Справа № 826/19326/16
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 року м.Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

за участю секретаря Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Голови Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України Євдоченка Леоніда Олександровича, Головного управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України (далі - Відповідач 1), Голови Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України Євдоченка Леоніда Олександровича (далі - Відповідач 2), Головного управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - Відповідач 3), та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив:

визнати протиправним і скасувати наказ Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України від 11.11.2016 року №705 про внесення змін до штатного розпису Головного управління;

визнати протиправним та скасувати наказ Голови Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 14.11.2016 року №397-ос про зарахування полковника ОСОБА_2, за п.81, пп.2 п.82 Положення про проходження військової служби (навчання) військовослужбовцями Держспецзв'язку, затвердженого Указом Президента України від 31.07.2015 року №463, у розпорядження начальника Головного управління зі збереженням права на грошове та інші види забезпечення за посадою начальника Головного управління та про зобов'язання начальника Головного управління організувати службову діяльність полковника ОСОБА_2 та здійснювати контроль за виконанням покладених на нього завдань;

визнати протиправною бездіяльність Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України щодо не подання до відповідного органу Служби безпеки України матеріалів для переоформлення ОСОБА_2 допуску до державної таємниці у зв'язку із закінченням строку його дії;

зобов'язати Адміністрацію Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України надати до відповідного органу Служби безпеки України матеріали для переоформлення ОСОБА_2 допуску до державної таємниці у зв'язку із закінченням строку його дії;

зобов'язати Головне управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України донарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену частину надбавки за службу в умовах режимних обмежень за лютий 2017 року у розмірі 355,36 грн, визначеному без утримання податків і інших обов'язкових платежів;

зобов'язати Головне управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України нарахувати та виплатити ОСОБА_2 надбавку за службу в умовах режимних обмежень за березень 2017 року у розмірі 398,00 грн, визначеному без утримання податків і інших обов'язкових платежів;

зобов'язати Головне управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України донарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену частину грошового утримання за січень 2017 року у розмірі 7818,93 грн, визначеному без утримання податків і інших обов'язкових платежів; недоплачену частину грошового утримання за лютий 2017 року у розмірі 7776,29 грн, визначеному без утримання податків і інших обов'язкових платежів;

зобов'язати Головне управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України донарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену частину грошового утримання за березень 2017 року у розмірі 13026,83 грн, визначеному без утримання податків і інших обов'язкових платежів;

визнати протиправним і скасувати наказ Голови Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 15.03.2017 року №85-ОС, змінений наказом від 19.04.2017 року №137-ос, згідно з яким, звільнено зі служби за п.«г» ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» (у зв'язку із скороченням штатів або проведення організаційних заходів) у запас Збройних Сил України полковника ОСОБА_2, який перебуває у розпорядженні начальника Головного управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, виключивши його зі списків особового складу з урахуванням наданої відпуски та припинити контракт, 22.05.2017 року;

визнати незаконним звільнення 22.05.2017 року з військової служби полковника ОСОБА_2 на підставі наказу від 15.03.2017 року №85-ОС, зміненого наказом від 19.04.2017 року №137-ос;

поновити полковника ОСОБА_2 на військовій службі з дати незаконного звільнення з військової служби - 22.05.2017 року, на посаді начальника Головного управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України з 15.11.2016 року.

Також, Позивачем подано заяву про вихід за межі позовних вимог у справі №826/19326/16, відповідно до якої необхідно:

визнати протиправним і скасувати наказ Голови Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 15.03.2017 року №85-ОС, змінений наказом Голови Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 19.04.2017 року №137-ос та наказом Голови Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 25.07.2017 року №259-ос, згідно з яким, звільнено зі служби за п.«г» ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» (у зв'язку із скороченням штатів або проведення організаційних заходів) у запас Збройних Сил України полковника ОСОБА_2, який перебуває у розпорядженні начальника Головного управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, виключивши його зі списків особового складу з урахуванням наданої відпуски та припинити контракт, 31.05.2017 року;

визнати незаконним звільнення 31.05.2017 року з військової служби полковника ОСОБА_2 на підставі наказу від 15.03.2017 року №85-ОС, зміненого наказом від 19.04.2017 року №137-ос, зміненого наказом від 25.07.2017 року №259-ос;

поновити полковника ОСОБА_2 на військовій службі з дати незаконного звільнення з військової служби - 31.05.2017 року, на посаді начальника Головного управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити в цілому позовну заяву.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення Позивача та його представника, заперечення представників Відповідачів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, Законом України «Про Державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України» від 23.02.2006 року №3475-IV (далі - Закон №3475-IV) відповідно до Конституції України визначаються правові основи організації та діяльності Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону №3475-IV Державна служба спеціального зв'язку та захисту інформації України є державним органом, який призначений для забезпечення функціонування і розвитку державної системи урядового зв'язку, Національної системи конфіденційного зв'язку, формування та реалізації державної політики у сферах криптографічного та технічного захисту інформації, телекомунікацій, користування радіочастотним ресурсом України, поштового зв'язку спеціального призначення, урядового фельд'єгерського зв'язку, а також інших завдань відповідно до закону.

