Справа № 638/13814/17
Суддя: Штих Т. В.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/638/709/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - Штих Т.В.,
за участі секретаря - Тарасової О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-
в с т а н о в и в:
Представник позивача Орєхова С.В. Острицький А.О. звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом в інтересах ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Харківській області, в якому просив:
визнати дії (бездіяльність) головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області яка полягає в нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_1 з 02.09.2016 р. без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці Харківського національного університету Повітряних Сил ім. І. Кожедуба про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії ОСОБА_1 від 31.08.2017 р. № 518 протиправними; зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 02.09.2016 р. в розмірі якій обчислено з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги дл я вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці Харківського національного університету Повітряних Сил ім. І. Кожедуба про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії ОСОБА_1 від 31.08.2017 р. № 518, здійснити виплату суми перерахунку, починаючи з 02.09.2016 р.; подати протягом п`ятнадцяті днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах України та під час проходження військової служби позивач отримував у складі грошового забезпечення щомісячну додаткову грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні.
04.09.2013 р. позивач був звільнений з військової служби у Збройних Силах України. При оформленні документів для призначення пенсії ХНУПС ім. І. Кожедуба помилково не зазначив в довідці про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 від 02.09.2013 р. № 238 відомості про щомісячну додаткову грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні, які позивач отримував під час проходження військової служби. ГУПФУ в Харківській області протоколом від 16.09.2013 року призначило позивачу пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-12 на підставі подання про призначення пенсії від 12.09.2013 р. та оформлених документів Харківським обласним військкоматом з 05.09.2013 р. та виплачує позивачу пенсію, розмір якої обчислений 80% грошового забезпечення без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні.
Представник позивача зазначає, що згодом ХНУПС ім. І. Кожедуба надав позивачу нову довідку про додаткові види грошового забезпечення від 31.08.2017 р. № 518 в якій зазначені відомості про щомісячну додаткову грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні.
Позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою від 01.09.2017 року про перерахунок та виплату пенсії з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, розмір яких зазначений у довідці ХНУПС ім. І. Кожедуба від 31.08.2017 р. № 518. До зазначеної заяви додано оригінал довідки ХНУПС ім. І. Кожедуба від 31.08.2017 р. № 518. Зазначену довідку ГУ ПФУ отримав 01.09.2017 р.
Представник позивача вказує, що у визначений законодавством строк ГУПФУ не здійснило перерахунок розміру пенсії позивачу та листом від 12.09.2017 р. №1704/О-14 ГУПФУ повідомило позивача про відмову в перерахунку пенсії.
Позивач вважає, що щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
Начальник ГУПФУ в Харківській області подав до суду заперечення проти адміністративного позову, в задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування вказаної вимоги, посилаючись на законодавство України в сфері обчисленні пенсійних нарахувань, яке було чинним на момент призначення пенсії позивачу, вказав, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні не зазначена у довідці, наданій Харківським обласним військовим комісаріатом. Таким чином, правових підстав для їх включення до розрахунку пенсії немає, оскільки вказані види виплат не можуть вважатися тими складовими грошового забезпечення військовослужбовця при звільненні, з яких може обчислюватися сума пенсії, так як вони є не щомісячні виплати, на них не нараховується та не утримується єдиний соціальний внесок.
Також представник відповідача зазначив, що повноважень щодо внесення змін в документи, які були надані на позивача Харківськім обласним військкоматом і на підставі яких була перерахована пенсія, у органів ПФУ немає.
Представник відповідача вказав, що ГУПФУ в Харківській області на час призначення пенсії жодним чином не порушило права позивача на пенсійне забезпечення щодо визначення та обчислення розміру пенсії. Відповідач керувався лише тими показниками грошового забезпечення позивача, які були надані ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не могло визначити і врахувати будь-які інші, окрім тих, що були включені до відповідної довідки.
Представник відповідача зазначив, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні - мають тимчасовий характер, залежать від певних обставин, їх розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вони не включаються до складу грошового забезпечення при звільненні з військової служби.
Представник ГУПФУ в Харківській області також вказав, що позивачу була призначена пенсія з 05.09.2013 р., а отже саме з цього моменту він був обізнаний про порушення свого права (на його думку) при обчисленні пенсії. Таким чином, підлягають застосуванню ст.ст. 99, 100 КАС України.
