Справа № 826/7222/16
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7222/16 Головуючий у 1-й інстанції: Добрянська Я.І.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.

при секретарі: Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Національної поліції України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Національної поліції України про визнання незаконним, протиправним та скасування наказу в частині, визнання пртиправним рішення атестаційної комісії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Національної поліції України про визнання незаконним, протиправним та скасування в частині щодо позивача наказ № 187ос від 25.03.2016, яким майора поліції ОСОБА_2, начальника відділу управління захисту економіки у м. Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України звільнено зі служби в поліції згідно з п. 5 (через службову невідповідність) ч.1 ст.177; поновлення позивача на посаді начальника відділу управління захисту економіки у м. Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України, з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу; визнання рішення атестаційної комісії щодо начальника відділу управління захисту економіки у м. Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України майора поліції ОСОБА_2 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби у поліції через службову невідповідність незаконним та протиправним.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2017 адміністративний позов ОСОБА_2 до Національної поліції України про визнання незаконним, протиправним та скасування наказу в частині, визнання протиправним рішення атестаційної комісії задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Національної поліції України № 187 о/с від 25.03.2016, в частині звільнення позивача, зі служби в Національній поліції України. Поновлено позивача на службі в поліції на посаді начальника відділу управління захисту економіки у місті Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України з 29.03.2016. Стягнуто з Національної поліції України на користь позивача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 90431, 25 грн (дев'яносто тисяч чотириста тридцять грн. 25 коп.). Визнано рішення атестаційної комісії щодо начальника відділу управління захисту економіки у м. Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України майора поліції позивача незаконним та протиправним. Визнано рішення атестаційної комісії щодо начальника відділу управління захисту економіки у м. Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України майора поліції ОСОБА_2 незаконним та протиправним. Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на службі в поліції на посаді начальника відділу управління захисту економіки у місті Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України з 29.03.2016. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Національної поліції України на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за один місяць.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

27.11.2017 у судове засідання з'явились позивач та представник позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова суду - скасуванню в частині з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з чим не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що з 01.09.2001 по 06.11.2015 ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ України, перебуваючи на посадах та у різних підрозділах МВС України.

Згідно витягу з наказу № 187 о/с від 25.03.2016 «По особовому складу Департаменту захисту економіки» згідно з п. 5 (через службову невідповідність) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» майора поліції ОСОБА_2 (М-259385) начальника відділу управління захисту економіки у м. Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України звільнено зі служби поліції 28.03.2016.

Вислуга років на день звільнення: календарна складає 14 років 06 місяців 27 днів.

Підстава: висновок апеляційної атестаційної комісії від 29.12.2015.

При цьому прийнято позивача на службу до Національної поліції України, згідно наказу № 1 о/с від 07.11.2015 на підставі його заяви від 07.11.2015 та у відповідності до п. 9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» призначено як такого, що прибув з МВС України, з присвоєнням спеціального звання поліції в порядку переатестування 07.11.2015.

Згідно наказу Національної поліції України № 210о/с від 20.11.2015 прийнято рішення про проведення атестування поліцейських апарату НПУ та міжрегіональних територіальних органів, у тому числі і ДЗЕ та затверджено склад атестаційних комісій.

У справі також наявний атестаційний лист щодо позивача від 29.12.2015, у якому зазначено, зокрема, про те, що позивач за час служби в органах внутрішніх справ зарекомендував себе виключно з позитивної сторони, висококваліфікованим спеціалістом, умілим організатором, який володіє високим почуттям відповідальності за доручену справу. Має добру теоретичну підготовку та достатній досвід практичної роботи. Нормативні документи, які регламентують діяльність органів внутрішніх справ знає і правильно застосовує їх у практичній діяльності. В роботі цілеспрямований, вміє вибрати головне і зосередити на цьому увагу. Здатний швидко оцінювати ситуації, що виникають і приймати правильні управлінські рішення При виконанні службових обов'язків завжди дотримувався правил збереження державної та службової таємниці. Постійно працює над підвищенням свого професійного рівня. У службовій діяльності суворо дотримується законності. Користується заслуженим авторитетом і повагою у колег по службі. Під час спілкування з громадянами та колегами по роботі ввічливий, тактовний, уважний.

Разом з тим, у графі «Результати тестування» у атестаційному листі містяться відомості: «тестування загальних навичок - 29», «професійне тестування - 19», у графі «результати атестування - 4» - зайнятій посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність».

Датою ознайомлення позивача із висновком атестаційної комісії є 12.01.2016, що підтверджується розпискою позивача у атестаційному листі.

Відповідно до копії протоколу від 29.12.2015 Центральної атестаційної комісії № 3 Апарату ГУ НП у м. Києві членами атестаційної комісії під час проведення атестування ОСОБА_2 за результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення поставлено на голосування рішення, а саме - "4 - зайнятій посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", дане рішення прийнято одноголосно.

Позивачем подано скаргу на згаданий вище висновок атестаційної комісії на адресу апеляційної атестаційної комісії Північного регіону НП України.

Згідно витягу із протоколу від 15.01.2016 Центральної апеляційної атестаційної комісії Північного регіону НП України за результатами вивчення скарги її відхилено.

02.07.2015 Верховна Рада України прийняла Закон України «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VІІІ), який набрав чинності 07.11.2015.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 580-VІІІ поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною першою статті 48 Закону № 580-VІІІ визначено, що призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Пунктом 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VІІІ передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Таким чином, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або шляхом проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції та лише за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним Законом № 580-VІІІ.

Як вже зазначалось, позивач прийнятий на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VІІІ. При цьому, питання щодо відповідності особи позивача вимогам до поліцейського (які передбачені в Законі № 580-VІІІ) при прийнятті останнього до поліції не виникало.

Статтею 58 Закону № 580-VІІІ передбачено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Пунктом 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VІІІ не передбачено процедури переатестування колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді як під час прийняття, так і після такого прийняття під час подальшого проходження служби в поліції.

Колегією суддів встановлено, що позивач був прийнятий на службу до Національної поліції України безстроково та атестації на предмет відповідності посаді не підлягав.

У свою чергу, згідно з вимогами статті 57 Закону № 580-VІІІ атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу або для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність, або в разі вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Вказані підстави для проведення атестування є вичерпними.

Поряд із Законом України «Про Національну поліцію» правові, організаційні та фінансові засади функціонування системи професійного розвитку працівників визначаються також положеннями Законом України № 4312-VI від 12.01.2012 «Про професійний розвиток працівників».

Так, статтею 1 цього Закону визначено, що атестація працівників - процедура оцінки професійного рівня працівників кваліфікаційним вимогам і посадовим обов'язкам, проведення оцінки їх професійного рівня.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України № 4312-VI від 12.01.2012 «Про професійний розвиток працівників» атестації не підлягають працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

Положеннями частин першої та третьої статті 13 Закону України «Про професійний розвиток працівників» передбачено, що атестаційна комісія приймає рішення про відповідність або невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі.

В разі прийняття рішення про невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі комісія може рекомендувати роботодавцеві перевести працівника за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направити на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією. Рекомендації комісії з відповідним обґрунтуванням доводяться до відома працівника у письмовій формі.

Отже, з наведеного вбачається, що метою проведення атестування з будь-яких зазначених у статті 57 Закону № 580-VІІІ підстав є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

При цьому, кожна з цих трьох підстав для проведення атестування повинна бути зв'язана з певними передумовами, зокрема, атестування яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення встановленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

Закон № 580-VІІІ не передбачає проведення атестування без настання обставин, визначених частиною другою статті 57 Закону № 580-VІІІ.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які свідчать про підстави проведення атестування, зокрема, наказу про проведення атестації позивача, у якому повинні бути посилання на те, що атестування проводиться у зв'язку з наявністю підстав (передумов) для вирішення питання про призначення позивача на вищу посаду, заміщення якої здійснюється без проведення конкурсу чи для вирішення питання про його переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність. Вказані відомості також відсутні і в атестаційному листку.

Отже, відповідач необґрунтовано розцінив закріплену у частині першій статті 57 Закону № 580-VІІІ мету атестування як самостійну та достатню підставу для проведення атестування поліцейських, серед яких був і позивач, з ціллю визначення можливості їх звільнення через службову невідповідність, в той час як конкретні передумови (порушення порядку і правил несення служби тощо) для призначення атестування були відсутні та в ході судового розгляду справи відповідачем у такому контексті не доведені.

Крім того, поняття «службова невідповідність» і звільнення за цією підставою є більш широким і таким, що охоплюється поняттям «звільнення у порядку дисциплінарного стягнення».

Аналогічна правова позиція розкрита у постанові Верховного Суду України від 11.03.2014 № 21-13а14, яка в силу положень статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права.

Колегією суддів встановлено, що питання про притягнення позивача до відповідальності в межах дисциплінарної процедури відповідачем не вирішувалось.

За вказаних обставин, позивача було протиправно та безпідставно включено до списку поліцейських, які підлягають атестуванню.

Разом з цим, порядок проведення атестування поліцейських визначено Інструкцією, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ № 1465 від 17.11.2015, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 за №1445/27890 (далі - Інструкція № 1465).

Пунктом 2 розділу І Інструкції № 1465 передбачено, що керівники всіх рівнів зобов'язані забезпечити атестування на високому організаційному та правовому рівні з додержанням принципу відкритості (крім випадків, установлених законом) та об'єктивності в оцінці службової діяльності поліцейських, які атестуються.

Згідно з пунктом 11 розділу IV Інструкції № 1465 атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

Відповідно до пункту 3 розділу IV Інструкції № 1465 атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники.

Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Відповідно до пунктів 10, 11, 12 Розділу ІV Інструкції № 1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийнятті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

Пунктом 15 Розділу ІV Інструкції № 1465 передбачено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, відповідно до пункту 16 Розділу ІV Інструкції №1465 атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Зміст викладених положень Інструкції № 1465 свідчить, що атестування поліцейських включає два етапи: тестування та співбесіду.

Тестування передбачає професійний тест (тест на знання законодавчої бази) та тест на загальні здібності та навички.

Інструкція № 1465 не містить конкретного порядку проведення співбесіди, у той же час, виходячи з її змісту та мети атестування можна стверджувати, що під час співбесіди Атестаційна комісія повинна розглянути атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського; оцінити ділові, професійні, особисті якості поліцейського, його освітній та кваліфікаційний рівень, а також з'ясувати відповідність особи поліцейського критеріям, визначеним пунктом 16 Розділу ІV Інструкції №1465, для чого поліцейському, який проходить атестування, можуть ставитись питання.

Згідно з пунктами 20-23 Інструкції усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення. У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу. Протоколи засідань атестаційної комісії підписуються головою, секретарем, присутніми на її засіданні членами комісії.

В даному випадку ні Закон України "Про Національну поліцію", ні Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських не містить переліку ознак, які б свідчили про недостатність кваліфікації поліцейського, за виключенням припущення, яке випливає із п.10 розділу 4 Інструкції, що отриманий за підсумками атестування бал дорівнює менше 50 балам. Але і в цьому разі виявлення недостатньої кваліфікації поліцейського не тягне за собою його автоматичне звільнення, зважаючи на те, що така обставина може бути й підставою для переведення на нижчу посаду.

Натомість, недостатня кваліфікація як причина невідповідності займаній посаді, є підставою для звільнення працівника лише тоді, коли він відмовився від переведення його на іншу роботу.

Як вбачається з матеріалів справи, маючи позитивний висновок прямого керівника позивача щодо відповідності його займані посаді, атестаційна комісія дійшла висновку про невідповідність позивача займаній посаді і необхідність його звільнення зі служби.

В ході судового розгляду колегією суддів встановлено, що атестаційна комісія не з'ясовувала у позивача характеру та обсягу його функціональних обов'язків під час проходження служби в органах внутрішніх справ та поліції, не встановлювала результатів службової діяльності та рівня теоретичних і практичних знань у контексті займаної ним посади.

Жодних відомостей про те, яким саме вимогам, що пред'являються до особи, яка перебуває на посаді, яку обіймав позивач, він не відповідає, у чому саме проявляється така невідповідність протокол засідання атестаційної комісії та висновок (рішення) комісії не містять. Протокол засідання атестаційної комісії та висновок (рішення) не містять жодних мотивів чи обґрунтувань, які покладено в основу висновку комісії про службову невідповідність позивача.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування наказу Національної поліції України № 187 о/с від 25.03.2016, в частині звільнення ОСОБА_2, зі служби в Національній поліції України, поновлення його на службу в Національній поліції України на посаду начальника відділу управління захисту економіки у м. Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З огляду на те, що судом встановлено протиправність звільнення позивача зі служби в поліції, вимоги щодо поновлення його на посаді підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України встановлено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до позиції зазначеній у постанові Верховного Суду України від 14.01.2014 справа № 21-395а13 суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.

Щодо розміру грошового зобов'язання, що підлягає стягненню на користь позивача, суд керується приписами постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати", відповідно до якої середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно довідки Департаменту захисту економіки Національної поліції України № 330 від 06.06.2016 про доходи ОСОБА_2, за останні 2 календарні місяці роботи (січень-лютий 2016 року) середньомісячна заробітна плата становить 13 520 грн. Середньоденна заробітна плата складає 331,25 грн.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що з урахуванням листа Міністерства праці та соціальної політики України № 10846/0/14-15/13 від 20.07.2015 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік», за період з 25.03.2016 по 27.04.2017 налічується 273 днів прогулу, тому сума середнього заробітку з моменту звільнення та до моменту прийняття у справі судового рішення, яка підлягає стягненню на користь позивача становить 90 431, 25 грн.

Колегія суддів дійшла до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання рішення атестаційної комісії щодо начальника відділу управління захисту економіки у м. Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України майора поліції ОСОБА_2 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби у поліції через службову невідповідність незаконним та протиправним, оскільки дана вимога заявлена до неналежного відповідача. При цьому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості залучати або змінювати відповідача у справі на стадії апеляційного провадження, натомість позивач має право звернутися з іншим адміністративним позовом до належного відповідача для захисту порушених прав та інтересів.

Суд першої інстанції, в порушення ч.1 ст.52 КАС України, вирішуючи питання про правомірність прийнятого Центральною атестаційною комісією № 3 НП України рішення від 29.12.2015 про невідповідність ОСОБА_2 займаній посаді, не врахував, що таке рішення приймається атестаційною комісією на виконання нею делегованих управлінських функцій, а тому не залучив до справи відповідну атестаційну комісію у якості відповідача, що є порушенням норм процесуального права.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду - скасуванню в частині.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Національної поліції України задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2017 скасувати в частині задоволених позовних вимог про визнання рішення атестаційної комісії щодо начальника відділу управління захисту економіки у м. Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України майора поліції ОСОБА_2 незаконним та протиправним та ухвалити в цій частині нову, якою у задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

В решті постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2017 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст виготовлено 04.12.2017.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна