Справа № 635/2098/17
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 р. Справа № 635/2098/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Лях О.П.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Харківського районного суду Харківської області від 31.08.2017р. по справі № 635/2098/17

за позовом ОСОБА_3

до Мереф`янського міського голови ОСОБА_4 , Завідувача юридичного відділу Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області ОСОБА_2

про визнання протиправною бездіяльності та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_3, звернулася до Харківського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до Мерефянського міського голови ОСОБА_4, Завідувача юридичного відділу Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області ОСОБА_2, в якому, з урахуванням змінених позовних вимог, просила визнати протиправною бездіяльність відповідачів, які полягають в ігноруванні прохання позивача, вказаного у скарзі про проведення перевірки за її участю; не направлення письмового повідомлення для прийняття участі у перевірці; постановити окрему ухвалу про можливу наявність в протиправній бездіяльності відповідачів ознаків посадового злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, яку направити Прокурору Харківської області для проведення перевірки та прийняття рішення згідно КПК України.; стягнути з відповідачів на користь позивача суму моральної шкоди: з Мерефянського міського голови ОСОБА_4 в розмірі 70 000,00 грн; з Завідувача юридичного відділу Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області ОСОБА_2 - в розмірі 60 000,00 грн; стягнути витрати з урахуванням інфляції, понесені під час судового розгляду справи.

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 31.08.2017 року по справі № 635/2098/17 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач - Завідувач юридичного відділу Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області ОСОБА_2, подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить залишити апеляційну скаргу без задоволення та постанову суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1, представника відповідачів Мерефянського міського голови ОСОБА_4 та Завідувача юридичного відділу Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області ОСОБА_2 - ОСОБА_2, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 13.02.2017 року до Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області з Харківської місцевої прокуратури № 6 для організації перевірки викладених доводів та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства надійшла заява позивача до Прокурора Харківської області від 20.01.2017 року про сприяння ОСОБА_3 в реалізації її законних прав і інтересів та скарга до Мерефянського міського голови ОСОБА_4 від 20.01.2017 року на неправомірні дії працівника міської ради та ненадання обґрунтованої відповіді на звернення.

У скарзі позивач просила призначити перевірку по факту неправомірного залишення працівником міської ради ОСОБА_6, який обіймає посаду юриста міськради і є безпосереднім підлеглим завідувача юридичного відділу Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області ОСОБА_2, без розгляду заяви до ОСОБА_4 від 12.12.2016 року, яку прохала провести за її участі, притягнути винного до відповідальності. 11.03.2017 року за наслідками перевірки і розгляду скарги позивач отримала лист за підписом Мерефянського міського голови ОСОБА_4 № 692 від 28.02.2017 року, складанням якого також займався завідувач юридичного відділу Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області ОСОБА_2

Але з того, про що просила позивач виконано не було, не запрошено останню для прийняття участі у проведенні перевірки і розгляді скарги.

Не погодившись з такими рішеннями відповідачів, позивач звернувся із позовом до Харківського районного суду Харківської області з вказаним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі діяли в межах своїх повноважень та у спосіб передбачений законом і на виконання положень ст. 19 ЗУ "Про звернення громадян", скарга позивача була розглянута, про що позивачу була надана відповідь. При цьому, відповідно до норм цієї ж статті, органи місцевого самоврядування зобов'язані, на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу. Доказів про те, що скарга розглядалась на засіданні органу місцевого самоврядування і позивач не була запрошена на це засідання, суду не надано, тому відсутні підстави для задоволення її позовних вимог.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про звернення громадян", громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

На підставі ст. 19 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані зокрема на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в своїй скарзі від ОСОБА_3 на ім'я Мерефянського міського голови, заявник просила провести перевірку за її участю. Тобто проведення перевірки за її участю було однією з вимог скарги, через що потребувала належного реагування Мерефянським міським головою.

Так, колегія суддів вважає, що відповідачами при розгляді скарги ОСОБА_3 від 20.01.2017 року не дотримані вимоги, зазначені в Законі України "Про звернення громадян", а саме: бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; не проведення фактичної перевірки за скаргою; неповідомлення письмово про результати перевірки і суть прийнятого рішення.

Колегія суддів критично відноситься до посилань ОСОБА_2, що доводи позивача раніше були предметом неодноразових перевірок Мерефянською міською радою та останній були надані обґрунтовані відповіді в зв'язку з чим на даний час відсутні підстави проведення перевірки з огляду на наступне.

Так, в статті 8 Закону України «Про звернення громадян» наведені підстави не розгляду звернень. Про припинення розгляду звернення керівник органу приймає рішення, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

Суду не надано доказів про прийняття головою Мерефянської міської ради рішення про припинення розгляду звернень ОСОБА_3

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 щодо визнання протиправною бездіяльність Мерефянського міського голови ОСОБА_4 щодо непроведення перевірки за скаргою ОСОБА_3 від 20.01.2017 року, в зв'язку з чим вони підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди з Мерефянського міського голови ОСОБА_4 в розмірі 70 000,00 грн та з Завідувача юридичного відділу Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області ОСОБА_2 в розмірі 60 000,00 грн, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Статтею 56 Конституції України передбачено право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Згідно до ч. 1 ст. 1174 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Статтею 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В судовому засіданні не доведений причинно-наслідковий зв'язок між неправомірними діями (бездіяльністю) відповідачів та спричиненою, на думку ОСОБА_3, моральної шкоди, отже заявлені суми стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Щодо вимог ОСОБА_3 про постановлення окремої ухвали відносно судді першої інстанції, яке призвело, на думку апелянта, до неправомірної відмови у задоволенні позову, колегія суддів вважає їх необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають на підставі наступного.

Колегія суддів звертає увагу на те, що окрема ухвала суду - це процесуальний спосіб судового впливу (контролю) на виявлення під час судового розгляду та ухвалення судового рішення порушення закону.

Слід зазначити, що суд, крім виконання функцій, пов'язаних із безпосереднім вирішенням судових справ, уповноважений виносити окремі ухвали, які мають бути ефективним засобом дотримання законності, забезпечення судом захисту прав і свобод людини.

Тобто суд наділений правом у разі виявлення наявності підстав, визначених ст. 166 Кодексу адміністративного судочинства України, відреагувати на порушення закону.

З аналізу норм частин 1 та 2 ст. 166 Кодексу адміністративного судочинства України можна зробити висновок, що окрему ухвала, як вид судового контролю, може ухвалюватися як щодо порушень закону з боку сторін процесу, так і суддів або судів, які здійснюють правосуддя у справі.

Згідно до ч. 1 ст. 208 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 166 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.

Як визначено ч. 2 ст. 166 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

В даному випадку, з огляду на положення статті 166 КАС України та обставини справи, колегія суддів не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали.

У відповідності до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова в частині відмови визнання протиправною бездіяльності Мерефянського міського голови ОСОБА_4, Завідувача юридичного відділу Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області ОСОБА_2 щодо ненаправлення повідомлення про призначення перевірки та непроведення перевірки за скаргою ОСОБА_3 за її участю, підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Харківського районного суду Харківської області від 31.08.2017р. по справі № 635/2098/17 скасувати в частині відмови визнання протиправною бездіяльності Мереф`янського міського голови ОСОБА_4, Завідувача юридичного відділу Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області ОСОБА_2 щодо непроведення перевірки за скаргою ОСОБА_3 за її участю та не направлення з цього приводу повідомлення.

Прийняти нову постанову, якою в цій частині позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Мереф`янського міського голови ОСОБА_4 щодо непроведення перевірки за скаргою ОСОБА_3 від 20.01.2017 року.

Зобов'язати Мереф`янського міського голову ОСОБА_4 розглянути скаргу ОСОБА_3 від 20.01.2017 року щодо призначення перевірки за її участі при розгляді її звернень відповідно до Закону України "Про звернення громадян".

В іншій частині постанову Харківського районного суду Харківської області від 31.08.2017 року по справі № 635/2098/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Лях О.П.
Повний текст постанови виготовлений 04.12.2017 р.