Справа № 804/4628/17
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2017 р. Справа № 804/4628/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.,
при секретарі Виноградовій Т.В.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішень, -
Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі ФОП ОСОБА_2, позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування:
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що: позивач не погоджується з висновками, викладеними в акті, на підставі яких було складено оскаржувані податкові повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та сформована податкова вимога, та вважає ці висновки такими, що не відповідають дійсності та фактичним обставинам господарської діяльності ФОП ОСОБА_2; позивачем до перевірки було надано вичерпний перелік запитуваних первинних документів, а саме: договори, акти виконаних робіт, наряди-замовлення, які у повній мірі підтверджують реальність здійснення господарських операцій ФОП ОСОБА_2, що підтверджено актом перевірки; ФОП ОСОБА_2 правомірно включено до складу витрат суми вартості придбаних товарів і послуг та відображено у податковій декларації про майновий стан та доходи за 2015-2016 роки на підставі первинних бухгалтерських документів; перевіркою встановлено відсутність факту реалізації придбаного товару, проте це не відповідає дійсності; у звязку з правомірністю і повнотою визначення доходу і витрат, та як наслідок, і визначення чистого прибутку у перевіряємому періоді у ФОП ОСОБА_2 відсутні порушення в частині повноти та своєчасності нарахування і сплати ПДВ, єдиного соціального внеску та військового збору.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав обрану правову позицію.
Представник відповідача в судовому засіданні 19.09.2017 року просила відмовити в задоволенні адміністративного позову, надала суду письмові заперечення, в обґрунтування яких зазначила, що в ході перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_2 за період 2015-2016 років був придбаний товар - рафінована пальмова олія у кількості 22 тонни, а реалізовано цього товару всього у кількості 127,136 тонн (відхилення складає 105,136 тонн). На запит відповідача щодо обґрунтованого пояснення та документального підтвердження, ФОП ОСОБА_2 відповіді не надала. Таким чином, відповідачем зроблено висновок, що рафінована пальмова олія, яку ФОП ОСОБА_2 реалізовувала з жовтня 2015 року є безоплатно отриманою. ФОП ОСОБА_2 до складу податкового кредиту включено суми ПДВ від придбання товарно-матеріальних цінностей, які не були реалізовані у періоді з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року, дохід по яким не був отриманий, та які відсутні на залишках станом на 31.12.2016 року, тобто вказані товарно-матеріальні цінності не були використані в господарській діяльності позивача. У звязку з заниженням доходу та завищенням витрат за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року, позивачем, відповідачем донараховано податкові зобовязання позивачу та застосовано штрафні санкції.
В судові засідання, призначені на 10.10.2017 року та 17.10.2017 року представник відповідача не зявився, проте відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
В судовому засіданні за клопотанням представника позивача допитано свідка - ОСОБА_3, який пояснив суду, що є власником складських приміщень, які розташовані за адресою: м.Дніпро, вул. Янгеля, 30, що підтверджується долученими свідком до матеріалів справи копіями договору купівлі-продажу нерухомого майна та реєстраційного посвідчення. Між свідком та ФОП ОСОБА_2 у 2014 році укладено договір, за умовами якого ФОП ОСОБА_2 зберігає свій товар в приміщеннях за вказаною адресою. Свідок не втручається в господарську діяльність позивача та не знає який саме товар ФОП ОСОБА_2 привозить в коробках в складські приміщення, належні свідку.
Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача в судовому засіданні 19.09.2017 року, пояснення свідка, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, пункту 77.1, пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України та пункту 2 частини 1 статті 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 16.02.2017 року №822, з урахуванням наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 16.01.2017 року №146, проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року.
За результатами перевірки складено акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року» від 10.04.2017 року №3753/04-36-13-03/НОМЕР_1 (а.с.9-50 т.1).
Актом документальної планової виїзної перевірки встановлено порушення:
- пункту 177.2, пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб у розмірі 4483569,49 грн., у тому числі по періодам: 2015 рік 1622120,38 грн., 2016 рік 2861449,11 грн.;
- підпунктів 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 пункту 16 підрозділу 10 розділу ХХ, підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, пункту 164.1 статті 164, пункту 177.2 статті 177, пункту 178.3 статті 178, статті 161, підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, пункту 171.1 статті 171, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176, пункту 177.6 статті 177 Податкового кодексу України, занижено військовий збір у сумі 360548,72 грн., у тому числі по періодам: 2015 рік 122094,63 грн., 2016 рік 238454,09 грн.;
- пункту 198.5, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього у сумі 4245677 грн.;
- пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України встановлено неналежне ведення книги обліку доходів та витрат за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року, яка затверджена наказом Міндоходів від 16.09.2013 року №481 «Про затвердження нової форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», встановлено неналежне ведення книги обліку доходів та витрат за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року, що виразилось у її відсутності.
На підставі акту перевірки від 10.04.2017 року №3753/04-36-13-03/НОМЕР_1 відповідачем сформовані та направлені позивачу наступні рішення від 06.06.2017 року:
В основу прийняття оскаржуваних рішень контролюючим органом покладено висновок про заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу внаслідок не підтвердження придбання, зберігання та реалізації товарно-матеріальних цінностей позивачем у перевіряємому періоді первинними документами.
Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) перебуває на обліку в ДПІ у Шевченківському (Бабушкінському) районі м. Дніпра.
Згідно з реєстраційними даними видами діяльності ФОП ОСОБА_2 визначено: 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; 46.45 Оптова торгівля парфумними та косметичними товарами; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами сільськогосподарського призначення; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основна); 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 52.10 Складське господарство; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 38.32 Відновлення відсортованих відходів.
На стор. 5 акту перевірки встановлено, що фактично, згідно з документами, наданими до перевірки, в період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року ФОП ОСОБА_2 здійснювала оптову торгівлю побутовою хімією, косметичними засобами, засобами особистої гігієни; технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.
З аналізу наявних в матеріалах справи копій податкових накладних, видаткових накладних, актів приймання виконаних робіт та доручень встановлено, що в період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року ФОП ОСОБА_2 перебувала у господарсько-правових відносинах, зокрема, з:
- контрагентами-постачальниками: ТОВ «Ельфа Лабораторія», ТОВ «Бі-Ес Косметікс Україна», ТОВ «Космо-Хім», ТОВ «Бара», ТОВ «Іріс-1», ТОВ «Слобожанський Миловар», ТОВ НВФ «Сімокс», ТОВ ТД «Щедро», ТОВ «Фітодоктор», ТОВ «Арго-М», УА ТОВ «Євромікс ІІ», ТОВ «Катеринопільський агропродукт»;
- контрагентами-покупцями: ПрАТ «ІДС ОСОБА_4», ТОВ Фірма «Порттайр», ТОВ ВКФ «Біотон», ТОВ «Компанія Ліга», ТОВ «Машбуд», ТОВ «Спектр Трейд», ПП «Євролюкс», ТОВ «Альвіс 2000», ТОВ «Металон», ТЕІП «Інпром», ТОВ «СКР ЛТД», ТОВ «Арт-Пром», ТОВ «Офісменеджер».
На стор. 7 акту перевірки перевіряючими зазначено, що перевіркою не виявлено фактів здіснення позивачем операцій з субєктами, які мають ознаки „фіктивності, припинили діяльність на підставі рішення суду або щодо яких установчі документи, свідоцтва про державну реєстрацію, договори, первинні та інші документи визнано судом недійсними тощо.
На стор. 12-16 акту перевірки перевіряючими зроблено висновок, що ФОП ОСОБА_2 з жовтня 2015 року здійснювала реалізацію товару «рафінова вибілена декорована пальмова олія 36-39 ТМ «Sania», придбання якого у період 2015-2016 роки підтверджується на загальну суму 468666,72 грн. у кількості 22 тонни.
На підставі досліджених відповідачем податкових та видаткових накладних, складених у 2015-2016 роках, перевіряючими зроблено висновок про реалізацію ФОП ОСОБА_2 товару у кількості 105,136 т, придбання якого не підтверджено первинними документами, у звязку з чим товар - «рафінова вибілена декорована пальмова олія 36-39 ТМ «Sania» у кількості 105,136 т вартістю 2808196,51 грн. без ПДВ визнано безоплатно отриманим, що стало підставою для висновку про зменшення позивачем суми загального оподаткованого доходу. В основу зазначено висновку покладено той факт, що станом на 01.01.2015 року в складських приміщеннях позивача був відсутній зазначений товар у відповідній кількості.
