Справа № 814/1865/16
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2017-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 жовтня 2017 р. Справа № 814/1865/16

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., за участю секретаря судового засідання Кононенка Д.Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Альянс",
до за участю: представника позивача: Малетич Л.М. представника відповідача: ОСОБА_2Головного управління Державної фіскальної служб України в Миколаївській області,
проскасування податкового повідомлення-рішення від 31.08.2016р. №,№,№,№,№,№,
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс" звернулось до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Миколаївській області від 31.08.2016 № про визначення суми податкового зобов'язання з військового збору та штрафної санкції в сумі 562,50 грн., № про визначення суми податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 1500,00 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 375,00 грн., всього на суму 1875,00 грн., № про застосування штрафної санкції з податку на доходи фізичних осіб в сумі 510,00 грн., № про зменшення суми від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток в сумі 27900,00 грн., № про визначення суми податкового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 550402,00 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 99454,00 грн., всього на суму 649856,00 грн., № про визначення суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 104371,00 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 52185,50 грн., всього на суму 156556,50 грн.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує на безпідставність висновків Головного управління ДФС, викладених у Акті перевірки від 09.08.2016 № 14-29-14-01/32741433, щодо не підтвердження права товариства на врахування у власній податковій звітності податкового кредиту та витрат по взаємовідносинам з контрагентами ТОВ "Ос-Маркетинг", ТОВ "Тех-Трейдінг", ПП ОСОБА_3 ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" ВП ЮУАЕС, а також щодо завищення, на думку податкового органу, суми витрат при визначенні об'єкта оподаткування за 2013 рік по операціям з продажу основних засобів.

Відповідач позов не визнав, зазначивши про правомірність податкових повідомлень-рішень, що базуються на висновках про порушення позивачем вимог податкового законодавства, які встановлені в ході проведення перевірки.

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс" зареєстроване в якості юридичної особи 09.02.2004 року, про що 30.09.2004 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зроблено запис. Основними видами діяльності товариства є виробництво інших меблів; виробництво інших дерев'яних будівельних конструкцій і столярних виробів; виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій; будівництво водних споруд; будівництво інших споруд, н. в. і. у.; знесення;підготовчі роботи на будівельному майданчику; покрівельні роботи;оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; будівництво житлових і нежитлових будівель (основний); будівництво мостів і тунелів.

В серпні 2016 року відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Альянс" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.13 по 31.03.2016р., в ході якої встановлено порушення п.44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134, п. 138.1, 138.2, 138.3, 138.4 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 146.13 ст. 146, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 , п. 176.2 ст. 176, п. 173.3 ст. 173 Податкового кодексу України, внаслідок чого позивачем занижено податок на прибуток на загальну суму 550402 грн., завище від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 27900 грн., занижено податок на додану вартість в сумі 104371 грн., недонараховано податку на доходи фізичних осіб в сумі 1500 грн. та військового збору в розмірі 450,00 грн., про що складено Акт № 27/14-29-14-01/32741433 від 09.08.16р.

Підставою для наведених висновків слугувало невизнання задекларованих ТОВ "Альянс" сум податків :

- по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ "Ос-Маркетинг" в зв'язку з ненаданням первинних документів, зокрема, які підтверджують фактичне перевезення товарів, походження товару (сертифікати), отримання товару уповноваженою особою позивача (журнал реєстрації довіреностей);

- по взаємовідносинам з ПП ОСОБА_3 у зв'язку із встановленням надлишково списаних сум витрат на проживання персоналу в частині оплати за проживання осіб, які не перебувають у трудових відносинах з ТОВ "Альянс";

- по взаємовідносинам з ТОВ "Тех-Трейдінг" у зв'язку не підтвердженням можливості здійснення господарських операцій підприємством ТОВ "Тех-Трейдінг", що встановлено вироком Галицького районного суду м. Львова, яким було визнано винною ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, яка , діючи умисно, з корисливих мотивів, вступила в злочинну змову із невстановленими особами з метою здійснення фіктивного підприємництва, спрямованого на ухилення від сплати податків, шляхом заниження сум податкових зобов'язань;

- по взаємовідносинам з ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" у зв'язку із встановленням перевищення доходів від реалізації ТМЦ за цінами нижчими ніж ціни придбання таких ТМЦ в сумі 9757 грн.;

- в частині завищення сум витрат ТОВ "Альянс" у зв'язку із встановленням віднесення до складу витрат по балансовій вартості на суму 40952 грн. від реалізації основних засобів (легкового пасажирського автомобіля марки MERSEDES-BENZ VITO №114 ШАССІ vin НОМЕР_1).

За наслідками перевірки Головним управлінням ДФС у Миколаївській області 31.08.2016 р. прийнято податкові повідомлення-рішення № про визначення суми податкового зобов'язання з військового збору та штрафної санкції в сумі 562,50 грн., № про визначення суми податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 1500,00 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 375,00 грн., всього на суму 1875,00 грн., № про застосування штрафної санкції з податку на доходи фізичних осіб в сумі 510,00 грн., № про зменшення суми від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток в сумі 27900,00 грн., № про визначення суми податкового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 550402,00 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 99454,00 грн., всього на суму 649856,00 грн., № про визначення суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 104371,00 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 52185,50 грн., всього на суму 156556,50 грн.

1. На підставі договору поставки № ДГ-0000009 від 07.05.2013 та договору про переведення боргу від 01.09.13 ТОВ "Ос-Маркетинг" у вересні 2013 поставило на адресу ТОВ "Альянс" ТМЦ (грунтовку, брезент, цемент, бітум тощо) на суму 462671,81 грн. в т.ч ПДВ 77111,97 грн.

Зазначені операції відображено позивачем у власному податковому обліку.

На підтвердження реального здійснення вказаних операцій позивачем надані договір поставки, договір про переведення боргу від 01.09.13, видаткові накладні за вересень 2013 року, податкові накладні за вересень 2013 р., реєстр виданих та отриманих податкових накладних за вересень 2013, оборотно-сальдову відомість по рахунку 631 за вересень 2013, додаток 5 до податкової декларації з ПДВ за вересень 2013р.

При цьому, позивач вказав, що отримані від ТОВ "Ос-Маркетинг" ТМЦ були реалізовані під час будівельних робіт, що узгоджується з видами діяльності товариства.

Відповідно до п. 44.1, 44.2 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

За п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Згідно з п. 138.1, 138.2, 138.4 ст. 138 Податкового кодексу України (в редакції, станом на час виникнення спірних правовідноси) витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 ст. 140, статтей 142 і 143 та інших статец цього Кодексу, які прямо визначать особливості формування витрат платника податку; витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу; витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, надання послуг.

Досліджуючи реальність виконання договору поставки, укладеного позивачем з ТОВ "Ос-Маркетинг", відповідно до роз'яснення Вищого адміністративного суду України, викладеного у листі № 742/11/13-11 від 02.06.11, суд вважає, що саме за цією господарською операцією будь-яких інших документів, ніж ті, які були надані позивачем (договори, податкові накладні, видаткові накладні, реєстри, оборотна-сальдова відомость, тощо), бути не може.

У будь-якому випадку, відповідно до вимог ч.1 ст.71 КАС України обов'язок доказування обставин безтоварності та не реальності господарських договорів покладено на податковий орган, а не на платника податків.

На думку суду, відповідачем таких доказів не надано, а висновки, зроблені в Акті перевірки, є бездоказовими.

Суд не може погодитись з позицією податкового органу, відповідно до якої він не визнає правомірність включення позивачем до складу витрат суми 3855559 грн. за 2013 рік по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ "Ос-Маркетинг" в зв'язку з ненаданням первинних документів, зокрема, які підтверджують фактичне перевезення товарів, походження товару (сертифікати), отримання товару уповноваженою особою позивача (журнал реєстрації довіреностей), оскільки вказане не може бути доказом на спростування факту реальності господарських операцій.

З наведених вище норм випливає, за наявності у позивача всіх первинних документів, доведеність реальності постачання товару, сплати за нього коштів та подальшого використання у господарської діяльності підприємства, у податкового органу немає ніяких підстав для позбавлення підприємства на відображення у своїй податковій звітності взаємовідносини з ТОВ "Ос-Маркетинг" та врахування сплачених ним коштів до складу витрат.

Відтак, позивач правомірно включив до витрат собівартість придбаних для подальшого використання у власній господарській діяльності ТМЦ (грунтовку, брезент, цемент,бітум, тощо), придбаних у 2013 році у ТОВ "Ос-Маркетинг".

Позов в цій частині задовольнити. Податкове повідомлення-рішення від 31.08.2016 № в частині визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 73256 грн. та штрафних санкцій в сумі 18314,00 грн. визнати протиправним та скасувати.

2. З акту перевірки вбачається, що в ході перевірки встановлено, що ТОВ "Альянс" в бухгалтерському обліку цу 2015 році відобразило продаж основних засобів на підставі договору купівлі-продажу легкового пасажирського автомобіля марки MERSEDES-BENZ VITO №114 ШАССІ vin НОМЕР_1 від 10.04.2015 р. №12/2015, довідки-розрахунку на продажу основного засобу від 11.04.2015 №ААЕ 136082, акт приймання-передачі основних засобів на суму продажу основного засобу на загальну сумум 49143,00 грн.