Положеннями статті 5 Закону №3475-IV визначено, що Державна служба спеціального зв'язку та захисту інформації України має таку загальну структуру: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв'язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України; територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв'язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України; територіальні підрозділи; Головне управління та підрозділи урядового фельд'єгерського зв'язку; навчальні, охорони здоров'я, санаторно-курортні та інші заклади, науково-дослідні, науково-виробничі та інші установи і організації.

Положення про територіальні органи, територіальні підрозділи, Головне управління урядового фельд'єгерського зв'язку, заклади і установи Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, їх структуру, штат (штатний розпис) і кошторис затверджує Голова Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України.

Також, пунктом 12 (Положення про Адміністрацію Держспецзв'язку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року №411 (далі - Положення №411 визначено, що Голова Держспецзв'язку: затверджує структуру, штат (штатний розпис) і кошторис територіальних органів Адміністрації Держспецзв'язку, Головного управління урядового фельд'єгерського зв'язку Держспецзв'язку, територіальних підрозділів, закладів, установ та організацій, які входять до структури Держспецзв'язку; затверджує положення про самостійні структурні підрозділи Адміністрації Держспецзв'язку, її територіальні органи, Головне управління урядового фельд'єгерського зв'язку Держспецзв'язку, територіальні підрозділи, положення (статути) про заклади, установи та організації, які входять до структури Держспецзв'язку.

Аналогічна правова норма міститься у п.1.6 розділу І Положення про Головне управління урядового фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, затвердженого наказом Адміністрації Держспецзв'язку від 10.11.2015 року №675(далі - Положення №675) в якому зазначено, що структуру, штат (штатний розпис), кошторис Головного управління затверджує Голова Держспецзв'язку.

Штатний розпис Головного управління на період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року затверджений наказом Адміністрації Держспецзв'язку від 16.09.2015 року №525 (зі змінами), який підписаний Головою Держспецзв'язку.

Відповідно до пп.17 п.12 Положення №411, Голова Держспецзв'язку підписує накази.

Внесення змін до штатного розпису підрозділу Держспецзв'язку, у тому числі і Головного управління, проводиться відповідно до Інструкції про порядок складання, розгляду, затвердження структур і штатних розписів у Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, затвердженої наказом Адміністрації Держспецзв'язку від 20.09.2016 року №577 (далі - Інструкція №577).

Пунктом 1 розділу IV Інструкції №577 визначено, що зміни до штатних розписів підрозділів Держспецзв'язку, в тому числі і Головного управління, вносяться наказами Адміністрації Держспецзв'язку.

Підставами для внесення змін до структурного підрозділу Держспецзв'язку є: вимога атків законодавства щодо основних завдань і функцій підрозділів Держспецзв'язку, упорядкування їх організаційної структури та чисельності; рішення керівництва Держспецзв'язку (рішення ГУУФЗ Держспецзв'язку щодо підрозділів УФЗ Держспецзв'язку) (п.2 роздл.IV Інструкції №577).

Згідно з положеннями пункту 3 розділу IV Інструкції №577 підставою для внесення змін до штатного розпису підрозділу Держспецзв'язку, в тому числі і Головного управління, є рішення керівництва Держспецзв'язку.

Так, у 2016 році до діючого штатного розпису ГУ УФЗ Держспецзв'язку вносились зміни, а саме у Сектор документального забезпечення вводилась посада «фахівець з нетаємного діловодства» за рахунок скорочення посади «офіцер фельдзв'язку» відділу Управління організаційної роботи та контролю службової діяльності ГУ УФЗ Держспецзв'язку.

10.11.2016 року відповідно до положень Інструкції №577, полковником Чаузовим О.М., першим заступником Голови Держспецзв'язку, підготовлена на ім'я Голови Держспецзв'язку доповідна записка щодо удосконалення керівництва діяльністю Головного управління; запропоновано внести відповідні зміни до штатного розпису ГУ УФЗ Держспецзв'язку, передбачивши комплектування посади начальника ГУ УФЗ Держспецзв'язку - працівником, зміни провести з 15.11.2016 року.

Керівництво Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України здійснює Голова Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, який очолює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв'язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України, і несе особисту відповідальність за виконання покладених на Державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України завдань (ч.1 ст.6 Закону №3475-IV).

Головою Держспецзв'язку 10.11.2016 року розглянуто доповідну записку та накладено резолюцію - «Згоден», яка у встановленому порядку передана до Департаменту кадрової роботи та управління персоналом Адміністрації Держспецзв'язку для підготовки наказу про внесення відповідних змін.

11.11.2016 року Адміністрацією Держспецзв'язку прийнято рішення «Про внесення змін до штатного розпису» №705, яким внесено зміни до Штатного розпису ГУ УФЗ Держспецзв'язку на період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, такі зміни «начальник Головного управління, генерал-майор» викласти у такій редакції «Начальник Головного управління (17 т.р.)».

Частиною 1 статті 11 Закону №3475-IV (у редакції чинній станом на 05.06.2014 року) передбачено, що до особового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України належать військовослужбовці, державні службовці та інші працівники.

Слід зазначити, що Положенням №675 встановлені вимоги до особи, яка займає посаду начальника Головного управління.

Так, у пункті 3.3 розділу III зазначеного Положення №675 встановлено, що на посаду начальника Головного управління призначається особа, яка має вищу освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста, магістра. Стаж роботи за фахом на керівних посадах не менше 5 років або стаж роботи на керівних посадах в інших сферах управління не менше 7 років.

Колегія суддів звертає увагу на те, що зазначеною нормою не встановлена вимога щодо категорії особи, яка очолює Головне управління, чи це повинен бути військовослужбовець, чи працівник.

Як вже зазначалось таке рішення приймається Головою Держспецзв'язку відповідно до ч.7 ст.6 Закону №3475-IV.

При цьому, у п.3.1 розділу III Положенням №675 визначено, що Головне управління очолює начальник, якого призначає на посаду і звільняє з посади Голова Держспецзв'язку.

Указом Президента України від 21.03.2002 року №277 «Про переліки посад військовослужбовців і працівників правоохоронних органів, що підлягають заміщенню особами вищого офіцерського (начальницького) складу, та граничних військових і спеціальних звань за цими посадами» затверджено переліки посад військовослужбовців і працівників правоохоронних органів, що підлягають заміщенню особами вищого офіцерського (начальницького) складу, та граничних військових і спеціальних звань за цими посадами (додатки № 1 - № 12).

У примітці до додатку 12 переліку посад, що підлягають заміщенню особами вищого офіцерського складу, та граничних військових звань за цими посадами в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України встановлено, що посади, зазначені у цьому додатку, можуть бути заміщені як військовослужбовцями, так і цивільними особами (державними службовцями або іншими особами, які уклали відповідно до закону трудовий договір із Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України).

Тобто, на посаду, зазначену у цьому переліку, може бути призначена особа, яка є як військовослужбовцем так і працівником, в залежності від того яка категорія зазначена у штатному розписі.

Листом Міністерства праці та соціальної політики України від 27.06.2007 року №162/06/187-07 «Щодо штатного розпису» встановлено, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Також у листі зазначено, що штатний розпис - це документ, що встановлює для даного підприємства, установи, організації структуру, штати і посадові оклади працівників.

Штатний розпис містить назви посад, чисельність персоналу та оклади за кожною посадою.

Отже, колегія суддів вважає, що Адміністрацією Держспецзв'язку вмотивовано та у межах повноважень прийнято наказ від 11.11.2016 року №705 «Про внесення змін до штатного розпису».

Також, слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 року №83 «Про затвердження переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави», затверджено перелік об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, до такого об'єкту віднесено і Головне управління.

У березні 2015 року, тобто на момент прийняття постанови Кабінетом Міністрів України Головне управління, відповідно до Закону України «Про управління об'єктами державної власності», перебувало у сфері управління Адміністрації Держспецзв'язку, комплектувалося особами начальницького складу, які перебували в кадрах МВС, та які мали спеціальне звання з додаванням слів «внутрішньої служби» та не входило до загальної структури Держспецзв'язку.

Адміністрація Держспецзв'язку здійснювала управління Головним управлінням в межах повноважень, встановлених ст.6 Закону України «Про управління об'єктами державної власності».

18.11.2015 року відбулася державна реєстрація у державного реєстратора Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації Положення №675, а тому з із 01.01.2016 року була завершена процедура утворення Головного управління у складі Держспецзв'язку.

Таким чином, Головне управління Держспецзв'язку втратило статус об'єкта державної власності, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, в подальшому зміни не вносилися.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Голови Держспецзв'язку від 11.12.2015 року №401-ос «Про особовий склад» ОСОБА_2 був прийнятий на військову службу за контрактом; йому присвоєно військове звання «полковник».

З метою дотримання штатної дисципліни та підвищенням ефективності виконання службових завдань на окремих напрямах діяльності, Позивача, відповідно до пп.2 п.82 Положення №463 (скорочення штатів або проведенням організаційних заходів), зараховано з 15.11.2016 року у розпорядження начальника Головного управління зі збереженням грошового та інших видів забезпечення, що підтверджується наказом Голови Держспецзв'язку від 14.11.2016 року №397-ос «Про особовий склад».

Пунктом 11 розділу IV Інструкції про порядок застосування Положення про проходження військової служби (навчання) військовослужбовцями Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, затвердженої наказом Адміністрації Держспецзв'язку від 24.03.2016 року №227 встановлено, що підставою для зарахування військовослужбовця у розпорядження начальника у зв'язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів є: зміна організаційно-штатної побудови підрозділу; скорочення штатних посад; прийняття Головою Держспецзв'язку або особою, яка тимчасово виконує його обов'язки, управлінських рішень щодо підвищення ефективності виконання службових завдань на окремих напрямах діяльності підрозділу шляхом переміщення військовослужбовця; перерозподіл функціональних обов'язків та наявних сил у зв'язку зі зміною покладених завдань.

Наказом від 11.11.2016 року №705 передбачено зміни у штатній побудові підрозділу «Керівництво», тобто відбулися зміни категорії посад, що носять суттєвій характер, пов'язаний зі змінами статусу посади та умовами оплати служби/праці.

Начальник Головного управління, відповідно до структури та штатного розпису, відноситься до підрозділу, який має назву «Керівництво».

Як вже зазначалось, посада начальника Головного управління військовослужбовця штатної категорії «генерал-майор» з посадовим окладом 1990,00 грн. була скорочена.

Голова Держспецзв'язку 10.11.2016 року підтримав пропозицію першого заступника Голови Держспецзв'язку щодо необхідності підвищення ефективності міжнародної діяльності Головного управління шляхом безпосередньої участі начальника Головного управління у налагодженні зв'язків з відповідними службами та установами інших держав стосовно укладення договорів (угод) та приведення системи фельд'єгерського зв'язку до європейських стандартів.

Пунктом 81 Положення №463 визначено, що Голові Держспецзв'язку надане таке право як зарахування усіх категорій військовослужбовців Держспецзв'язку у своє розпорядження або у розпорядження начальників підрозділів Держспецзв'язку.

З метою використання його досвіду роботи, професійного потенціалу (11 років очолював відділ ГУ ДФС України у м.Полтава) ОСОБА_2 запропоновано очолити такі підрозділи: відділ урядового фельд'єгерського зв'язку (далі - УФЗ) Держспецзв'язку у м.Кіровоград; відділ УФЗ Держспецзв'язку у м.Суми; відділ УФЗ Держспецзв'язку у м.Херсон.

Голова Держспецзв'язку у межах своїх повноважень зарахував полковника ОСОБА_2 у розпорядження начальника Головного управління із 15.11.2016 року.

Наказом Голови Держспецзв'язку від 14.11.2016 року №398-ос «Про особовий склад» начальником Головного управління призначено Антоненка С.В..

Тобто, зарахування Позивача у розпорядження відбулося із дотриманням норм законодавства, регулюючих зазначену сферу правовідносин.

Термін перебування у розпорядженні військовослужбовця, зарахованого у розпорядження відповідно до пп.2 п.82 Положення №463, допускається до 3-х місяців, при цьому військовослужбовець не може бути виключений із списків особового складу поки перебуває на лікуванні у лікувальному закладі чи знаходиться у відпустці.

17.02.2015 року Верховним Судом України у постанові по справі №21-8а15 зазначено, що при урегулюванні питання проходження служби співробітниками органів внутрішніх справ пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, коли нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Полковник ОСОБА_2 є військовослужбовцем, особою офіцерського складу.

Приписами ч.2 ст.11 Закону №3475-IV визначено, що порядок проходження служби військовослужбовцями Держспецзв'язку здійснюється відповідно до Положення про проходження військової служби (навчання) військовослужбовцями Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, яке затверджує Президент України.

Також, частиною 5 статті 11 Закону №3475-IV встановлено, що на військовослужбовців Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України поширюється дія статутів Збройних Сил України та законодавства України, що встановлює загальний порядок і умови проходження військової служби, зокрема Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу».

Щодо проведення керівництвом ГУ УФЗ Держспецзв'язку заходів стосовно вирішення питання пов'язаного з подальшим проходженням військової служби полковником ОСОБА_2, колегія суддів зазначає таке.

14.11.2016 року Позивач прибув до Адміністрації Держспецзв'язку на щотижневу службову нараду керівників підрозділів Держспецзв'язку за адресою: м.Київ, вул.Солом'янська, 13, що підтверджується протоколом №46/2016 апаратної наради керівного складу Держспецзв'язку з питань підбиття підсумків службової діяльності за тиждень (а.с.40).

Після завершення службової наради, 14.11.2016 року в кабінеті Голови Держспецзв'язку полковнику ОСОБА_2 у присутності деяких керівників підрозділів Держспецзв'язку доведено до відома накази від 11.11.2016 року №705 «Про внесення змін до штатного розпису», від 14.11.2016 року №397-ос «Про особовий склад» та від 14.11.2016 року №708 «Про призначення комісії для прийняття та здавання посади».

14.11.2016 року Позивач із наказами ознайомився, що підтверджується актом про доведення до полковника ОСОБА_2 наказів Голови Держспецзв'язку та Адміністрації Держспецзв'язку (а.с. 39).

Як вже зазначалось, полковник ОСОБА_2 відповідно до наказу №397-ос Голови Держспецзв'язку з 15.11.2016 року перебував у розпорядженні ГУ УФЗ Держспецзв'язку.

Під час перебування військовослужбовця у розпорядженні здійснюються заходи щодо врегулювання питання пов'язані з його подальшим проходженням військової служби.

Слід зазначити, що полковник ОСОБА_2, будучи військовослужбовцем, повинен був неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України.

Статтею 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено, що військовослужбовець особисто зобов'язаний відрекомендовуватися своєму безпосередньому начальнику у тому числі у разі вибуття чи повернення з лікування.

Разом з тим, полковник ОСОБА_2 ані 14.11.2016 року, ані наступного дня не повідомляв Голову Держспецзв'язку, керівника Головного управління про те, що хворіє, також він не повідомив Медичний центр Держспецзв'язку.

Крім того, не була повідомлена чергова служба Головного управління, яка веде облік військовослужбовців, які перебувають на службі.

До Адміністрації Держспецзв'язку лише 18.11.2016 року був переданий рапорт Позивача про те, що у зв'язку із різким погіршенням стану здоров'я 14.11.2016 року звернувся до медичного закладу для надання медичної допомоги; після надання медичної допомоги перебуває на лікарняному (а.с.41).

Таким чином, Позивачем порушено положення Інструкції про порядок медичного забезпечення в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, затвердженої наказом Адміністрації Держспецзв'язку від 01.04.2014 року №156 (далі - Інструкція №156), в частині отримання медичної допомоги в медичних закладах Держспецзв'язку та звільнення від виконання службових обов'язків у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю.

Відповідно до п.п.3.1-3.4 Інструкції №156, медична допомога особам, визначеним у п.1.5 розділу І цієї Інструкції, надається медичними працівниками в закладах сторони здоров'я Держспецзв'язку відповідно до державних стандартів у сфері охорони здоров'я в порядку, передбаченому законодавством України.

У закладах охорони здоров'я Держспецзв'язку та інших закладах охорони здоров'я надаються: медична допомога; невідкладна медична допомога; медична реабілітація; санітарно-гігієнічні та протиепідемічні заходи; звільнення від виконання службових обов'язків на період хвороби з тимчасовою втратою працездатності військовослужбовцем Держспецзв'язку; забезпечення лікарськими засобами, імунологічними препаратами та виробами медичного призначення.

За відсутності в закладах охорони здоров'я Держспецзв'язку фахівців необхідного профілю, кваліфікації, при лікуванні складних для діагностики і лікування захворювань, у разі лікування хвороб, що потребують спеціальних методів діагностики та лікування, пацієнти можуть отримати медичну допомогу (консультацію лікаря, групи лікарів, діагностичні та лабораторні дослідження) в інших закладах охорони здоров'я.

Рішення про направлення пацієнта до іншого закладу охорони здоров'я приймає лікуючий лікар чи фельдшер Держспецзв'язку. Належним чином оформлене направлення підписується лікуючим лікарем чи фельдшером Держспецзв'язку, завіряється підписом запальника закладу охорони здоров'я Держспецзв'язку або начальника територіального підрозділу Держспецзв'язку та засвідчується печаткою лікаря, печаткою «Для довідок» закладу охорони здоров'я Держспецзв'язку або печаткою «Для довідок» територіального підрозділу Держспецзв'язку і реєструється в журналі реєстрації направлень.

Медичну допомогу в державних або комунальних закладах охорони здоров'я отримують військовослужбовці Держспецзв'язку в разі: відсутності за місцем проходження служби або за місцем проживання (перебування) військовослужбовців Держспецзв'язку закладів охорони здоров'я Держспецзв'язку та інших закладів охорони здоров'я; перебування в невідкладному стані (при нещасних випадках, гострих захворюваннях тощо).

Законодавством України про військову службу та Положенням №463 не передбачено обмежень або заборон щодо прийняття або реалізації рішень щодо зарахування військовослужбовця у розпорядження, під час тимчасової непрацездатності цього військовослужбовця.

Перебуваючи у розпорядженні військовослужбовець не звільняється від виконання обов'язків військової служби, а тимчасово виконує обов'язки військової служби без призначення на посаду.

Згідно з п.81 Положення №463 у випадках, передбачених у п.82 цього Положення, військовослужбовці можуть зараховуватися в розпорядження начальників як такі, що тимчасово виконують обов'язки військової служби без призначення на посади.

Начальники зобов'язані організувати службову діяльність військовослужбовців, зарахованих у їх розпорядження, та здійснювати контроль за виконанням покладених на них завдань.

За військовослужбовцями, зарахованими у розпорядження начальників, зберігається право на грошове та інші види забезпечення за останньою посадою, яку вони безпосередньо обіймали перед зарахуванням у розпорядження. Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які зараховані у розпорядження, визначається Адміністрацією Держспецзв'язку (п.82 Положення №463).

Посилання апелянта на те, що станом на дату прийняття наказу про переведення його у розпорядження він перебував на лікарняному, а тому звільнення з посади в період тимчасової непрацездатності є незаконним, колегія суддів вважає необґрунтованим з огляду на таке.

Так, пунктом 145 Положення №463 встановлено, що про звільнення зі служби згідно з п. «г» ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», військовослужбовець попереджається не пізніше ніж за два місяці до дати виключення його зі списків особового складу. Дата виключення зі списків особового складу є останнім днем проходження військової служби. Звільнення з роботи працівників, відповідно до Кодексу законів про працю України за своїми правовими наслідками можливо порівняти лише з виключенням військовослужбовця зі списків особового складу, в день, коли припиняються трудові відносини та припиняється виплата грошового забезпечення (заробітної плати).

Відповідно до абз.2 п.163 Положення №463, військовослужбовці не можуть бути виключені зі списків особового складу Держспецзв'язку в період перебування їх на лікуванні у закладах охорони здоров'я і у відпустці для лікування у зв'язку і хворобою.

Отже, твердження Позивача щодо необхідності його попередження за два місяці про майбутнє зарахування у розпорядження, яке не є звільненням з військової служби та припиненням правовідносин між Держспецзв'язку та особою, колегія вважає безпідставним.

Щодо неподання до відповідного органу Служби безпеки України матеріалів для переоформлення допуску до державної таємниці, колегія суддів зазначає таке.

Наказом Адміністрації Держспецзв'язку від 30.06.2015 року №368 Позивача призначений на посаду начальника Головного управління Державної фельд'єгерської служби України.

Згідно з ч.3 ст.27 Закону України «Про державну таємницю» та на підставі розпорядження Управління Служби безпеки України в Полтавській області від 03.02.2012 року №Д-12, ОСОБА_2 надано допуск до державної таємниці за формою «один».

При цьому, помічником начальника Головного управління Держфельдслужби, на якого було покладено обов'язки керівника групою режимно-секретної роботи Головного управління Держфельдслужби, здійснено запис від 30.06.2015 року в обліковій картці громадянина про надання допуску та доступу до державної таємниці (форма 6) щодо надання доступу до інформації з грифом секретності «Особливої важливості», «Цілком таємно» та «Таємно» ОСОБА_2 за посадою начальника Головного управління Держфельдслужби.

Відповідно до пп.8 п.6 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №1294)та постанови Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 року №414 «Про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв'язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці» (далі - Постанова №414), ОСОБА_2 наказом Головного управління Держфельдслужби від 30.06.2015 року №301/ос встановлено надбавку за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 20% до посадового окладу.

11.12.2015 року наказом Голови Держспецзв'язку №401-ос «Про особовий склад» ОСОБА_2 прийнято на військову службу за контрактом за ст.ст. 19, 20 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», п.п.16, 19, 27 Положення №463, та призначено із 01.01.2016 року на посаду начальника Головного управління.

Враховуючи вимоги ч.3 ст.27 Закону України «Про державну таємницю», абзац 5 пункту 68 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року №939 (далі - Порядок №939), та згідно з розпорядженням Управління Служби безпеки України в Полтавській області від 03.02.2012 року №Д-12, начальником режимно-секретного сектору Головного управління зроблено запис від 04.01.2016 року в обліковій картці громадянина про надання допуску та доступу до державної таємниці (форма 6) щодо надання доступу до інформації з грифом секретності «Особливої важливості», «Цілком таємно» та «Таємно» ОСОБА_2 за посадою начальника Головного управління.

14.01.2016 року наказом Голови Держспецзв'язку №15-ос «Про особовий склад» ОСОБА_2 встановлено надбавку за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 20% до посадового окладу.

Як вже зазначалося, наказом Голови Держспецзв'язку від 14.11.2016 року №397-ос «Про особовий склад» ОСОБА_2 із 15.11.2016 року зараховано у розпорядження начальника Головного управління за п.81, пп.2 п.82 Положення №463.

За таких обставин, Позивач за посадою вже не мав права на доступ до державної таємниці, наданого йому з урахуванням вимог ч.3 ст.27 Закону України «Про державну таємницю» та абз.5 п. 68 Порядку №939.

16.11.2016 року начальником режимно-секретного сектору Головного управління внесена відмітка до облікової картки громадянина про надання допуску та доступу до державної таємниці (форма 6) про припинення ОСОБА_2 доступу до державної таємниці

Крім того, згідно п.50 Порядку №939 на одній номенклатурній посаді (у даному випадку посаді начальника Головного управління в Номенклатурі посад працівників Головного управління, перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці (далі - номенклатура посад) має право перебувати лише один працівник.

Відповідно до Службових обов'язків військовослужбовців, зарахованих в розпорядження начальника Головного управління, затверджених начальником Головного управління 16.11.2016 року (обл.№63/05-2041 від 17.11.2016 року), характер виконуваних військовослужбовцями завдань не передбачає роботи із секретною інформацією (додаток 1).

Статтею 22 Закону України «Про державну таємницю» передбачено термін дії допуску до державної таємниці за формою «один» у 5 років.

03.02.2017 року у Позивача сплинув термін дії допуску до державної таємниці за формою «один», який йому було надано розпорядженням Управління Служби безпеки України в Полтавській області від 03.02.2012 року №Д-12.

Таким чином, доступ до державної таємниці без урахування номенклатури посад, як це передбачено п.53 Порядку №939, Позивачу не оформлювався.

Положеннями статті 26 Закону України «Про державну таємницю» встановлено, що переоформлення громадянам допуску до державної таємниці здійснюється у разі закінчення терміну дії допуску до державної таємниці за необхідності подальшої роботи з секретною інформацією.

На підставі відсутності подальшої потреби у роботі з інформацією, що становить державну таємницю, та згідно п.77 Порядку №939, матеріали на продовження строку дії допуску до державної таємниці або на скасування допуску до державної таємниці Позивачем до Служби безпеки України не направлялися.

Положеннями Постанови №1294 та Постановою №414 передбачено надання компенсації тільки тим військовослужбовцям, які за умовами своєї професійної діяльності постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (особи, які працюють в умовах режимних обмежень).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державну таємницю» для ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов'язаної з державною таємницею, посадовою особою відповідно до її службових повноважень, потребує надання доступу до державної таємниці.

Правовою підставою оформлення громадянину доступу до секретної інформації є допуск такого громадянина до державної таємниці, наданий у визначеному законодавством порядку.

Статтею 27 Закону України «Про державну таємницю» чітко визначено, що доступ до державної таємниці надається дієздатним громадянам України, яким надано допуск до державної таємниці та які потребують його за умовами своєї службової діяльності.

Отже, у зв'язку із закінченням у Позивача терміну дії допуску до державної таємниці та відсутністю правових підстав щодо продовження дії такого допуску, наказом Головного управління від 15.02.2017 року №29-ос «Про особовий склад» із 04.02.2017 року припинено виплату надбавки за службу в умовах режимних обмежень.

Оскільки, станом на 03.02.2017 року ОСОБА_2 не перебував на посаді начальника Головного управління, у розпорядженні начальника Головного управління, у посадовій інструкції особи, яка перебуває у розпорядженні, відсутні обов'язки працювати з матеріальними носіями секретної інформації, то правових підстав для направлення Адміністрацією Держспецзв'язку матеріалів для оформлення допуску до державної таємниці, у зв'язку із закінченням терміну його дії, відсутні.

Щодо зобов'язання донарахувати та виплатити Позивачу надбавку за службу в умовах режимних обмежень, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про державну таємницю», у разі, коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 5 Положення №414 встановлено, що такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю,вважаються особи, які за своїми функціональними обов'язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці.

03.02.2017 року у Позивача сплинув термін дії допуску до державної таємниці за формою «один», який йому було надано розпорядженням Управління Служби безпеки України в Полтавській області від 03.02.2012 року №Д-12.

Тобто, у ОСОБА_2 закінчилася дія допуску до державної таємниці, після виведення у розпорядження останній не працює з матеріальними носіями секретної інформації.

Отже, у Відповідача 1 відсутні правові підстави для здійснення виплати Позивачу надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за посадами.

Щодо законності наказу Голови Держспецзв'язку від 15.03.2017 року №85-ос «Про особовий склад» в частині звільнення ОСОБА_2 зі служби, колегія суддів зазначає таке.

01.12.2016 року начальником Головного управління Антоненком С.В. прийнято наказ №134, яким полковнику ОСОБА_2, що знаходиться у розпорядженні начальника ГУ УФЗ Держспецзв'язку за посадою начальника головного управління, надано частину невикористаної щорічної основної відпустки за 2016 рік, тривалістю 37 календарних днів, з 05.12.2016 року по 10.01.2017 року на підставі рапорту від 25.11.2016 року (т.2, а.с.186).

За таких обставин, 01.12.2016 року начальником Головного управління Антоненком С.В. сплановано провести бесіду з полковником ОСОБА_2 у присутності заступника начальника Головного управління та заступника начальника відділу кадрового забезпечення Головного управління щодо подальшого проходження Позивачем військової служби (лист №63/08-2138 від 01.12.2016 року), однак Позивач до службової будівлі за адресою: м.Київ, вул.Мала Житомирська,19, не прибув.

Статтею 35 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» визначено, що наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв'язку.

Так, 01.12.2016 року начальником Головного управління Антоненком С.В. в телефонному режимі проведено бесіду з Позивачем та запропоновано призначення на наявні посади, а саме: начальника управління організаційної роботи та контролю службової діяльності Головного управління; начальника відділу УФЗ Держспецзв'язку в м.Кіровограді; начальника відділу УФЗ Держспецзв'язку в м.Сумах, начальника відділу УФЗ Держспецзв'язку в м.Херсоні; старшого дипломатичного кур'єра 1 відділення 4 відділу Головного управління, що підтверджується витягом із схеми оповіщення керівного складу ГУ УФЗ Держспецзв'язку від 09.02.2016 року №63/05-21 дск, актом від 01.12.2016 року, листом бесіди від 01.12.2016 року, письмовими поясненнями т.в.о. начальника ГУ УФЗ Держспецзв'язку С.В. Антоненком та письмовими поясненнями начальника ГУ УФЗ Держспецзв'язку О.О.Шептицького.

Слід звернути увагу на те, що станом на 01.12.2016 року відомостей в ГУ УФЗ Держспецзв'язку про перебування ОСОБА_2 на лікуванні не було.

Законодавством про військову службу та Положенням №463 не передбачено обмежень або заборон щодо проведення з Позивачем бесіди щодо подальшого проходження служби.

Про своє рішення щодо згоди призначення на запропоновані посади полковник ОСОБА_2 повинен повідомити рапортом до 13.01.2017 року.

У разі неподання рапорту Позивач проінформований, що буде звільнений зі служби в запас Збройних Сил України за пунктом «г» (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу».

Відповідно до п.15 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у разі звільнення військовослужбовців зі служби та невикористання ними щорічної основної відпустки за їх бажанням надається невикористана відпустка з наступним звільненням їх зі служби. Датою звільнення військовослужбовця зі служби у такому разі є останній день відпустки.

Скориставшись цим правом, 24.01.2017 року Позивач подав рапорт щодо надання йому щорічної основної відпустки за 2017 рік тривалістю 45 діб з 03.02.2017 року по 20.03.2017 року, про що виданий відповідний наказ ГУ УФЗ Держспецзв'язку «Про відпустки» №7 від 25.01.2017 року.

У той же час, полковник ОСОБА_2 у вказаний термін не подав рапорт щодо згоди на призначення на запропоновані йому посади, що свідчить про небажання продовжувати військову службу на запропонованих посадах.

Відповідно до п.156 Положення №463 перебування військовослужбовця у відпустці чи його тимчасова непрацездатність не є підставою для затримки видання наказу про звільнення військовослужбовців з військової служби.

Так, керівництвом ГУ УФЗ Держспецзв'язку підготовлено подання до звільнення полковника ОСОБА_2, який 09.03.2017 року доведено до відома останньому, про що складений відповідний акт.

На підставі подання про звільнення відповідно до пункту «г» (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) ч.6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» та п.173 Положення №463, полковник ОСОБА_2 наказом Голови Держспецзв'язку №85-ос від 15.03.2017 року звільнено з військової служби в Держспецзв'язку у запас Збройних Сил України та виключено зі списків особового складу з урахуванням наданої чергової відпустки 19.04.2017 року.

Із змістом вказаного наказу, 21.03.2017 року Позивач, ознайомлений начальником Головного управління у присутності заступника начальника Головного управління, заступника начальника Головного управління - начальника управління Головного управління, заступника начальника управління - начальника 1 відділу управління Головного управління та заступника начальника ВКР Головного управління, про що складений відповідний акт.

18.03.2017 року рапортом Позивача повідомив Відповідача 1 про перебування на стаціонарному лікуванні у Національному військово-медичному клінічному центрі «ГВКГ», де перебував до 11.04.2017 року, що підтверджується довідкою №227 Національного військово-медичного клінічного центру «ГВКГ».

Відповідно до п.125 Положення №463 військовослужбовцям, які захворіли під час щорічної основної або щорічної додаткової відпустки, така відпустка продовжується після одужання на кількість невикористаних днів цієї відпустки.

Таким чином, наказом ГУ УФЗ Держспецзв'язку №34 від 13.04.2017 полковнику ОСОБА_2 у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю термін щорічної основної відпустки за 2017 рік продовжено до 22.05.2017 року.

19.04.2017 року наказом Голови Держспецзв'язку №137-ос внесено відповідні зміни до наказу Голови Держспецзв'язку від 15.03.2017 року №85-ос, а саме змінено дату виключення Позивача зі списків особового складу та припинення контракту на 22.05.2017 року.

Інформація про зміну дати виключення зі списків особового складу та припинення дії контракту доведено ОСОБА_2 до відома листом Головного управління №63/08-768 від 20.04.2017 року, шляхом поштового відправлення з повідомленням за місцем проживання.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наказ Голови Держспецзв'язку від 15.03.2017 року №85-ос «Про особовий склад» щодо звільнення полковника ОСОБА_2 зі служби у Держспецзв'язку, виданий відповідно до норм Положення №463, а посилання Позивача щодо його незаконності є безпідставними та необґрунтованими.

Приписами ст.159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

З урахуванням наведеного, не підлягає задоволенню клопотання Позивача щодо виходу за межі позовних вимог відповідно до ст.11 КАС України, згідно яких суд може вийти за межі позовних вимог тільки у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод чи інтересів третіх осіб, про захист яких вони просять.

За приписами п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Бужак Н.П.

Костюк Л.О.

Ухвала складена в повному обсязі 01 грудня 2017 року.