Справа № 804/4222/17
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2017 рокусправа № 804/4222/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2О,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ЮЖКОКС» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року за позовом Приватного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ЮЖКОКС» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Євраз Южкокс звернулось до суду із адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації від 05.05.2017 року № 90/6/99-99-15-03-03-15/ІПК, надану Державною фіскальною службою України Приватному акціонерному товариству Євраз Южкокс.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що надана контролюючим органом податкова консультація не відповідає вимогам податкового законодавства та порушує права та законні інтереси позивача

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01серпня 2017 року у задоволенні позову відмовлено

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції , посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким задовольнити вимоги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що Приватне акціонерне товариство ЄВРАЗ ЮЖКОКС здійснює господарську діяльність в коксохімічній галузі та є виробником коксового горішку, коксового дрібязку, камяновугільної смоли, сульфату амонію, сірчаної кислоти, камяновугільного бензолу.

Позивач звернувся до Державної фіскальної служби України за індивідуальною податковою консультацією, а саме з листом від 12.04.2017 року № 635 Про надання індивідуальної податкової консультації щодо необхідності складання акцизних накладних подання звітності з акцизного податку при здійсненні операцій з придбання пального виключно для використання у власній господарській діяльності, поставивши відповідачу наступні питання:

1. Чи вірно ми розуміємо, що у ПрАТ ЄВРАЗ ЮЖКОКС, яке не є платником акцизного податку по операціям реалізації пального в частині ПММ (бензину, дизпалива, тощо), немає обовязку складати акцизні накладні на витрачені у власній господарській діяльності обсяги пального в частині ПММ (бензину, дизпалива, тощо)?

2. Чи вірно ми розуміємо, що у ПрАТ ЄВРАЗ ЮЖКОКС, яке не є платником акцизного податку по операціям реалізації пального в частині ПММ (бензину, дизпалива, тощо), немає обовязку подання додатку 1-1 Розрахунок суми акцизного податку з реалізації пального відповідно до підпункту 213.1.12 п. 213.1 ст. 213 НКУ до декларації акцизного податку щодо витрачених у власній господарській діяльності обсяги пального в частині ПММ (бензину, дизпалива, тощо)?

У відповідь на даний запит Державною фіскальною службою України було надано індивідуальну податкову консультацію від 05.05.2017 року № 90/6/99- 99-15-03-03-15/ІПК, відповідно до якої зазначено, що позивач, як зареєстрований платник акцизного податку з реалізації пального на всі обсяги реалізованого (витраченого) пального, у т.ч. використаного для власних потреб, зобов'язане складати акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого (витраченого) пального та зареєструвати її в ЄРАНу.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що податкова консультація відповідача відповідає нормам податкового законодавства, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Позивач є виробником, бензолу сирого камяновугільного (код згідно УКТ ЗЕД 2707 10 90 00), який відноситься до групи підакцизних товарів - пальне (у відповідності до підпункту 215.3.4 пункту 215.3 ст. 215 Податкового кодексу України), та зареєстрований платником акцизного податку з реалізації пального.

Крім того, позивач здійснює придбання паливно-мастильних матеріалів (бензину, дизпалива тощо), для використання у власній господарській діяльності.

Так, відповідно до пп. 212.1.15 п. 212.1 ст. 212 Податкового кодексу України платником акцизного податку є особа, яка реалізує пальне.

Відповідно до п. 216.6 ст. 216 Податкового кодексу України, при використанні підакцизних товарів (продукції) для власних виробничих потреб датою виникнення податкових зобов'язань є дата їх передачі для такого використання, крім використання для виробництва підакцизних товарів (продукції).

