Справа № 809/1807/16
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/1159/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.

за участі секретаря судового засідання Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА компанія «Довіра та гарантія» на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2016 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА компанія «Довіра та гарантія» до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, треті особи Приватна фірма «Інвестпромаркет», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №1279 від 07.03.2008 року, -

В С Т А Н О В И В :

06.12.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №1279 від 07.03.2008 року.

В обґрунтування вимог заяви зазначає, що оскільки відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №2417 від 22.07.2004 року, за яким заявник набув права вимоги, то необхідно замінити стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2016 року у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №1279 від 07.03.2008року - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, заявник (позивач) подав апеляційну скаргу в якій, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тими ж аргументами, що й вимоги заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що дана апеляційна скарга є безпідставна та задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції та встановлено та матеріалами справи встановлено, що 22.07.2004 року між відкритим акціонерним товариством «Селянський комерційний банк «Дністер» та приватним підприємством виробничо-комерційна фірма «Інвестпроммаркет» було укладено кредитний договір №2417, відповідно до умов якого відкрите акціонерне товариство «Селянський комерційний банк «Дністер» надає приватному підприємству виробничо-комерційній фірмі «Інвестпроммаркет» 35000,00 грн. строком повернення до 21.07.2007року.

Водночас, 22.07.2004року між відкритим акціонерним товариством «Селянський комерційний банк «Дністер» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, згідно умов якого іпотекодавець ОСОБА_1 в забезпечення виконання умов кредитного договору №2417 від 22.07.2004року передав відкритому акціонерному товариству «Селянський комерційний банк «Дністер» квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

07.03.2008 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, у звязку з порушенням умов кредитного договору виробничо-комерційною фірмою «Інвестпроммаркет», зокрема неповерненням кредитних коштів у строки, визначені у кредитному договорі, видано виконавчий напис №1279.

Згідно договору купівлі-продажу №114 від 07.03.2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» отримало право вимоги відкритого акціонерного товариства «Селянський комерційний банк «Дністер», серед іншого за кредитним договором №2417 від 22.07.2004 року.

Відмовляючи в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції зазначив, що необхідною умовою заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником є наявність відкритого виконавчого провадження. Однак, доказів наявності відкритого виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріуса №1279 станом на момент звернення до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження заявником надано не було, а постанова про відкриття виконавчого провадження від 17.03.2008 року не свідчить про наявність відкритого виконавчого провадження станом на момент подання заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Відтак, суд першої інстанції враховуючи строк вчинення виконавчого напису нотаріуса №1279 та не встановлення наявності відкритого виконавчого провадження станом на момент звернення до суду, дійшов висновку, що підстави для заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником відсутні.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права та є правильними. Водночас, колегія суддів доповнює висновки суду першої інстанції доповнює наступним.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених статтею 515 Цивільного кодексу України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ч. 1 ст. 264 Кодексу адміністративного судочинства України, статті 512 Цивільного кодексу України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора у зобовязанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини пятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 264 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Частиною першою статті 264 КАС України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Аналогічні приписи містить й частина пята статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження є тотожною інституту процесуального правонаступництва, встановленого статтею 55 КАС України, яка визначає процесуальні наслідки переходу прав і обовязків від однієї особи до іншої у відносинах, щодо яких виник спір.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що необхідною умовою заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником є наявність відкритого виконавчого провадження.

Матеріалами справи встановлено, що 17.03.2008 року року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріуса №1279, виданого 07.03.2008 року, згідно якого строк предявлення до виконання вказаного напису нотаріуса протягом року з дня його вчинення.

Доказів наявності відкритого виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріуса №1279 станом на момент звернення до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження так і на стадії апеляційного розгляду заявником надано не було, а постанова про відкриття виконавчого провадження від 17.03.2008 року не свідчить про наявність відкритого виконавчого провадження станом на момент подання заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Відтак, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що враховуючи строк вчинення виконавчого напису нотаріуса №1279 та не встановлення наявності відкритого виконавчого провадження , а відтак підстави для заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником відсутні.

Водночас, у постанові Верховного Суду України від 10 жовтня 2012 року зазначається, що з часу прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії й ініціювання процедури ліквідації банку останній втрачає можливість відчуження свого майна. Банк-кредитор має право отримати від банку, щодо якого ініційовано ліквідаційну процедуру, задоволення своїх майнових вимог у спосіб, визначений Законом України «Про банки і банківську діяльність». Постановою Правління НБУ від 13.03.2010 року № 128 «Про відкликання банківської ліцензії та ініціювання процедури ліквідації ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» дана обставина підтверджується.

Згідно зі статтею 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА компанія «Довіра та гарантія» залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2016 року з питань заміни сторони виконавчого провадження у справі № 809/1807/16 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повний текст судового рішення

виготовлено 01.12.2017 року.