Справа № 804/6384/17
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2017 р. Справа № 804/6384/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Прудника С.В.
при секретарі судового засідання Стогній К.В.
представника позивача Останін С.В.,
представник відповідача не прибув
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комісії з питань розгляду матеріалів пов`язаних із визначенням учасників бойових дій Дніпропетровського обласного військового комісаріату про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
04 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Комісії з питань розгляду матеріалів пов`язаних із визначенням учасників бойових дій Дніпропетровського обласного військового комісаріату (далі - відповідач), в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань розгляду матеріалів пов`язаних із визначенням учасників бойових дій Дніпропетровського обласного військового комісаріату щодо відмови ОСОБА_1 у встановлені статусу учасника бойових дій, оформлене протоколом № 6 від 29.06.2017 р.;
- зобов`язати Комісію з питань розгляду матеріалів пов`язаних із визначенням учасників бойових дій Дніпропетровського обласного військового комісаріату прийняти рішення щодо визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 учасником бойових дій.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за повторним розглядом заяви ОСОБА_1 від 11.01.2017 р. прийнято рішення Комісії з питань розгляду матеріалів пов`язаних із визначенням учасників бойових дій Дніпропетровського обласного військового комісаріату щодо відмови ОСОБА_1 у встановлені статусу учасника бойових дій. Вважає таке рішення протиправним та таким, що суперечить приписам закону, оскільки позивач набув право на встановлення йому статусу учасника бойових дій (а.с. 3-6).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2017 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с. 2).
У судове засідання 27.11.2017 року прибув представник позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув.
В ході розгляду справи проти позову заперечував, посилаючись на те, що термін перебування позивача в зоні АТО складає менше 30 діб, у зв`язку з чим відсутні підстави для встановлення йому статусу учасника бойових дій. Крім того зазначив, що позивачем не надані визначені документи, які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.
Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Судом встановлено, згідно витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 91 від 29.03.2016 р., солдата ОСОБА_1 , водій-електрик взводу матеріального забезпечення 2-го механізованого батальйону, вважати таким що прибув до м.Торецьк для виконання завдань за призначенням.
Наказом командира ОТУ «Донецьк» № 101 від 08.04.2016 р. вважати таким, що прибули до складу сил та засобів ОТУ «Донецьк», які залучаються та беруть участь безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, для виконання службових (бойових) завдань солдата ОСОБА_1 , водій-електрик взводу матеріального забезпечення 2-го механізованого батальйону.
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.04.2016 р. №111, відповідно до пункту 1 Указу Президента України від 25.03.2016 р. №115/2016 Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних відповідно до Указу Президента України від 21 липня 2014р. №607 та під час першої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015р. №15, звільнено з військової служби в запас солдата ОСОБА_1 , водія-електрика польової лазні взводу матеріального забезпечення механізованого батальйону.
Наказом командира ОТУ Донецьк (по стройовій частині) вважати таким, що вибув із складу АТО у зв`язку із виключенням з частини 18.04.2016 р. солдата ОСОБА_1 , водія-електрика польової лазні взводу матеріального забезпечення механізованого батальйону.
Довідкою військової частини польова пошта НОМЕР_1 №2/5377 від 06.06.2016 р. засвідчено, що ОСОБА_1 дійсно в період з 29.03.2016 р. по 18.04.2016 р. брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області. Підстава - витяги з наказів командира ОТУ Донецьк від 08.04.2016 р. №101 і від 24.04.2016 р. №117 та з наказів командира військової частини пп НОМЕР_1 від 29.03.2016 р. №91 і від 18.04.2016 р. №111.
Судом встановлено, що позивач 06.05.2016 р. звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 з питання встановлення статусу учасника бойових дій. Подані ОСОБА_1 документи 12.01.2017 р. були скеровані до Дніпропетровського ОВК з метою розгляду документів щодо встановлення солдату запасу ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.
Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій №1 від 23.01.2017 р. позивачу відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій.
Вказане рішення комісії Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій, було оскаржено позивачем в судовому порядку. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2017 р. у справі № 804/1369/17 визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань розгляду матеріалів пов`язаних із визначенням учасників бойових дій Дніпропетровського обласного військового комісаріату щодо відмови ОСОБА_1 у встановлені статусу учасника бойових дій, викладене в протоколі №1 від 23.01.2017р., та зобов`язано комісію з питань розгляду матеріалів пов`язаних із визначенням учасників бойових дій Дніпропетровського обласного військового комісаріату повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.01.2017 р.
29.06.2017 року комісією Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій, прийнято рішення, викладене в протоколі № 6, яким відмовлено ОСОБА_1 у встановлені статусу учасника бойових дій.
