Справа № 695/2602/17
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 695/2602/17 Головуючий у 1-й інстанції: Степченко М.Ю. Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

28 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

судді Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Вітковській К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Золотоніського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.10.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Золотоніського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії щодо відмови Золотоніським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Черкаської області провести перерахунок раніше призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з доплати за вислугу років в розмірі 70 відсотків з посадового окладу, як це зазначено в довідці № 1080-07 від 03.08.2017 про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Черкаській області;

- зобов'язати Золотоніське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області провести позивачу перерахунок призначеного раніше щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із наявного стажу роботи понад 30 років на посаді голови (судді) Драбівського районного суду Черкаської області в розмірі 70 відсотків доплати посадового окладу за вислугу років і встановити розмір щомісячного довічного грошового утримання 90 відсотків заробітної плати з 01.08.2017.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.10.2017 позов задоволено частково: визнано протиправними дії щодо відмови Золотоніським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Черкаської області провести перерахунок раніше призначеного ОСОБА_3 щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з доплати за вислугу років в розмірі 70 відсотків з посадового окладу, як це зазначено в довідці № 1080-07 від 03.08.2017 про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Черкаській області; зобов'язано Золотоніське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області провести ОСОБА_3 перерахунок призначеного раніше щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із наявного стажу роботи понад 30 років на посаді голови (судді) Драбівського районного суду Черкаської області в розмірі 70 відсотків доплати посадового окладу за вислугу років і встановити розмір щомісячного довічного грошового утримання 90 відсотків заробітної плати з 10.08.2017.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи наказом голови Драбівського районного суду № 27-ОС від 25.10.2010 ОСОБА_3 звільнено з посади судді Драбівського районного суду Черкаської області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до подання про встановлення щомісячного грошового утримання судді у відставці № 1 від 01.11.2010 у позивача стаж роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, становить 24 роки 18 днів. Заробітна плата для обчислення щомісячного довічного грошового утримання становить 9 198,80 грн.

Із розрахунку стажу судді Драбівського районного суду Черкаської області ОСОБА_3 від 27.07.2017 вбачається, що його стаж роботи на посаді судді становить 31 рік 11 місяців.

Згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаської області № 1080-04/17 від 03.08.2017, виданою ОСОБА_3, який працював на посаді голови Драбівського районного суду про те, що заробітна плата на відповідній посаді працюючого голови суду, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці станом на 01.08.2017 склала 28 800,00 грн. у тому числі: посадовий оклад 16 000,00 грн., доплата за вислугу років - 70 % - 11 200,00 грн., доплата за перебування на адміністративній посаді - 1 600, 00 грн.

10.08.2017 позивач звернувся до Драбівського відділу обслуговування громадян Золотоніського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, надавши довідку Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаської області № 1080-04/17 від 03.08.2017, з проханням перерахувати розмір щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Листом Драбівського відділу обслуговування громадян Золотоніського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 6747/07 від 15.08.2017 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді ОСОБА_3. відмовлено з посиланням на те, що йому правомірно нараховано щомісячне довічне грошове утримання судді у розмірі 88 % заробітної платні судді, працюючого на відповідній посаді, з урахуванням стажу роботи на посаді судді, який складає 24 роки 18 днів, а тому надбавка за вислугу років становить 50 %.

Із листа Золотоніського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 27/Ш-10 від 29.08.2017, вбачається, що ОСОБА_3 із 01.11.2010 має статус судді у відставці. Його загальний стаж праці судді складає 24 роки 18 дні. Йому нараховується довічне грошове утримання в розмірі 88 % від заробітку працюючого судді, доплата за вислугу років встановлена в розмірі 50 % посадового окладу.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відмова відповідача в перерахунку довічного грошового утримання позивача є неправомірною, а тому позов підлягає задоволенню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи, що є, на його переконання, підставою для скасування судового рішення.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Згідно ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.12.2015 та рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 № 4-рп/2016 у справі № 1-8/2016, у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Верховний Суд України в постанові від 24.03.2015 (справа № 21-584а14) зазначив, що оскільки розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці законодавцем визначено у відсотковому співвідношенні до грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, то у разі зміни (у напрямі збільшення) вказаної винагороди, у судді, який вийшов у відставку, з'являється право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, в той час як у пенсійного органу - обов'язок здійснити відповідний перерахунок.

Згідно до ч. 2 ст. 161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Таким чином, у всіх зазначених нормах закону закріплено принцип, згідно з яким розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці безпосередньо залежить від розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, оскільки нараховується в залежності від розміру грошового утримання такого судді. Ця залежність означає, що у разі зміни розміру грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді (в т.ч. і у зв'язку з збільшенням розміру мінімальної заробітної плати), в обов'язковому порядку підлягає перерахунку також і розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без обмеження його граничного розміру.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005 конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав чи свобод.

У п. 7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 № 8-рп/2005 зазначено, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. У цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильно забезпечення незалежного правосуддя.

Згідно із частиною 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Складовою верховенства права є принцип правової визначеності, який вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишалися передбачуваними. Така правова позиція висловлена Конституційним Судом України в рішеннях від 22.09.2005 № 5-рп/2005, від 29.06.2010 № 17-рп/2010, від 22.12.2010 № 23-рп/2010, від 11.10.2011 № 10-рп/2011.

Питання щодо гарантій незалежності суддів неодноразово було предметом конституційного розгляду, про що свідчать рішення Конституційного Суду України від 03.06.2013 №3рп/2013, від 22.05.2008 №10-рп 2008, від 11.10.2005 №8-рп/2005, 01.12.2004 № 19-рп/2004, 20.03.2002 № 5-рп/2002, згідно з якими визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10.07.1998, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

Як зазначається в Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки від 17.11.2010 № (2010)12, «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці» (пункт 54).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позивач має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, як суддя у відставці, у зв'язку із збільшенням суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, а тому рішення Золотоніського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про відмову позивачу у здійсненні такого перерахунку є протиправним, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права

Керуючись ст.ст. 41, 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л ИВ :

Апеляційну скаргу Золотоніського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області залишити без задоволення, а постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.10.2017 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.,

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений 04.12.2017.