Надаючи правову оцінку встановленому порушенню, суд зазначає, що між ФОП ОСОБА_2 (клієнт) та ОСОБА_3 (зберігач) укладено договір відповідального зберігання №1 від 26.12.2014 року, згідно умов якого зберігач бере на себе зобовязання щодо приймання та зберігання на складі, що належить зберігачу, товару на умовах, визначених в договорі. Згідно пункту 1.2 договору зберігання товарів здійснюється зберігачем в охоронюваному приміщенні за адресою: м. Дніпро, вул. А.Янгеля, 30. Склад знаходиться в технічному справному стані та має підїзні шляхи. Пунктом 2.1 договору визначено вартість за зберігання товару, яка складає 1000 грн. за рік та підлягає сплаті шляхом перерахування грошових коштів протягом 10 днів після повернення товару з відповідального зберігання. Згідно пункту 9.1 цей договір вступає в силу з моменту підписання сторонами та діє до виконання своїх зобовязань сторонами по договору. Згідно акту приймання-передачі товарів на відповідальне зберігання від 26.12.2014 року, складеного на виконання умов договору відповідального зберігання №1 від 26.12.2014 року, ФОП ОСОБА_2 передано ОСОБА_3 товар пальмова олія «Sania» 36-39 (20кг), у кількості 106000 кг з оцінюваною вартістю 1961000 грн.
З аналізу наданих документів, судом встановлено, що у період, який не було охоплено предметом перевірки, а саме до 2015-2016 років, позивачем було передано на зберіганні у складських приміщеннях за адресою: м. Дніпро, вул. А.Янгеля, 30 пальмову олію ТМ «Sania» 36-39 у загальній кількості 106 т.
Отже, реалізація позивачем товару у кількості 105,136 тон з жовтня 2015 року входить до кількості товару 106 тон, який знаходився на відповідальному зберіганні згідно договору №1 від 26.12.2014 року.
Таким чином, в судовому засіданні спростовані висновки контролюючого органу про наявність порушень в частині реалізації позивачем товару - пальмова олія ТМ «Sania» 36-39 у кількості 105,136 тон, оскільки такі висновки зроблені відповідачем без врахування всіх обставин та фактично є припущенням контролюючого органу.
На стор. 18 акту перевірки від 10.04.2017 року №3753/04-36-13-03/НОМЕР_1 перевіряючими зроблено висновок про те, що ФОП ОСОБА_2 до складу витрат на придбання товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції до податкової декларації про майновий стан і доходи, включено суму витрат на придбання товарно-матеріальних цінностей, які у звітному періоді не були реалізовані та які відсутні в якості залишків на складах.
На вимогу суду, позивачем надано копії первинних документів про придбання, транспортування, зберігання, реалізацію товарно-матеріальних цінностей у 2015-2016 роках, які долучені до матеріалів справи в 14 томах.
В судовому засіданні також зясовано, що відповідачем під час проведення перевірки не було враховано, що до складу витрат у 2015-2016 роках позивачем віднесено інші витрати по господарським операціям, які були використані позивачем у господарській діяльності. Копії первинних документів, що підтверджують витрати позивача у 2015-2016 роках, долучені представником позивача до матеріалів справи.
Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-ХІV (далі Закон №996) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно до частини 2 статті 3 Закону №996 бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Як зазначено в статті 9 Закону №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Відповідно до пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.
Згідно з пунктом 177.4 статті 144 ПК України до переліку витрат, безпосередньо повязаних з отриманням доходів, належать:
- 177.4.1. витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного обєкта витрат;
- 177.4.2. витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);
обовязкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обовязкове страхування життя або здоровя працівників у випадках, передбачених законодавством;
- 177.4.3. суми податків, зборів, які повязані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які повязані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;
- 177.4.4. інші витрати, до складу яких включаються витрати, що повязані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги звязку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, повязані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо повязаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг;
- 177.4.5. Не включаються до складу витрат підприємця:
витрати, не повязані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем;
витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації;
витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею;
документально не підтверджені витрати;
З аналізу вищевикладених норм законодавства та копій долучених до матеріалів справи первинних документів, судом встановлено, що у ФОП ОСОБА_2 були правові підстави для формування витрат, повязаних з господарською діяльністю позивача.
На стор. 32-34 акту перевірки від 10.04.2017 року №3753/04-36-13-03/НОМЕР_1 перевіряючими зроблено висновок про те, що ФОП ОСОБА_2 занижено податкові зобовязання з ПДВ у звязку з не нарахуванням ПДВ на товари, що не використовувались у господарській діяльності.
Такий висновок зроблено у звязку з виявленням відповідачем порушення в частині визначення ФОП ОСОБА_2 чистого оподатковуваного доходу, про що було зазначено вище.
Відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися.
На підставі пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
В судовому засіданні досліджені надані представником позивача первинні документи, що стали підставою для відображення позивачем в податковій звітності з ПДВ за 2015-2016 роки відповідних показників.
Таким чином, в ході судового розгляду справи не знайшли підтвердження доводи відповідача про заниження податкових зобовязань з ПДВ.
На стор. 26-30 акту перевірки від 10.04.2017 року №3753/04-36-13-03/НОМЕР_1 перевіряючими зроблено висновок про те, що ФОП ОСОБА_2 занижено єдиний соціальний внесок внаслідок заниження валового доходу та завищення валових витрат за перевіряємий період, який враховується при обчисленні оподатковуваного доходу в результаті вище досліджених порушень законодавства, на думку перевіряючих, з боку ФОП ОСОБА_2
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі Закон №2464-VI) платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Згідно частини 2 статті 6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; допускати посадових осіб органу доходів і зборів до проведення перевірки правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, а до проведення перевірки щодо достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, та для призначення пенсій - посадових осіб органів Пенсійного фонду за наявності направлення та/або наказу про перевірку та посвідчення осіб, надавати їм передбачені законодавством документи та пояснення з питань, що виникають у процесі перевірки; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв'язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.
На підставі пункту 2 частини 1 статті 7 Закону №2464 єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами; допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства.
Відповідно до частини 2 статті 9 Закону №2464 обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.
Згідно з підпунктом 1 пункту 1 розділу ІV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449, єдиний внесок нараховується на суми, що визначені базою для нарахування єдиного внеску, які не зменшені на суму відрахувань податків, інших обов'язкових платежів, що відповідно до Закону сплачуються із зазначених сум або за договорами позики, придбання товарів та виплат на інші цілі за дорученням отримувача.
Отже, у звязку з недоведеністю відповідачем неправомірності визначення позивачем сум доходу від провадження підприємницької діяльності, оскільки це визначено як підставу нарахування єдиного внеску на стор. 30 акту перевірки, судом не встановлено порушення і в частині повноти та своєчасності нарахування і сплати єдиного соціального внеску.
На стор. 37-39 акту перевірки від 10.04.2017 року №3753/04-36-13-03/НОМЕР_1 перевіряючими зроблено висновок про те, що ФОП ОСОБА_2 занижено суму нарахування військового збору.
Як зазначено на стор. 38 акту перевірки порушення виникло внаслідок заниження валового доходу та завищення валових витрат за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року, які враховуються при обчисленні оподатковуваного доходу.
Відповідно до підпункту 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України обєктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 Кодексу.
Згідно з підпунктом 1.4 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюється у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.
Тобто, військовий збір є похідним від податку на доходи фізичних осіб і має аналогічні підстави та спосіб розрахунку.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про непідтвердження в судовому засіданні тверджень перевіряючих про заниження ФОП ОСОБА_2 податку на доходи фізичних осіб, недонарахування єдиного соціального внеску, заниження військового збору та податку на додану вартість.
Також, суд зазначає, що в порушення п.85.6 статті 85 Податкового кодексу України, фахівцями відповідача не було складено акт, що засвідчує факт відмови платника податків надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу.
Крім того, в разі неможливості під час перевірки встановити достовірність підстав для формування витрат ФОП ОСОБА_2, відповідач на підставі пункту 73.5 статті 73 Податкового кодексу України не був позбавлений права провести зустрічну звірку контрагентів позивача, які, як зазначено в акті, не мають ознак «нікчемності».
Отже, висновки за наслідком перевірки позивача зроблені контролюючим органом передчасно та упереджено, без надання належної оцінки первинним документам, що підтверджують здійснення господарської діяльності позивачем, копії яких, зокрема, долучені до матеріалів справи.
Також, суд звертає увагу, що відповідач не забезпечив явку свого представника в судові засіданні, призначені на 10.10.2017 року та 17.10.2017 року, не надав жодних пояснень з приводу наданих представником позивача та долучених до матеріалів справи копій первинних документів фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_2
На підставі частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, обовязок доведення правомірності свого рішення покладається на відповідача субєкта владних повноважень.
З системного аналізу обставин справи та норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
У звязку із задоволенням адміністративного позову, суд присуджує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Дніпропетровській області документально підтверджені судові витрати у розмірі 8000 грн. згідно платіжних доручень №2067 від 11.07.2017 року та №78 від 17.07.2017 року.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішень - задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати:
Присудити на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 23 жовтня 2017 року.

Суддя ОСОБА_5