За думкою податківців, сума балансової вартості дорівнювала (не перевищувала) доходам від такого продажу, а тому не могла бути включена до витрат ТОВ "Альянс" відповідно до 146.13 ст. 146 Податкового кодексу України. Відтакпозивачем завищено суму витрат у розмірі 40952 грн.

За приписами п. 138.1, 188.2 ст. 138 ПК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) фінансовий результат до оподаткування збільшується: на суму залишкової вартості окремого об'єкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, у разі ліквідації або продажу такого об'єкту, та зменшується на суму залишкової вартості окремого об'єкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної з урахуванням положень цієї статті Кодексу, у разі ліквідації або продажу такого об'єкту.

Позивач в свою чергу пояснив, що до складу витрат при визначенні об'єкта оподаткування за 2015 рік сума 40952 грн. по операціях з продажу основних засобів не включалась.

ТОВ "Альянс" відобразило зазначену операцію у власному податковому обліку наступним чином:

Дт 97 "Інші витрати" Кт 10 "Основні засоби" на суму балансової вартості реалізованих основних засобів ;

Кт 97 "Інші витрати" Дт 79 "Фінансові результати" списані витрати, пов'язані з балансовою вартістю основних засобів.

З урахуванням наведеного, суд погоджується з позивачем про безпідставність висновків ГУ ДФС у Миколаївській області щодо завищення суми витрат в розмірі 40952 грн. у 2015 році, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування по операціям з продажу основних фондів.

Таким же чином, не підтверджено висновок податкового органу щодо завищення суми витрат, що враховується при визначенні об'єкта оподаткування за 2013 рік у розмірі 15711 по операціям з продажу основних засобів (екскаватора ЕО 2629В на підставі Акту приймання-передачі основних засобів та договору купівлі-продажу від 01.11.2013 №25/2013 га). При визначенні об'єкта оподаткування за 2013 рік витрати від реалізації основних засобів в сумі 15711 грн. не включалися. Натомість, ТОВ "Альянс" відображено дохід від реалізації основних засобів на суму продажу осносного засобу на загальну суму 18854 грн.

Податкове повідомлення-рішення від 31.08.2016 № в частині визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 10356 грн. та штрафних санкцій в сумі 746,25 грн. та визнати протиправним та скасувати.

3. ТОВ "Альянс" укладені з ПП ОСОБА_3 договори № 9 від 01.01.2014 та 4 від 01.01.2013 року, №1 від 01.01.2015 та №1 від 01.01.2016, згідно умов якого ПП ОСОБА_3 протягом відповідного року зобов'язкувався надавати послуги з забезпечення проживання персоналу м. Новодністровське, Чернівецької області, а ТОВ "Альянс" зобов'язувався у встановлені у договорі строки оплатити кошти.

Прийняття наданих послуг здійснювалось на підставі підписання актів виконаних робіт.

За заначеними операціями по наданню послуг з проживання персоналу ТОВ "Альянс за 2013 рік включено до складу витрат в сумі 121850 грн., за 2014 рік в сумі 556850 грн., за 2015 рік в сумі 965600 грн. та за І квартал 2016 року в сумі 83500 грн.

Під час перевірки, податківцями здійснено висновок про надлишково списані витрати в сумі 99800 грн. - за період 2013 року, 47350,00 грн. - за період 2014 року, 806750 грн. - за період 2015 року, 27900 грн. - за період І квартал 2016, у зв'язку із встановленням надлишково списаних сум витрат на проживання персоналу в частині оплати за проживання осіб, які не перебувають у трудових відносинах з ТОВ "Альянс".

Зазначених висновків податківці дійшли посилаючись на накази про відрядження штатних працівників ТОВ "Альянс" та порівнюючи їх з актами виконаних робіт від ПП ОСОБА_3, чим встановлено, що кількість відряджених працівників не відповідає кількості осіб, що проживали у ПП Гринь.

Так, відрядження працівників ТОВ "Альянс" до м. Новодністровське, Чернівецької області здійснювалось на підставі наказів про відрядження штатних працівників ТОВ "Альянс".

У зв'язку з великим обсягом робіт, з метою належного виконання будівельно-монтажних робіт із завершення будівництва гідроагрегатів №2 та №3 Дністровської гідроакумулюючої електростанції ТОВ "Альянс" укладено Договір субпідряду №23-01/12011-К від 01.02.12 з Консорціум "Науково-виробниче об'єднання "Укргідроенергобуд".