Представник позивача через канцелярію суду подав до суду додаткові письмові пояснення, вважаючи заперечення проти позову представника відповідача таким, що не відповідає обставинам і матеріалам справи, а також чинному законодавству.
Представник позивача вказав, що позовна заява та матеріали справи свідчать, що порушення прав позивача відбулось з боку ГУПФУ щодо бездіяльності (дій) проведення перерахунку пенсії за додатковими документами, поданим позивачем до ГУ ПФУ після спливу строку визначеного ч. 5 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо перерахунку пенсії за наданими додатковими документами для призначення (перерахунку) пенсії, тобто з 12.09.2017 р. У вересні позивач оскаржив бездіяльність (не перерахунок розміру пенсії з грошового забезпечення з урахуванням зазначених складових грошового забезпечення) до суду. Таким чином, спливу шестимісячного строку допущено не було.
Представник позивача звертає увагу суду, що позивач фактично оспорює бездіяльність відповідача щодо не вчинення останніми дій, які б (у випадку їх вчинення) послугували підставою для перерахунку його пенсії за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні.
Сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі не вчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити, яка не має чітких часових меж. Позивач отримує пенсію через картковий рахунок в «Ощадбанку», а тому дізнається про порушення своїх прав кожного разу, коли перевіряє картковий рахунок. Таким чином, не можна вважати, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду.
Представник позивача вважає, що ГУПФУ, наголошуючи в запереченнях про пропуск позивачем строку звернення до суду, фактично визнає за позивачем право на перерахунок якій оскаржується.
Щодо позиції представника відповідача щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування, представник позивача, посилаючись на положення ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, вказав, що грошове забезпечення військовослужбовців (в тому числі грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні) є об`єктом сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Обов`язок сплати страхових внесків до Управлінь Пенсійного фонду України покладений на роботодавця (військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення), а тому позивач не повинен нести відповідальність за їх несплату.
Що стосується необхідності врахування індексації грошового забезпечення, представник позивача звертає увагу суду, що індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності. Відповідно до матеріалів справи, індексація позивачу сплачувалась і була невід`ємною частиною грошового забезпечення, на неї нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Представник позивача зазначає, що відсутність чіткої визначеності щодо сплати єдиного внеску, протиріччя між органами владних повноважень щодо сплати страхових внесків не повинні впливати на реалізацію прав позивача.
Посилаючись на ст. 71 КАС України, представник позивача вказує, що ГУПФУ не надало суду належних доказів щодо не утримання єдиного соціального внеску зі складових грошового забезпечення, які опорюються.
Щодо посилання ГУПФУ, що щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні зазначені в довідці ХНУПС ім. І. Кожедуба про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії ОСОБА_1 від 31.08.2017 р. № 518 не можуть враховуватись при обчисленні пенсії, представник позивача зазначає, що позиція відповідача суперечить висновкам Верховного Суду України яка висловлена у постановах від 10.03.2015 р. по справі № 21-70а15 та від 20.10.2015 р. по справі № 21-2942а15, орган владних повноважень зобов`язаний застосовувати пенсійне законодавство щодо визначення розміру пенсії позивачу з урахуванням висновків Верховного Суду україни, але протиправно не робить це.
Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений про місце та час розгляду справи належним чином.
Представник позивача в судове засідання з`явився, про можливість слухати справу за відсутністю позивача не заперечував.
Представник відповідача в судове засідання з`явився, до початку розгляду справи заявив клопотання про залучення до справи в якості третій особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_2 , Харківського військового університету.
Оскільки зазначені клопотання не були оформлені належним чином, не містили відомості про юридичних осіб відносно яких представником відповідача заявлені клопотання суд зазначає, що не може прийняти зазначені клопотання для розгляду.
Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 проходив дійсну військову службу в Збройних Силах України у Харківському національному університеті Повітряних Сил ім. І. Кожедуба.
16.09.2013 року ГУПФУ призначило позивачу пенсію за вислугою років відповідно до Закону № 2262-XII як особі, яка звільнена з військової служби з 05.09.2013 р. Позивач перебуває на пенсійному обліку у ГУПФУ. ГУПФУ виплачує позивачу пенсію в розмірі, обчисленому 80% грошового забезпечення без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні.
З довідки Харківського національного університету Повітряних Сил ім. І. Кожедуба від 02.09.2013 р. № 238 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 вбачається, що Харківським національним університетом Повітряних Сил ім. І. Кожедуба до вказаної довідки не включено щомісячну додаткову грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, одноразову грошову допомогу при звільненні, які позивач отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення, та з яких було утримано єдиний соціальний внесок при оформленні документів для призначення пенсії.
31.08.2017 р. Харківський національний університет Повітряних Сил ім. І. Кожедуба склав нову довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 від 31.08.2017 р. № 518, якою вказаний недолік довідки № 238 усунутий.
01.09.2017 р. позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою про перерахунок та виплату йому пенсії з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, розмір яких зазначений в довідці Харківського національного університету Повітряних Сил ім. І. Кожедуба від 31.08.2017 р. № 518. З переліку додатків до цієї заяви вбачається, що позивач разом з заявою подав оригінал зазначеної довідки.
Відповідачем зазначену заяву з доданою до неї довідкою було отримано 01.09.2017 р., що підтверджується штампом ГУПФУ в Харківській області.
У визначений Законом №2262-12 час ГУПФУ не здійснило перерахунок пенсії позивачу та листом від 12.09.2017 р. №1704/О-14 відмовило позивачу в перерахунку пенсії.
Відповідно до ч. 3 ст. 43 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-12 (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу), пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 р. «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Статтею 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 р. «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців.
Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови №1294), до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення, а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.
Частиною 1 ст. 10-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової військової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою №1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам.
Так, відповідно до пп. 3 п. 5 Постанови №1294, пп. 30.3 п. 30 розділу ХХХ Інструкції, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (пп. 3 п. 5 постанови №1294, пп.пп. 33.1, 33.3 п. 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).
Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена ст. 15 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає ЗУ від 03.07.1991 р. №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», згідно зі ст. 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.
При виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 10.03.2015 р., прийнятої за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу.
Як вбачається зі змісту постанови Верховного суду України від 10.03.2015 р. у справі №21-70а15, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
Постановою від 22.09.2010 р. №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» Кабінет Міністрів України встановив щомісячну додаткову грошову винагороду для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.
Відповідно до ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому ЗУ від 09.07.2003 р №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі ст. 41 Закону № 1058-ІV, до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Отже, щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, яку він отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.
В силу вимог ст. 244-2 КАС України, суд враховує висновки Верховного Суду України які висловлені у постановах від 10.03.2015 р. по справі № 21-70а15 та від 20.10.2015 р. по справі №21-2942а15.
Згідно висновкам Верховного Суду України які висловлені в постанові від 20.10.2015 р., щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, яку він отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.
Згідно висновкам Верховного Суду України які висловлені в постанові від 10.03.2015 р. грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Отже, суд вважає, що в даному випадку позивач має право на призначення та отримання пенсії за вислугу років, відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі, який має бути обчислений з грошового забезпечення, до якого включені щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, та одноразова грошова допомога при звільненні.
Згідно ч. 2 ст. 51 Закону № 2262-12, перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Згідно ст. 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів.
Враховуючи приписи вищенаведених норм Закону, суддя вважає, що обчислення пенсії позивачу слід проводити з урахуванням грошового забезпечення, до якого включені щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразова грошова допомога при звільненні, які отримував позивач під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, та яка відображена у довідці Харківського національного університету Повітряних Сил ім. І. Кожедуба про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії ОСОБА_1 від 31.08.2017 р. № 518.
Таким чином, ГУПФУ протиправно не здійснило перерахунок пенсії позивачу на підставі поданої довідки Харківського національного університету Повітряних Сил ім. І. Кожедуба про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії ОСОБА_1 від 31.08.2017 р. № 518 з 02.09.2016 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.
Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
Отже, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
Розкриваючи критерій ефективності способу захисту порушеного права платника, Верховний Суд України у постанові від 16 вересня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Аскоп-Україна" до Південної митниці Міністерства доходів і зборів України, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів зазначив, що "спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення".
Суд зазначає, що в силу положень частини першої статті 2 КАС України судовому захисту належить не тільки захист прав і свобод, а також і інтереси фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
З матеріалів справи вбачається, що інтерес позивача є саме в збільшенні розміру пенсії в наслідок здійснення перерахунку пенсії відповідачем на підставі нової довідки про додаткові види грошового забезпечення позивача.
Таким чином в даному випадку ефективним способом захисту прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, є перевірка законності правових підстав бездіяльності позивача яка полягає у не здійсненні перерахунку позивачу пенсії з 02.09.2016 року після отримання довідки Харківського національного університету Повітряних Сил ім. І. Кожедуба про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії ОСОБА_1 від 31.08.2017 р. № 518.

Суд вважає, що захист прав позивача належить в обраний позивачем спосіб.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд зауважує, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень, не надано до суду належних та допустимих доказів наявності підстав для відмови у перерахунку пенсії позивачу на підставі довідки від 31.08.2017 р. № 518 Харківського національного університету Повітряних Сил ім. І. Кожедуба яка містить відомості про щомісячну додаткову грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, одноразову грошову допомогу при звільненні, які позивач отримував під час проходження служби.
Щодо строку захисту права позивача на призначення та виплату пенсії в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення, до якого включені: грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, суд виходить з того, що зазначені правовідносини врегульовані положеннями ст.ст. 99, 100 КАС України.
Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, для вирішення питання щодо строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.
Позовна заява та матеріали справи свідчать, що порушення прав позивача відбулось з боку ГУПФУ щодо бездіяльності проведення перерахунку пенсії за додатковими документами, поданим позивачем до ГУПФУ після спливу строку визначеному у ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а оскільки документи отримано 01.09.2017 р. десятиденний строк сплинув 11.09.2017 р., тобто з 12.09.2017 р.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивач, звертаючись з даним позовом, не пропустив строк, визначений ч. 2 ст. 99 КАС України.
Відповідно ст. 63 Закону № 2262-12 належний перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів.
Таким чином захист прав позивача належить з 02.09.2016 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
З аналізу вказаної норми вбачається, що питання про надання звіту про виконання постанови вирішує суд, який прийняв судове рішення по суті спору не на користь суб`єкта владних повноважень.
Цій нормі кореспондують положення абзацу 6 п. 4 ч. 1 ст. 163 КАС України, згідно з яким постанова складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).
Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може під час прийняття постанови у справі.
Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.
В рішенні від 30.06.2009 р. №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 р. у справі "Класс та інші проти Німеччини", із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.
Згідно ч. 2 п. 10 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 р. № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", резолютивна частина судового рішення, за загальним правилом, повинна містити: висновок суду про задоволення позову (клопотання, подання), апеляційної чи касаційної скарги повністю або частково чи відмову в його (її) задоволенні повністю або частково, чи залишення його (її) без задоволення; висновок суду по суті вимог; розподіл судових витрат; інших правових наслідків ухваленого рішення; строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили та його оскарження; встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.
В зв`язку з тим, що для усунення порушення прав позивача ГУПФУ повинно вчинити певні дії, вимоги позивача щодо встановлення судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання судового рішення є законними, строк подачі звіту протягом п`ятнадцяті днів, з дня набрання постановою законної сили є розумним строком.
Згідно зі ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
За розгляд адміністративного позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 640 грн, що підтверджується квитанцією про сплату №33384 від 11.09.2017 р.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-112, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати дії (бездіяльність) головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області яка полягає в нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_1 з 02.09.2016 р. без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці Харківського національного університету Повітряних Сил ім. І. Кожедуба про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії ОСОБА_1 від 31.08.2017 р. № 518 протиправними.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 02.09.2016 р. в розмірі якій обчислено 80% грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці Харківського національного університету Повітряних Сил ім. І. Кожедуба про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії ОСОБА_1 від 31.08.2017 р. № 518, здійснити виплату суми перерахунку, починаючи з 02.09.2016 р.; подати протягом п`ятнадцяті днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду у десятиденний строк з моменту отримання її копії.

Суддя Т.В. Штих