Справа № 607/12406/17
Суддя: Ломакін В. Є.
Дата ухвалення: 2017-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.2017 Справа №607/12406/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Ломакіна В.Є.

за участю секретаря Репетівської В.Р.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до УПП в м. Тернополі УПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №598096 від 21 вересня 2017 року, якою її визнано винною за ч.1 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за керування транспортним засобом без полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що керуючи транспортним засобом допустила зіткнення із автомобілем «Ніссан», внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Матеріалів про вчинення дорожньо-транспортної пригоди працівники поліції не оформляли, оскільки вона з іншим учасником ДТП, оформили Європротокол. З цих підтав, ОСОБА_1 вважає, що інспектор поліції не мав права вимагати в неї для перевірки полісу обовязкового страхування. Крім цього, після того, як водії на вимогу поліцейських, зїхали з місця ДТП, позивач предявила поліс страхування для перевірки. З цих підстав, ОСОБА_1 вважає, що її неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заві та просять їх задовольнити.

Представник відповідача УПП у м. Тернополі ДПП ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, вважає оскаржувану постанову законною, а тому в задоволенні позову просить відмовити.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти:

Розгляд справи відносно ОСОБА_1 відбувся 21 травня 2017 року. Постанову про накладення адміністративного стягнення позивач оскаржила начальнику УПП у м. Тернополі ДПП. У відповіді від 29 вересня 2017 року, оскаржувану постанову залишено без змін, а скаргу без задоволення. А тому, відповідно до вимог ст. 289 КУпАП, строк на її оскарження позивачем не порушено.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №598096 від 21 вересня 2017 року, ОСОБА_1 21 вересня 2017 року о 08 год. 20 хв. рухаючись в м. Тернополі на перехресті вулиць Протасевича Л.Українки, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не мала при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та будучи причетна до ДТП не предявила його для перевірки, чим порушила вимогу п.п. 2.1 (ґ), 2.4 (а) ПДР України.

Вказаною постановою за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штраф у в сумі 425 грн.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Доказів того, що позивач порушила вимоги ПДР України, не предявила для перевірки поліс обовязково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та допустила адміністративне правопорушення за обставин вказаних в оскаржуваній постанові, зокрема матеріалів відеофіксації, відповідач суду не надав, хоча відповідно до ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, докази на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи відсутні. Тобто, відповідачем не доведено, що у позивача під час вимоги інспектора був відсутній поліс обов'язкового цивільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Крім того, відсутність відеозапису також не дає можливості встановити факт дотримання положень ст. 280 КУпАП та п. 9 Інструкції інспектором поліції при складанні оскаржуваної постанови.

Також, з матеріалів справи вбачається, що у позивача наявний поліс № АК/1278763 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, дійсний до 07 лютого 2018 року.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вказані вище обставини та відсутність належних доказів свідчать про недоведеність відповідачем наявності в діях ОСОБА_1 порушення вимог п.п. 2.1 (ґ), 2.4 (а) ПДР України, що у свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП за яке позивача було піддано адміністративному стягненню.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 598096 від 21 вересня 2017 року слід скасувати.

Позовні вимоги в частині вимоги позивача про закриття провадження у справі за відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення до задоволення не підлягають, оскільки право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених ст.221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб'єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись п.п. 2.1 (ґ), 2.4 (а) ПДР України, ст.ст. 126, 221, 245, 247, 251, 252, 280, 283 КУпАП, ст.ст.1, 10, 11, 18, 71, 158 163, 171-2, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №598096 від 21 вересня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати.

У задоволенні решта позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через десять днів з дня її проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Головуючий суддяОСОБА_4