення та додаткові документи, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для визнання неправомірними оскаржених рішень, позаяк всі документи, на підставі та з урахуванням яких державним реєстратором були вчинені оскаржені реєстраційні дії, у вигляді сканованих копій приєднані до матеріалів електронної реєстраційної справи та в повній мірі досліджені Комісією під час розгляду скарги, що знайшло своє відображення у висновку Комісії. Таким чином, будь-які інші докази, окрім вміщених в реєстраційну справу, як і пояснення державного реєстратора, об'єктивно не могли вплинути на оцінку фактичних обставин справи.

За встановлених обставин, суд вважає, що анулювання відповідачем доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав є належним та своєчасним заходом реагування Міністерства юстиції України на виявлені грубі порушення Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", допущені державним реєстратором ОСОБА_4

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду адміністративної справи відповідач належними та допустимими доказами підтвердив, що при прийнятті оскаржених рішень він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням фактичних обставин справи, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення. Доводи позивача не спростовують допущених державним реєстратором порушень та не дають суду підстав для скасування рішень, а відтак адміністративний позов до задоволення не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.94 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову про визнання протиправним та скасування Висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України від 13.01.2017, про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 18.01.2017 №112/5 в частині анулювання доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державного реєстратора права на нерухоме майно виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області ОСОБА_4 - відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий cуддя Дорошенко Н.О.

Судді Зозуля Д.П.

ОСОБА_7