Справа № 344/12008/17
Суддя: Татарінова О. А.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/1131/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську, інспектора роти № 6 БУПП в м. Івано-Франківську ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську, інспектора роти № 6 БУПП в м. Івано-Франківську ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення. Мотивував тим, що 04.09.2017 року приблизно о 04год. 40хв. (вночі) він рухався на своєму автомобілі марки «Мерседес-Бенц», д.н.з. АТ 06-99ВТ по вул. Івасюка в м. Івано-Франківськ. В цей час його наздогнав автомобіль патрульної поліції, та безпідставно зупинив позивача по причині «недостатньо освітленого номерного знаку». Позивач спробував пояснити інспектору Гончаровій О.М., що у ПДР такого порушення немає та це не може слугувати причиною зупинки та перевірки документів, що вона проігнорувала, та надумала для позивача інше правопорушення, відповідальність за яке передбачене КУпАП, зокрема крім посвідчення водія, технічного паспорту на автомобіль та страхового полісу, інспектор почала вимагати протокол технічного контролю на транспортний засіб позивача для підтвердження того, що даний автомобіль пройшов технічний огляд на відповідній СТО. Позивач зазначає, що намагався пояснити інспектору, що згідно Закону України «Про дорожній рух» його автомобіль не підлягає обовязковому технічному огляду, так як легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від їх строку експлуатації не підлягають обовязковому технічному контролю. Тому позивач вважає безпідставним звинуваченням його в порушення п. 31.3 (б) ПДР. Інспектор порушила законодавство, а саме ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП, субєктивно не врахувала вимоги даних статтей та прийняла рішення про притягнення позивача до відповідальності. На підставі наведеного просив суд визнати дії інспектора роти № 6 батальйону УПП в м. Івано-Франківську ОСОБА_2 з притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними, а постанову винесену нею як таку що винесена з порушенням норм чинного законодавства. Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 782500 від 04.09.2017 року винесену інспектором роти № 6 батальйону УПП в м. Івано-Франківську ОСОБА_2 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП скасувати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, подав заяву за змістом якої позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві, просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, посилаючись на те, що постанову інспектором винесено на законних підставах, та представив суду диск із записом.

Заслухавши представника відповідача, враховуючи думку позивача, викладену в письмовій заяві, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення інспектором роти № 6 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську ОСОБА_2 водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Згідно з ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З постанови серії АР №782500 від 04.09.2017р. в справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 04.09.2017р. о 04год. 45хв. в м. Івано-Франківськ по вул. Івасюка, водій ОСОБА_1 керував т/з Мерседес-Бенц, з недостатньо освітленим номерним знаком в темну пору доби, та керував автомобілем, який підлягає обовязковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив п. 31.3 ПДР та ЗУ «Про дорожній рух», та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Встановлено, що доказом в справі згідно ст. 251 КУпАП був відеозапис порушення з відео-реєстратора службового автомобіля.

З відеозапису, оглянутому в судовому засіданні, вбачається, що позивач не мав при собі документу обовязкового технічного контролю на транспортний засіб, однак на автомобілі, яким керував позивач встановлена шашка «таксі», тобто порушив вимоги п.31.3 (б) ПДР України.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306(надалі - Правила дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Періодичність проходження обов'язкового технічного контролю становить для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки. Не підлягають обов'язковому технічному контролю вказані вище транспортні засоби зі строком експлуатації до двох років.

Порядок проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затверджений постановою КМУ від 30.01.2012 р. № 137, в якому визначено періодичність проходження обов'язкового технічного контролю для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

За визначеннями, наведеними в Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев'ять з місцем водія включно.

Згідно з п.31.3 (б) Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно з ч. 3 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач правомірно визнала позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Суд не приймає до уваги посилання позивача про порушення відповідачем процедури розгляду адміністративної справи з огляду на наступне.

Відповідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 11 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП. Частина друга ст.258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до Національної поліції. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. частина третя ст.121 КУпАП). Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо встановленого порушення.

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, яка відповідно до вимог ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Оскільки позивачем вчинено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції, у відповідності до вимог ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі за ч. 3 ст. 121 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме фіксація адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Отже, посадовою особою відповідача правомірно винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.121 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає порушень вимог чинного законодавства при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 782500 від 04 вересня 2017 року стосовно ОСОБА_1, останній вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП, на нього обґрунтовано накладене адміністративне стягнення, відповідно до вимог чинного законодавства, уповноваженою на те службовою особою, постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, протилежного суду доведено не було, в зв'язку з чим суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.11, 17, 18, 71, 94, 160-163, 171-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську, інспектора роти № 6 БУПП в м. Івано-Франківську ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня її проголошення, а у разі прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Татарінова О.А.