Справа № 813/1973/17
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 року № 813/1973/17

об 12 год., 25 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним

позовом ОСОБА_1, представник ОСОБА_2
до Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, представник ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова, представник не прибув
проповернення безпідставно сплачених коштів

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому із врахуванням заяви про заміну предмету позову просив зобовязати відповідача сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова подання про повернення ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, АДРЕСА_1, збору на обовязкове пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 9998,51 грн.

В судовому засіданні 28.11.2017 року, судом проведено заміну сторони відповідача з Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова на належного правонаступника Галицьке обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу квартири від 25.12.2015 року укладеного між позивачем та Дочірнім підприємством «Інтеграл-Буд» ТОВ «Фірма «Інтеграл», позивачем сплачено збір на обовязкове державне пенсійне страхування в сумі 9998,51 грн., що підтверджується квитанцією № 420 від 24.12.2015 року.

Оскільки згідно вказаного договору позивач вперше придбав житло, він звернувся до відповідача з заявою про повернення йому коштів згідно процедури повернення помилково сплачених коштів передбаченої Наказом №787.

Однак, відповідач надав письмову відповідь про неможливість задоволення клопотання позивача та повернення коштів з підстав відсутності можливості перевірки наведених позивачем обставин, а саме того, що житло придбане позивачем вперше.

Позивач вважає дії відповідача протиправними, вказує що надана відповідачем відповідь є необґрунтованою та порушує його право на повернення помилково чи надмірно сплачених коштів.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задоволити в повному обсязі.

Позиція відповідача викладена у запереченні на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову з підстав, що відповідач не володіє інформацією щодо права власності на нерухоме майно, а тому не має можливості встановити факти придбання житла фізичними особами вперше.

Відповідач зазначає, що із змісту наявних у матеріалах справи доказів: договору купівлі-продажу квартири та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта не вбачається того, що дане житло є таким, що придбане позивачем вперше.

До компетенції органів Пенсійного фонду України не належить питання підтвердженим факту придбання особою житла вперше.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити з підстав зазначених в запереченні.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, в судове засідання не прибув, пояснень по суті спору не надав.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

25.12.2015 року між ОСОБА_1 та Дочірнім підприємством «Інтеграл-Буд» ТОВ «Фірма «Інтеграл» укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 зареєстрованого в реєстрі за № 3320, відповідно до якого Продавець продав, а Покупець купив нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №50884213 від 25.12.2015 року власником квартири №15 за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Наукова будинок №2д, є ОСОБА_1, що підтверджується рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №27526296 від 25.12.2015 року.

Згідно квитанції № 420 від 24.12.2015 року ОСОБА_1 сплатив 9998,51 грн. збору на обовязкове державне пенсійне страхування на рахунок УК у Галицькому районі м. Львова.

12.05.2017 року листом Галицького обєднаного управлінням Пенсійного фонду України м. Львова надано відповідь, що відповідач не володіє інформацією щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно, та не надано належних та допустимих доказів, що б підтверджували факт придбання житла вперше.

Питання про звільнення від сплати збору повинно було зясовуватись пр.и нотаріальному оформленні цивільно-правового договору.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування», Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Державного казначейства України від 10 грудня 2002 р. № 226., Порядком сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року № 1740, КАС України.

Згідно ст. 3 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що платники збору, визначені пунктами 5 - 7, 9 і 10 статті 1 вказаного Закону, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачують на рахунки з обліку коштів спеціального фонду державного бюджету, відкриті в управліннях Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Ці кошти в установленому порядку зараховуються до спеціального фонду державного бюджету і використовуються згідно із законом про Державний бюджет України.

Згідно п. 9 ст. 1 цього ж Закону, платниками збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ, організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно п. 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року № 1740, Збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно з додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011року №106 «Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету», контроль за справлянням (стягненням) до бюджету надходжень, що обліковуються за кодом доходів бюджету 24140500 «Збір з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна» покладено на Пенсійний фонд України.

Згідно положень Порядку виконання державного бюджету за доходами, затвердженого наказом Державного казначейства України від 19 грудня 2000 року №131, повернення надмірно та/або помилково сплачених платежів, які надійшли до спеціального фонду державного бюджету, здійснюється органами Державного казначейства на підставі висновків органів, що контролюють справляння надходжень до бюджету та за рішеннями судових органів.

Згідно п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Державного казначейства України від 10 грудня 2002 р. № 226, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання надається до органу Державного казначейства України за формою, передбаченою відповідними спільними нормативно-правовими актами Державного казначейства України та органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи, за підписом керівника установи або його заступників відповідно до їх компетенції з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування (ОСОБА_5.) платника, ідентифікаційного коду за ЄДРПОУ або реєстраційного номера облікової картки платника податків з ДРФО, або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті), суми платежу, що підлягає поверненню, дати та номера розрахункового документа, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього ж Кодексу. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності №50884213 від 25.12.2015 року, здійсненою за параметром запиту субєкт звернення, позивач є власником квартири АДРЕСА_3, 2д, м. Львів.

Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу квартири, серія та номер: 3320, виданий 25.12.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №27526296 від 25.12.2015 року.

Судом враховуються обґрунтування позовних вимог, оскільки відповідач жодними належними та допустимими доказами не обґрунтував тієї обставини що позивач 25.12.2015 року не вперше придбав нерухоме майно (квартиру № 15 в будинку № 2д за адресою: м.Львів, вул. Наукова) за договором купівлі-продажу, і відповідно сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від його вартості в сумі 9998,51 грн., не підлягає поверненню позивачу.

Відтак відповідачем безпідставно відмовлено позивачеві у видачі подання для повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 9998,51 грн., сплаченого при придбані житла вперше на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.2015 року.

Суд дійшов висновку про необхідність зобовязання відповідача видати позивачу подання до УДК у Галицькому районі м. Львова про повернення збору на обовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% від вартості квартири № 15 в будинку № 2д за адресою: м. Львів, вул. Наукова, у сумі 9998,51 грн.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем не переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, із врахуванням повноважень суду згідно ст. 162 КАС України, адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 159-163, 167 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Зобовязати відповідача сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м.Львова подання про повернення ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, АДРЕСА_4, збору на обовязкове пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 9998,51 грн.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_4) 640 грн. сплаченого судового збору.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі 04.12.2017 року.

Суддя Гавдик З.В.