Відповідно п. 4.2.8 Договору субпідряду №23-01/12011-К від 01.02.12 витрати на відрядження робітників включаються в договірну ціну згідно розрахунку та сплачуються Генпідрядником в межах ошторисного ліміту по фактичних витратах згідно бухгалтерської довідки субпідрядника. В довідці відображаються прізвища, посади, терміни відрядження, суми добових, проживання, проїзду кожного працівника і підписується керівником, головним бухгалтером, завіряється печаткою. Частка трудовиплат у відсотках від сумарних трудовитрат, що виконуються робітниками, які знаходяться у відрядженні, не повинна перевищувати 50 %.

Отже,генпідрядником - Консорціум "Науково-виробниче об'єднання "Украгідроенергобуд" за умовами договору здійснювалась оплата по актах виконаних робіт, до яких включено 50% витрат на відрядження (операція відображена та включена до складу доходу); та за надані послуги ТОВ "Альянс" здійснено оплату ПП ОСОБА_3 відповідно до актів виконаних робіт (операцяя відображена та включена до складу витрат).

Таким чином, суд не погоджується з висновками податкового органу щодо завищення сум витрат в цій частині, спираючись на порівння наказів про відрядження штатних працівників ТОВ "Альянс" з актами виконаних робіт від ПП ОСОБА_3, оскільки позивачем включено до витрат суму витат на проживання як штатних працівників ТОВ "Альянс" так і праціників, що відряджалися на підставі договору субпідряду №23-01/12011-К від 01.02.2012р.

При цьому, відрядження штратних працівників ТОВ "Альянс" оформлювались наказами по підприємству у відповідності до вимог законодавства. Разом з цим, ззаконом не встановлено порядок оформлення відряджень залучених до договору про виконання робіт (послуг) осіб, які не перебувають у трудових відносинах з суб'єктом господарювання.

Як вже зазначалось вище, відповідно до п. 44.1, 44.2 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

За наявності у позивача всіх первинних документів, доведеність реальності надання послуг з проживання працівників, сплати за них коштів, у податкового органу немає ніяких підстав для позбавлення підприємства на відображення у своїй податковій звітності витрат по взаємовідносинам з ПП ОСОБА_3

Позов в цій частині задовольнити. Податкове повідомлення-рішення від 31.08.2016 № в частині визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 226700 грн. та штрафних санкцій в сумі 20371,25 грн. та податкове повідомлення-рішення № від 31.08.2016 про зменшення від'ємного знаячення об'єкту оподаткування на 27900 грн. визнати протиправними та скасувати.

4. Виходячи з акту перевірки, податківцями встановлено, що собівартість реалізованих ТОВ "Альянс" ТМЦ на адресу ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" ВП ЮУАЕС у січні 2016 року перевищує дохід від реалізації даних ТМЦ на суму 9757 грн. Товариством не нараховано податкові зобов'язання з ПДВ за січень 2016 року на суму 1951 грн., внаслідок відображення операцій з реалізації ТМЦ за цінами нижчими ніж ціни придбання таких ТМЦ. Операція не вплинула на визначення податку на прибуток.

Між ТОВ "Альянс" та ВП Южноукраїнська АЕС ДП НАЕК "Енергоатом" укладено договір про виконання робіт з реконструкції компресорної власних потреб №2-128-08-15-02043 від 01.12.2015 у відповідно до ЗУ "Про здійснення державних закупівель".

Згідно з п.2.2 вказаного договору - договірна ціна є динамічною, але не може перевищувати договірної ціни, заявленої у договорі.

Відтак, внаслідок реалізації товару за ціною, що є нижчою від ціни придбання, платник податків отримує збиток. Його дохід від такої операції менший ніж витрати, тому й у такого платника податків не виникає податкового зобов'язання з ПДВ.

Відповідно до п. 188.1 ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни).

З цього приводу позивач зазначає, що вказана господарська операція не направлена на отримання прибутку, а тому в даному випавдку визначено цінк, за яку підрядна організація погодилась виконати роботи на об'єкті.

Суб'єкти господарювання використовують у своїй діяльності вільні та державні регульовані ціни. Вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни. Вільні ціни визначаються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб'єкта господарювання.

В даному випадку ціна товару не підлягає державному регулюванню, відтак втановлена ціна - фактично особисте рішення кожного суб'єкта господарювання.

Таким чином, у позивача за цією операцією не виникло податкового зобов'язання з ПДВ.

Позов в цій частині задовольнити.

5. ТОВ "Альянс" укладено договір підряду на виконання будівельно-монтажних робіт по завершенню будівництва гідроагрегатів №2, 3 Дністровської гідроакумулюючої електростанції з ТОВ "Тех-Трейдінг" № 7/2014 від 03.01.14 .

Заначені правовідносини ТОВ "Альянс" відобразило в бухгалтерському обліку у 2014 році на загальну суму 3443757,09 грн., в т.ч ПДВ 269703 грн.

В ході проведення перевірки, податківці дійшли висновку про неможливість доведення реальності здійснення господарських операцій ТОВ "Альянс" з ТОВ "Тех-Трейдінг", у зв'язку з не підтвердженням можливості здійснення господарських операцій підприємством ТОВ "Тех-Трейдінг", що встановлено вироком Галицького районного суду м. Львова, яким було визнано винною ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, яка , діючи умисно, з корисливих мотивів, вступила в злочинну змову із невстановленими особами з метою здійснення фіктивного підприємництва, спрямованого на ухилення від сплати податків, шляхом заниження сум податкових зобов'язань.

Відповідно ст.185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є господарська операція з постачання товарів, постачання послуг, ввезення товарів (послуг) на митну територію України, вивезення товарів (послуг) у митному режимі експорту.

Відповідно до ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Таким чином, відповідно до Кодексу у підприємства є право на включення до податкового кредиту сплачених сум іншому платнику податку за умови проведення реальної господарської операції та наявності первинних документів, які підтверджують її проведення.

Тобто, податковий кредит та податкове зобов'язання у платників податків виникають внаслідок здійснення реальної операції, а податкова накладна лише складається для її документального підтвердження. Податкова накладна є вторинною по відношенню до господарської операції, та сама по собі, без здійснення операції не дає право на податковий кредит. Без здійснення реальної господарської операції, не може бути ні податкового зобов'язання, ні податкового кредиту. Зокрема, про це зазначено у листі Вищого адміністративного суду України № 742/11/13-11 від 02.06.11.

В постанові Верховного Суду України по адміністративній справі від 22.09.15 року №21-1526а15 за позовом ТОВ «Ампір СВ» до ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів, зроблено правовий висновок, що обов'язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарі (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операцій, а також оформлення таких операцій всіма необхідними документами первинного бухгалтерського обліку.

Наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для оформлення податкового кредиту за відсутністю факту придбання товару/послуг.

Податкова накладна, договір, товарні накладні інші фінансові документи є лише документальними доказами факту здійснення реальної господарської операції.

Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У цьому ж випадку суд вбачає, що ніякої господарської операції з ТОВ "Тех-Трейдінг" не відбувалося, а позивачем лише було штучно завищено свій податковий кредит на 102402 грн. за квітень 2014 на підставі документів, спеціально складених для цього.

Вироком Галицького районного суду м. Львова, яким було визнано винною ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, яка, діючи умисно, з корисливих мотивів, вступила в злочинну змову із невстановленими особами з метою здійснення фіктивного підприємництва, зокрема й ТОВ "Тех-Трейдінг", спрямованого на ухилення від сплати податків, шляхом заниження сум податкових зобов'язань.

За ч. 4 ст. 72 КАС України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступо, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мали місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку, навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач не мав права на врахування у власному податковому обліку в якості податкового кредиту 102420 гривень за рахунок ТОВ "Тех-Трейдінг".

В цій частині позову належить відмовити.

Податкове повідомлення-рішення № від 31.08.16 в частині визначення суми податкового зобов'язання з ПДВ в сумі 102420, 00 грн. та штрафних санкцій в сумі 51210,00 грн., та податкове повідомлення-рішення № в частині визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 240090 грн. та штрафних санкцій в сумі 60022,50 грн., є правомірними.

Позов задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного упраління Державної фіскальної служби у Миколаївській області від 31.08.2016 № .

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного упраління Державної фіскальної служби у Миколаївській області від 31.08.2016 № .

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного упраління Державної фіскальної служби у Миколаївській області від 31.08.2016 № .

5. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного упраління Державної фіскальної служби у Миколаївській області від 31.08.2016 № .

6. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного упраління Державної фіскальної служби у Миколаївській області від 31.08.2016 № в частині визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 310312,00 грн. та в частині застосування штрафних санкцій в сумі 39431,50 грн.

7. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного упраління Державної фіскальної служби у Миколаївській області від 31.08.2016 № в частині визначення грошового зобов'язання з податку на на додану вартість в розмірі 1951,00 грн. та в частині застосування штрафних санкцій в сумі 975,50 грн.

8. В решті позовних вимог відмовити.

9. Апеляційна скарга на цю постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Суддя В. В. Біоносенко

Відповідно до ч.3 ст.160 КАС України постанова складена у повному обсязі 10.10.17

Суддя В.В. Біоносенко