Справа № 816/1291/17
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 р.Справа № 816/1291/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Бегунца А.О. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Буринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 21.09.2017р. по справі № 816/1291/17

за позовом Буринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

до Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" в особі Буринської Філії ПрАТ "Райз-Максимко"

про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Буринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області (надалі - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" в особі Буринської Філії ПрАТ "Райз-Максимко" (надалі - відповідач, ПрАТ "Райз-Максимко"), в якому просив суд:

- стягнути з Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" в особі Буринської Філії ПрАТ "Райз-Максимко" невідшкодовану суму витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №2, за липень 2017р. у розмірі 2615,96 грн.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.09.2017р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи.

Відповідач в своїх запереченнях на апеляційну скаргу просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Буринська філія ПрАТ "Райз-Максимко" є відокремленим структурним підрозділом відповідача без права юридичної особи та перебуває на обліку в Управлінні як платник страхових внесків за номером (а.с. 8-9).

Відповідно до наявної в матеріалах справи картки особового рахунку Буринської філії ПрАТ "Райз-Максимко" судом встановлено наявну заборгованість перед Пенсійним фондом України з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №2 окремим громадянам, загалом у розмірі 17377,67 грн, у т.ч., за липень 2017р. - 2615,96 грн (а.с. 98).

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що оцінивши подані сторонами докази, судом встановлено відсутність підстав для стягнення з Буринської філії ПрАТ "Райз-Максимко" заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 2615,96 грн. з огляду на сплату відповідачем зазначених витрат в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" діяв Закон України від 26.06.1997 №400/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 названого Закону для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Порядок відшкодування страхувальниками витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663 (надалі - Інструкція).

Відповідно до пп. 2.1.1 п. 2.1 Інструкції (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин), платниками страхових внесків є страхувальники - роботодавці: підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру; колективні та орендні підприємства, сільськогосподарські кооперативи, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок).

Згідно з п. 6.1 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З наявної в матеріалах справи копії листа Буринського відділення Конотопської ОДПІ Головного управління ДФС у Сумській області від 24.02.2017р. вих. №67/18-02/15-209 встановлено, що Буринська філія ПрАТ "Райз-Максимко" у 2017р. не зареєстрована платником єдиного податку четвертої групи (а.с. 11-12).

Відповідно до ч. 3 ст. 95 Цивільного кодексу України, філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Таким чином, Приватне акціонерне товариство "Райз-Максимко" у 2017р. зобов'язаний відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату і доставку пільгових пенсій за Буринську філію ПрАТ "Райз-Максимко".

Крім того, з наявних в матеріалах справи копій розрахунків фактичних витрат встановлено, що загальна сума витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пільгових пенсій по Буринській філії ПрАТ "Райз-Максимко" за липень 2017 року становить 2615,96 грн. (а.с. 21-23).

Однак, відповідно до долученої до матеріалів справи виписки від 25.07.2017р. підтверджено, що кошти у розмірі 2615,96 грн. сплачені Буринською філією ПрАТ "Райз-Максимко" 25.07.2017р., призначення платежу: "пільгова пенсія список №2 за липень 2017р." (а.с. 84).

Відповідно до картки особового рахунку Буринської філії ПрАТ "Райз-Максимко" з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списком №2, кошти у розмірі 2615,96 грн. зараховані 25.07.2017р. (а.с. 98). Посилаючись на вказану обставину відповідач стверджує, що ним виконано обов'язок з відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пільгових пенсій за липень 2017р. у розмірі 2615,96 грн.

Однак, судовим розглядом встановлено, що кошти у розмірі 2615,96 грн. зараховані у рахунок погашення заборгованості Буринської філії ПрАТ "Райз-Максимко" з відшкодування фактичних витрат, що утворилась за період з листопада 2016р. по грудень 2016р., а саме - за рахунок даної суми коштів погашено заборгованість за листопад 2016р. та частково за грудень 2016р. (а.с.7) .

Отже, відповідно до картки особового рахунку Буринської філії ПрАТ "Райз-Максимко" з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списком №2 станом на 25.07.2017р. за відповідачем обліковується заборгованість з відшкодування фактичних витрат загалом у розмірі 17377,67 грн., що складалась із заборгованості попередніх періодів у розмірі 14761,71 грн. та суми фактичних витрат за липень 2017 року у розмірі 2615,96 грн. (а.с. 98).

Так, відповідно до п. 1.30 ст. 1 Закону України від 05.04.2001 №2346-ІІІ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунку на рахунок отримувача.

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004р. №22, визначено, що кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученням власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

В силу пункту 3.8 вищезазначеної Інструкції реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладених у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Отже, право самостійно визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику, натомість органи пенсійного фонду не наділені правом чи обов'язком змінювати будь-яким чином призначення платежу, якщо теке встановлено платником податків.

Згідно положень Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" право спрямовувати суми на погашення заборгованості в порядку календарної черговості її виникнення надано органам Пенсійного фонду лише щодо недоїмки, пені та фінансових санкцій. В той же час, суми, які підлягають сплаті страхувальниками в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не є страховими внесками, штрафними санкціями чи пенею, а тому самостійне зарахування позивачем сум у рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за інший період, ніж зазначений платником у призначенні платежу в платіжних дорученнях, є протиправним.

Дана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 02.06.2015р. (справа №21-166а15), висновок якого у відповідності до статті 244-2 КАС України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що суми, які підлягають сплаті страхувальниками в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не є страховими внесками, штрафними санкціями чи пенею, а позивач не має права змінювати призначення платежів Буринської філії ПрАТ "Райз-Максимко", то відповідач виконав свої зобов'язання щодо відшкодування витрат та виплату і доставку пільгових пенсій за липень 2017р. за списком №2, що підтверджено банківською випискою за цей період.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідач не довів суду ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Отже, суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано відмовив в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 21.09.2017 р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Буринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 21.09.2017р. по справі № 816/1291/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова С.С.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Старостін В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 04.12.2017 р.