Справа № 640/15252/17
Суддя: Попрас В. О.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Попрас В.О.,

при секретарі - Томіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону УПП у м. Кременчуці ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить скасувати постанову серія АР № 516595 у справі про адміністративне правопорушення від 19.09.2017 року, винесену інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці ОСОБА_2, про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 255 грн., закрити провадження у справі. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що вказаною постановою його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за те, що він нібито 19.09.2017р., керуючи автомобілем НОМЕР_1 з причепом ПР DINKEL DTAP 18000, номерний знак НОМЕР_2, в м. Кременчуці по вул. Небесної Сотні, 2 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.15 «Рух транспортного засобу масою понад 13т. заборонено», чим порушив п. 33.3.15. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає, що постанова винесена з грубим порушенням вимого чинного законодавства, в постанові зазначено, що позивач здійснив рух транспортного засобу, не виконавши вимог дорожнього знаку 3.15 «Рух транспортного засобу масою понад 13т. заборонено» за адресою в м. Кременчуці по вул. Небесної Сотні, 2, що знаходиться на відстані 2 км від місця зупинки позивача. На його заперечення щодо підставності зупинки транспортного засобу відповідач проігнорував. Застосувавши процедуру скороченого провадження в випадку, який не визначеному законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призвело до порушення процесуальних прав позивача - як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП. Враховуючи викладене, позивач вважає, що оскаржувана постанова про накладення на нього адміністративного стягнення не відповідає вимогам закону, не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, винесена за відсутності доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, тому просить її скасувати.

Позивач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та розглядати справу у його відсутність.

Відповідач всудове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, подав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що постанова про накладення адміністративного стягнення серія АР №516595 від 19.09.2017 року містить відомості, встановлені ч. 3 ст. 283 КУпАП, а саме: відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, права особи яка притягується до адміністративної відповідальності. Отже постанова у справі про адміністративне правопорушення складена відповідачем у відповідності до вимог ст.283 КУпАП із відображенням всіх необхідних відомостей. Оскаржувана постанова складена у відповідності до вимог статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення у визначеному цією правовою нормою місці розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки, як роз'яснено у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 словосполучення «за місцем його вчинення», вжите у названій статті, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. У даному випадку, спірна постанова складена відповідачем у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а не за фактичним місцем знаходження (адресою) Управління патрульної поліції, на чому наполягає позивач в адміністративному позові. Таким чином, постанову про адміністративне правопорушення серії АР № 516595 від 19.08.2017 року винесено правомірно на місці вчинення самого правопорушення. Зважаючи, на те, що водій транспортного засобу DAF AS 105 XF номерний знак НОМЕР_3 з причепом ПР DINKEL DTAP 18000, номерний знак НОМЕР_2, в м. Кременчуці по вул. Небесної Сотні, 2 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.15 «Рух ТЗ масою понад 13т. заборонено», чим порушив п. 33.3.15. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП, інспектор роти №4 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП ОСОБА_2 не порушив процедуру щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, діяв в межах наданих законом повноважень, мав право розглянути вказане адміністративне правопорушення та винести постанову АР № 516595 від 19.09.2017 року. Відповідач вважає, що слід відмовити ОСОБА_1 в задоволені його адміністративного позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до постанови серія АР №516595, винесеної відповідачем, 19.09.2017 р. об 16.18 год. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом DAF AS 105 XF номерний знак НОМЕР_3 з причепом ПР DINKEL DTAP 18000, номерний знак НОМЕР_2, в м. Кременчуці по вул. Небесної Сотні, 2 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.15 «Рух транспортного засобу масою понад 13т. заборонено», чим порушив п. 33.3.15. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. За адміністративне правопорушення на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Пунктом 8.2.1. Правил дорожнього руху України передбачено, що дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Згідно до п. 33.3 до заборонних знаків відноситься дорожній знак 33.3.15 «Рух транспортних засобів, маса яких перевищує...т, заборонено». Забороняється рух транспортних засобів, у тому числі їх составі, загальна фактична маса яких перевищує зазначену на знакові.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Для встановлення складу та події адміністративного правопорушення у справі, що розглядається, слід встановити, що водій ОСОБА_1 здійснив за адресою: м. Кременчуці по вул. Небесної Сотні, 2 при наявності дорожнього знаку 33.3.15 «Рух транспортного засобу масою понад 13т. заборонено».

У відповідності до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В матеріалах справи міститься копія постанови серія АР №516595, винесеної відповідачем, в якій зазначається, що 19.09.2017 р. об 16.18 год. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом DAF AS 105 XF номерний знак НОМЕР_3 з причепом ПР DINKEL DTAP 18000, номерний знак НОМЕР_2, в м. Кременчуці по вул. Небесної Сотні, 2 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.15 «Рух транспортного засобу масою понад 13т. заборонено», чим порушив п. 33.3.15. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Водій під час складання постанови оспорював допущене порушення і адміністративне стягнення. Проте, матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача про те, що він не скоював адміністративного правопорушення.

Матеріали справи не містять доказів встановлення уповноваженою посадовою особою того факту, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом DAF AS 105 XF номерний знак НОМЕР_3 з причепом ПР DINKEL DTAP 18000, номерний знак НОМЕР_2, в м. Кременчуці по вул. Небесної Сотні, 2 здійснив рух в зоні дії дорожнього знаку 3.15 «Рух транспортного засобу масою понад 13т. заборонено», відсутня схема або інші будь-які докази.

Вказані вище обставини свідчать про недоведеність наявності в діях позивача порушень вимог п. 33.3.15 Правил дорожнього руху України, що в свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 122 КУпАП.

Крім того, згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що постанова серія АР № 516595 по справі про адміністративне правопорушення від 19.09.2017 р. про накладення адміністративного стягнення на позивача не відповідає вимогам закону та не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування постанови підлягають задоволенню.

У відповідності до статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою ст.122, ст.126 КУпАП розглядаються органами Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Враховуючи викладене, вимога позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає, оскільки справа про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАп розглядається та вирішується уповноваженим працівником підрозділу патрульної служби Національної поліції, який має спеціальне звання, а не судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст. ст. 4, 8, 11, 94, 99, 159, 160-163, 171-2 КАС України, ст.ст.121, 122, 126, 247, 251, 254, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову серія АР № 516595 у справі про адміністративне правопорушення від 19 вересня 2017 року, винесену інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці ОСОБА_2, про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 255 грн.

В інший частині в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії цієї постанови.

СУДДЯ