Відповідно до пп. 213.1.12 п.213.1 ст. 213 Податкового кодексу України, обєктом оподаткування є, зокрема, операції з реалізації будь-яких обсягів пального понад обсяги, що: отримані від інших платників акцизного податку, що підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних; ввезені (імпортовані) на митну територію України, що засвідчені належно оформленою митною декларацією; вироблені в Україні, реалізація яких є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 213.1.1 цього пункту, що підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Згідно з абз.2 п.231.1 ст. 231 Податкового кодексу України платник податку зобовязаний скласти акцизну накладну на обсяги пального, використаного для власного споживання; реалізованого та/або використаного для виробництва непідакцизної продукції на умовах, встановлених статтею 229 цього Кодексу; втраченого як у межах, так і понад встановлені норми втрат; зіпсованого, знищеного, в тому числі внаслідок аварії, пожежі, повені, інших форс-мажорних обставин чи з іншої причини, повязаної з природним результатом, а також внаслідок випаровування в процесі виробництва, обробки, переробки, зберігання чи транспортування такого пального.

Таким чином, позивач, який зареєстрований, як платник акцизного податку з реалізації пального і здійснює операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального іншим особам чи будь-які інші операції з пальним на митній території України, які визначені в абзаці другому п.п. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 Кодексу, то для здійснення таких операцій він повинен складати акцизні накладні на обсяги реалізації, а також на обсяги пального, що використовується для власного споживання, зареєструвавши накладні в Єдиному реєстрі акцизних накладних згідно з п 231.1 ст. 231 Кодексу.

Такий облік отриманого та реалізованого (витраченого) пального ведеться з метою виявлення обєкта оподаткування акцизним податком, а саме обсягів перевищення реалізованого (витраченого) пального над отриманим.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до п.п.213.1.12 п.213.1 ст. 213 Податкового кодексу України, обєктом оподаткування є операції з реалізації пального, що перевищують обсяги отриманого від інших платників акцизного податку, за які сплачено акцизний податок.

Тобто, використання пального, яке отримано від інших платників акцизного податку для власних потреб не є обєктом оподаткування.

Доводи позивача в апеляційній скарзі, на те, що обов'язкок складання акцизних накладних покладається лише на продавця при здійснені продажу паливно-мастильних матеріалів відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 25.02.2016 року № 2, суд апеляційної інстанції вважає помилковим, оскільки зміни до абзацу 2 пункту 231.1 статті 231 Податкового кодексу України внесені Законом України № 1797-VIII від 21.12.2016 року Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні, який набрав чинності з 01.01.2017 року, у розділі Прикінцеві та перехідні положення, якого зазначено привести міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади їх нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Відповідно до підпункту 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкова консультація - це допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Пунктами 52.1 та 52.2 статті 52 Податкового кодексу України встановлено, що за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Згідно з пунктом 52.3 статті 52 Податкового кодексу України за вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі. Консультація, надана в письмовій або електронній формі, обов'язково повинна містити опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

За приписами пунктів 53.1, 53.3 статті 53 Податкового кодексу України не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована.

Відповідно до пункту 5 Методичних рекомендацій щодо надання органами Державної податкової служби України письмових податкових консультацій, надісланих листом Державної податкової служби України від 21.01.2011 року №1600/7/10-1017/220, консультація повинна відповідати таким вимогам:

- надаватися згідно з цими Рекомендаціями, виходячи з положень Податкового кодексу України та економічного змісту того чи іншого виду податку, збору (обов'язкового платежу), інших законів, що регулюють справляння відповідних зборів/плати;

- містити у назві посилання на конкретну статтю або пункт акта законодавства, щодо якого вона надається;

- відповідати вимогам Типової інструкції з діловодства в органах ДПС, затвердженої наказом ДПА України від 01.07.1998 року № 315, розробленої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.1997 року № 1153 Про затвердження Примірної інструкції з діловодства у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади.

З системного аналізу норм чинного податкового законодавства вбачається, що підставою визнання недійсною податкової консультації законодавець чітко визначає суперечність такої консультації нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстнаціїї , що висновок Державної фіскальної служби, щодо обовязку складання акцизних накладних на обсяги пального, використаного для власного споживання є обґрунтованим та надано у відповідності вимог чинного законодавства.

Таким чином, на думку апеляційного суду, апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню .

Керуючись ч.3 ст.160, ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ЮЖКОКС» залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року залишити без змін

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко