Справа № 2034/2-а-441/10
Суддя: .Савченко Г. М.
Дата ухвалення: 2010-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2010р. справа №2-а-441//10

Харківський районний суд Харківської області

у складі судді САВЧЕНКО Г.М.

при секретарі ОСТРОВСЬКІЙ А.В.

Розглянувши у судовому засіданні в залі суду в с. Покотилівка справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до інспектора УДПС БДПС м.Харкова прапорщика міліції ОСОБА_2

третьої особи У ДПС БДПС м.Харкова

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати незаконними дії інспектора УДПС БДПС м.Харкова прапорщика міліції ОСОБА_2 та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення АХ 055013 від 23.01.09р., винесену інспектором УДПС БДПС м.Харкова прапорщиком міліції ОСОБА_2

В судове засідання зявився позивач, який підтримав свої вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не зявились та не повідомили про причини неприбуття, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені, тому згідно ст. 128 КАС України справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, дійшов до переконання про необхідність відмовити в задоволенні позову з таких підстав.

Згідно вимог ч.І ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом встановлено, що 23 січня 2009 року згідно постанови серії АХ №055013 від 23.01.2009 року, винесеної інспектором дорожньо-патрульної служби взводу ДПС БДПС м.Харкова прапорщиком міліції ОСОБА_2, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.І ст. 122 КУпАП на тій підставі, що 23.01.2009р. о 09 год. 17 хв. він керував автомобілем ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 і рухався по вул. Героїв Праці, 2-а зі швидкістю 90 км/год, перевищивши встановлену швидкість руху на 30 км/год., чим допустив порушення п. 12.4 Правил Дорожнього руху України, серійний номер приладу Візир № 0711203, за що накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 300 грн.

При цьому, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності складена 23.01.2009 року і в порушення вимог ст. 258 КУпАП, отримана позивачем лише 26.03.2009 року.

Відповідно до ч.І ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

За таких обставин суд вважає за необхідне поновити позивачу строк на оскарження вказаної постанови.

В судовому засіданні позивач підтвердив, що дійсно 23.01.2009р. в зазначений у постанові час керував автомобілем ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 і рухався по вул. Героїв Праці, 2-а, але швидкість не перевищував, а тому не визнає порушення ним п. 12.4 ПДР України.

Згідно пункту 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р., введених в дію 01 січня 2002 року, в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється не більше 60 км/год.

Відповідно до п. 7.5.7. Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої Наказом МВС України № 1111 від 13 листопада 2006 року та відповідно до ст. 11 Закону України «Про міліцію» працівник ДПС має право складати протоколи та постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху.

Згідно положенню ч. 6 ст. 258 КУпАП у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постанова серії АХ №055013 від 23.01.2009р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за змістом та формою відповідає положенням ст.ст. 258, 283 КУпАП.

Беручи до уваги те, що ні позивач, ні відповідач не надали суду ніяких доказів, які могли б ставити під сумнів законність дій працівників ДАІ, які, працюючи в одному з підрозділів Державтоінспекції МВС України та, знаходячись на місці несення служби, мають всі законні повноваження накладати на правопорушника адміністративне стягнення, суд вважає, що позивач дійсно порушив п. 12.4 ПДР України, що, в свою чергу, є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, винесену постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності необхідно вважати дійсною та відмовити у скасуванні постанови по справі про адміністративне правопорушення АХ №055013 від 23.01.2009р.

Керуючись ст.ст. 11,71,ч.2 ст.86, ст.ст. 102,161-163,167 КАС України; ст.ст.121, 258, 283 КУпАП;

ст.ст. 2.10 Закону України «Про міліцію»; п. 12.4 ПДР України;

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_1 про визнання незаконними дій інспектора УДПС БДПС м.Харкова прапорщика міліції ОСОБА_2 та відмовити у скасуванні постанови по справі про адміністративне правопорушення АХ 055013 від 23.01.09р.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ Г.М. САВЧЕНКО