Справа № 813/1009/17
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/8434/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Довгополова О.М., Шинкар Т.І.,

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,

прокурора Цинайко Н.І.,

представника третьої особи «Елітний-Люкс» Шнир О.Б.,

представника третьої особи «Резерв плюс» Снєда П.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Заступника прокурора Львівської області та Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний-Люкс», ОСОБА_4, ОСОБА_5 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10.07.2017 року у справі за позовом Першого заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №1 до Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Резерв плюс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний-Люкс», ОСОБА_4, ОСОБА_5, Державне підприємство «Львівський виробничо-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації», ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання протиправною та скасування ухвали,-

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Львівської місцевої прокуратури №1 14.03.2017 року звернувся до суду з позовом до Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Резерв плюс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний-Люкс», ОСОБА_9, ОСОБА_5, Державне підприємство «Львівський виробничо-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації», ОСОБА_7, ОСОБА_8 в якому просить визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради №1449 від 26.12.2016 року «Про надання ТзОВ «Резерв плюс» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул.Лемківській, 9».

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10.07.2017 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Заступник прокурора Львівської області подав апеляційну скаргу. В якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Апеляційну скаргу подало Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний-Люкс», ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якій просять постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подані скарги не підлягають задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ТзОВ «Резерв Плюс» придбав у ТзОВ «Торговий дім «ГЕОСИСТЕМИ» нежитлові будівлі, позначені на плані земельної ділянки під літ. Д-1, И-1, Е-5,Є-5, В-1, Б-1, що розташовані у м. Львові на АДРЕСА_1 на підставі договорів купівлі - продажу від 12.02.2014 року з реєстровими номерами 87, 88, 89. Оскільки, «Резерв плюс» є власником об'єктів нерухомості, які розташовані на вказаній земельній ділянці, відтак, до товариства перейшло право користування земельною ділянкою. Площа та межі земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 визначені в установленому законом порядку, земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі, їй присвоєно кадастровий № НОМЕР_1.

ТОВ «Резерв Плюс» 22.03.2016 року, як фактичний користувач земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, звернулось до Львівської міської ради із заявою (клопотанням) (зареєстрованим Львівською міською радою №2-5904/АП-Ф-2403) про надання дозволу на зміну цільового призначення земельної ділянки і на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 у м Львові, площею 1,4804 га для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків з розміщенням торгово-офісних приміщень та об'єктів громадського призначення.

За результатами розгляду поданого ТОВ «Резерв Плюс» клопотання, 26.12.2016 року Львівською міською радою прийнято Ухвалу № 1449 «Про надання ТОВ «Резерв Плюс» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1», якою надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Резерв Плюс» дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,4804 га (у тому числі площею 0,1945 га у межах червоних ліній) на АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1) для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків з розміщенням торгово-офісних приміщень та об'єктів громадського призначення за рахунок земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення (з подальшим переведенням їх до земель житлової та громадської забудови) за функцією використання - землі комерції).

У відповідності до статті 121 Конституції України на органи прокуратури покладено функції представництва інтересів громадян і держави в судах у випадках визначених законом.

Згідно частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до частини 1 статті 2 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Положеннями підпунктів «а», «в» частини 1 статті 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно частин 1, 2 статті 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

За змістом пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Частинами 1, 2 статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Суд не погоджується з позицією прокурора про те, що Львівською міською радою при винесенні оскаржуваної ухвали не дотримано вимоги земельного законодавства та надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва багатоквартирних житлових будинків із земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, не змінивши при цьому, цільове призначення такої ділянки.

Згідно статті 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання). Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Таким чином, надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення здійснюється за рішенням, зокрема, органу місцевого самоврядування, на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Підстави для відмови у наданні такого дозволу є виключними.

У відповідності до статті 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Судом встановлено, що ТОВ «Резерв Плюс» є власником об'єктів нерухомості, які розташовані на вказаній земельній ділянці, відтак, на підставі статті 120 Земельного кодексу України, до Товариства перейшло право користування земельною ділянкою. Площа та межі земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 визначені в установленому законом порядку, земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі, їй присвоєно кадастровий № НОМЕР_1, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія Витягу з Державного земельного кадастру.

А тому, ТОВ «Резерв Плюс», як фактичний користувач земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, звернулось до Львівської міської ради із заявою (клопотанням) (зареєстрованим Львівською міською радою №2-5904/АП-Ф-2403) надати дозвіл на зміну цільового призначення земельної ділянки і на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 у м Львові, площею 1,4804 га для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків з розміщенням торгово-офісних приміщень та об'єктів громадського призначення (категорія земель: землі житлової та громадської забудови, код 03.15.). За результатами розгляду якого Львівською міською радою прийнято оскаржувану у справі Ухвалу № 1449 «Про надання ТОВ «Резерв Плюс» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1».

Відповідно до частини 10 статті 123 ЗК України, рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються, зокрема затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Таким чином суд приходить до висновку, що Позивач безпідставно ототожнив рішення позивача про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки із зміною її цільового призначення із рішенням про затвердження проекту відведення земельної ділянки, яким змінюється категорія земельної ділянки, що суперечить статті 123 Земельного кодексу України.

Будь-які підстави для відмови ТОВ «Резерв плюс» у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною її цільового призначення, передбачені частиною 3 статті 123 ЗК України, відсутні.

Щодо посилання позивача на наявність таких підстав, то суд зазначає, що такі доводи є безпідставними, оскільки наявність правових підстав, визначених частиною 3 статті 123 ЗК України для відмови Товариству у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною її цільового призначення були предметом дослідження в ході розгляду справи №461/5651/16-а за позовом ТОВ «Резерв Плюс» до Львівської міської ради, за участю третьої особи - міського голови міста Львова, про визнання протиправним та скасування рішення Львівської міської ради та зобов'язання до вчинення дій, за результатами розгляду якої, постановою Галицького районного суду м. Львова від 04.11.2016 позовні вимоги задоволено повністю: - визнано протиправним та скасовано рішення Львівської міської ради щодо відхилення проекту ухвали Львівської міської ради про надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Резерв Плюс» на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,4804 га, кадастровий номер НОМЕР_1 на АДРЕСА_1 в м. Львові для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків з розміщенням торгово-офісних приміщень та об'єктів громадського призначення; - зобов'язано Львівську міську раду затвердити порядок денний пленарного засідання Львівської міської ради з питанням про надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Резерв Плюс» на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,4804 га, кадастровий номер НОМЕР_1 на вул. Лемківській,9 в м. Львові для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків з розміщенням торгово-офісних приміщень та об'єктів громадського призначення; - зобов'язано Львівську міську раду розглянути на пленарному засіданні та прийняти рішення щодо надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «РЕЗЕРВ ПЛЮС» на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,4804 га, кадастровий номер НОМЕР_1 на АДРЕСА_1 в м. Львові для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків з розміщенням торгово-офісних приміщень та об'єктів громадського призначення.

При цьому, судом встановлено, що «у Львівської міської ради відсутні, визначені ст.123 Земельного кодексу України, виключні підстави для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,4804 га АДРЕСА_1 в м. Львові.».

У відповідності до частини 1 статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також рішенням Господарського суду Львівської області від 28.09.2017 року у справі ОСББ «Елітний-Люкс» до Львівської міської ради про скасування ухвали №2182 від 29.06.2017 року відмовлено в задоволенні позову.

Відтак, враховуючи подану ТОВ «Резерв Плюс» заяву (клопотання) Львівською міською радою, у відповідності до вимог статті 123 ЗК України, оскаржуваною у справі ухвалою правомірно надано дозвіл «Резерв Плюс» на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною її цільового призначення.

Колегія суддів дійшла висновку, що доводи прокурора про порушення Львівською міською радою вимог земельного законодавства є безпідставними, не відповідають фактичним обставинам справи.

Також, суд критично оцінює доводи позивача про те, що ні допустимими видами забудов та іншого використання земельних ділянок, ні супутніми видами забудови та іншого використання, ані переважними видами забудови та іншого використання земельних ділянок в межах зони Г-2 (зона центрів обслуговування і комерційної діяльності районного і місцевого значення) не передбачено будівництво багатоквартирних житлових будинків з огляду на наступне.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 25 вказаного Закону, режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій та обов'язковий для врахування під час розроблення землевпорядної документації (частина 2 статті 25 вказаного Закону).

Частиною 3 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб повинна відповідати плану зонування або детального плану території, а у разі відсутності плану зонування або детального плану території така передача (надання) земельних ділянок забороняється.

Ухвалою Львівської міської ради від 21.05.2015 №4657 «Про затвердження містобудівної документації «План зонування території м. Львова (зонінг). Том 1 ч. 4, 5. Залізничний та Шевченківський райони», затверджений План зонування Шевченківського району м. Львова (який є складовою частиною Плану зонування території міста Львова розроблений на основі рішень генплану міста). Згідно вказаного Плану, земельна ділянка на АДРЕСА_1 у м. Львові знаходиться в межах зони Г-2 (зона центрів обслуговування і комерційної діяльності районного місцевого значення).

При цьому, зони центрів обслуговування і комерційної діяльності районного і місцевого значення Г-2 виділені для забезпечення правових умов формування місцевих (локальних) центрів з широким спектром комерційних і обслуговуючих функцій, орієнтованих на задоволення повсякденних і періодичних потреб населення (п.2.2. Розділу 2 Плану зонування території м. Львова - Перелік переважних і допустимих видів забудови та іншого використання земельних ділянок у кожній зоні ).

Однак, позивачем не враховано, що згідно Переліку переважних і допустимих видів забудови та іншого використання земельних ділянок у кожній зоні, допустимими (тобто сумісними з переважними, види забудови та іншого використання земельних ділянок, які можуть бути дозволені за умови виконання визначених вимог і отримання спеціальних погоджень) видами забудови в зоні Г-2 є, зокрема, будівлі змішаного використання: з житловими одиницями у верхніх поверхах і розміщенням в нижніх поверхах об'єктів ділового, культурного, обслуговуючого і комерційного призначення при умові поверхового розділення різноманітних видів використання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що надання ТОВ «Резерв Плюс» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,4804 га, кадастровий номер НОМЕР_1 на АДРЕСА_1 в м. Львові та зміну цільового призначення для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків з розміщенням торгово-офісних приміщень та об'єктів громадського призначення (категорія земель: землі житлової та громадської забудови, код 03.15.), не суперечить ні вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ні Плану зонування Шевченківського району м. Львова (який є складовою частиною Плану зонування території міста Львова розроблений на основі рішень генплану міста).

Щодо доводів прокурора про те, що посадовими особами Львівської міської ради не забезпечено додержання вимог чинного законодавства щодо раціонального використання вільних земельних ділянок та обґрунтованого їх розподілу між землекористувачами, зокрема, в частині визначення розмірів земельної ділянки, необхідної для користування та обслуговування житлових будинків, будівель та споруд. Співставлення площі забудови існуючого об'єкта нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 (1258,7 кв.м) та площі земельної ділянки, що передбачається передачі в оренду Товариству (14804 кв.м) свідчить про їх не співмірність, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 2 статті 134 ЗК України, на яку покликається Позивач, визначено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Судом встановлено, що право власності ТОВ «Резерв Плюс» на нежитлові будівлі, що розташовані у м. Львові на АДРЕСА_1 зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується: витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 17691545 від 12.02.2014 року, виданим державним реєстратором прав на нерухоме майно - ОСОБА_2, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 17705108 від 12.02.2014 року, виданим державним реєстратором прав на нерухоме майно - ОСОБА_2, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 17698597 від 12.02.2014 року, виданим державним реєстратором прав на нерухоме майно - ОСОБА_2, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. Вказані нежитлові будівлі, позначені на плані земельної ділянки літ. Д-1, И-1, Е-5,Є-5, В-1, Б-1 розташовані на земельній ділянці площею 1,4804 га у м. Львові на АДРЕСА_1.

Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на будівлю або споруду, згідно з вимогами статті 120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України є кадастровий номер та розмір земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти.

В договорах купівлі - продажу нерухомого майна зазначено кадастровий номер та розмір земельної ділянки, на якій розміщені нежитлові будівлі, позначені на плані земельної ділянки літ. Д-1, И-1, Е-5,Є-5, В-1, Б-1, що розташовані у м. Львові на АДРЕСА_1, а саме кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1, розмір земельної ділянки - 1,4804 га.

Відповідно до частини 2 статті 120 ЗК України якщо будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Виходячи із змісту частини 2 статті 134 ЗК України, зазначена вище земельна ділянка, площею 1,4804 га не підлягає продажу на конкурентних засадах (земельних торгах).

Судом встановлено, що до ТОВ «Резерв Плюс», як у набувача права власності на об'єкти нерухомості, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 перейшло право користування земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_1, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача - ТОВ «Торговий дім «Геосистеми», тобто площею 1,4804 га. Зазначене також підтверджено постановою Галицького районного суду м. Львова від 04.11.2016 № 461/5651/16-а.

Крім того, постановою Галицького районного суду м. Львова від 07.06.2017 року встановлено, що відсутні будь-які підстави для відмови ТзОВ «Резерв-Плюс» у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною її цільового призначення, передбачені частиною 3 статті 123 ЗК України. Крім того, як вбачається із матеріалів справи, Львівською міською радою надано лише дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки, а не надано земельну ділянку у користування ТзОВ «Резерв-Плюс».

Також, суд звертає увагу, що Верховний суд України у постанові від 07.06.2016 року зазначив, що для передачі земельної ділянки у користування (оренду) зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у користування, за результатами розгляду яких визначені в статті 123 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування (оренду).

Згідно постанови Верховного суду України від 13.07.2016 року щодо зобов'язання надати дозвіл на розроблення Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки відповідач здійснював владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. А тому вимоги прокурора про закриття провадження є безпідставними.

А відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів дійшла висновку, що Львівська міська рада при винесення ухвали Львівської міської ради №1449 від 26 грудня 2016 року «Про надання ТзОВ «Резерв плюс» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1» діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття ухвали; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), а тому у позові відмовлено правомірно.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Заступника прокурора Львівської області та Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний-Люкс», ОСОБА_4, ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10.07.2017 року у справі № 813/1009/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді О.М. Довгополов

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлено 04.12.2017 року