Підставою прийняття рішення зазначено: ненадання підтверджуючих документів стосовно участі у безпосередньому зіткненні та вогневому контакті з противником, у проведенні розвідувальних заходів, що підтверджено оперативним штабом з управління антитерористиною операцією.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із того, що відповідно до частини 5 статті 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Відповідно пункту 19 частини 1 статті6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення;
Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України. Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України.
Відповідно до пункту 2 Порядку про надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року, №413 в редакції, що діяла на час безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції, визначено, що статус учасника бойових дій надається, зокрема військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Відповідно до пункту 9 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій затвердженого наказу Міністерства оборони України від 07.05.2015 року №200 на комісії військового комісаріату Автономної Республіки Крим, обласних та Київського міського військових комісаріатів покладається вирішення питань про визнання учасниками бойових дій із числа осіб, звільнених зі Збройних Сил, колишніх партизанів та підпільників - за місцем їх реєстрації.
Згідно пункту 11 вищезазначеного Положення №200 комісії приймають рішення щодо визнання громадян учасниками бойових дій на підставі таких документів:
- заяв громадян або клопотань командирів (начальників);
- довідок відповідного періоду, підписаних і завірених печаткою;
- партизанського квитка;
- посвідчення учасника підпілля;
- посвідчення до знака "За розмінування";
- грамот, фотографій (оригіналів);
- газетних матеріалів того періоду, який потребує підтвердження;
- історичних довідок, документів та інших архівних матеріалів;
- документів потрібного періоду, де зазначені прізвище, ім`я та по батькові заявника;
- документів, які підтверджують службу чи роботу заявника у відповідний період;
- інших документів, на підставі яких можливо зробити достовірний висновок про участь у бойових діях або розмінуванні (траленні бойових мін).
Крім того, підставою для надання статусу учасника бойових дій для військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) та працівників Збройних Сил, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції є такі документи:
- довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України;
- витяги із наказів, директив, розпоряджень, журналів бойових дій, оперативних завдань, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень;
- посвідчення про відрядження;
- матеріали спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень та інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.
Суд зазначає, що в редакції пункту 2 Порядку станом на березень - квітень 2016 року, тобто на час виникнення спірних правовідносин, не було встановлено будь-яких обмежень щодо строку залучення до проведення антитерористичної операції для встановлення статусу учасника бойових дій.
Проте, на час звернення позивача з приводу визначення йому статусу учасника бойових дій, до Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413, було внесено зміни, а саме: доповнено п. 2-1 відповідно до чого статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.
Особам, які брали участь у виконанні бойових (службових) завдань в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, у проведенні розвідувальних заходів, що підтверджено оперативним штабом з управління антитерористичною операцією, а також які отримали поранення, контузії, каліцтва, що унеможливило подальше виконання ними відповідних завдань (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), статус учасника бойових дій надається незалежно від кількості днів залучення їх до проведення антитерористичної операції.
Крім того, пункт 4 викладено іншій редакції, зокрема підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення: для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів.
Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
В пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 року Про незалежність судової влади зазначено, що відповідно до статті 8 та статті 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини і громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.
Статтею 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.
Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.
Виняток з цього принципу допускається лише у випадках, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи (частини 1 статті 58 Конституції України).
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що п.2-1 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення не поширюється на позивача, оскільки цей пункт не був чинним на час участі позивача в антитерористичній операції з 29.03.2016 року по 18.04.2016 року.
Окрім того, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2017 р. у справі № 804/1369/17 визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань розгляду матеріалів пов`язаних із визначенням учасників бойових дій Дніпропетровського обласного військового комісаріату щодо відмови ОСОБА_1 у встановлені статусу учасника бойових дій, викладене в протоколі №1 від 23.01.2017р. В даному рішенні судом надано оцінку доводам відповідача щодо підстав відмови ОСОБА_1 у встановлені статусу учасника бойових дій.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
На підставі викладеного, рішення комісії з питань розгляду матеріалів пов`язаних із визначенням учасників бойових дій Дніпропетровського обласного військового комісаріату щодо відмови ОСОБА_1 у встановлені статусу учасника бойових дій, викладене в протоколі № 6 від 29.06.2017 р., є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо позовних вимог про зобов`язання комісію Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасника бойових дій, надати ОСОБА_1 статус учасника бойових дій, як особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь у антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, суд вважає за необхідне залишити їх без задоволення, оскільки суд не може підміняти орган, бездіяльність якого оскаржується, зобов`язуючи його приймати рішення, яке б відповідало закону та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції відповідного державного органу.
При цьому суд зауважує, що при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади в разі незгоди з їх рішеннями, суд за наявності підстав для задоволення позову визнає їх рішення, дії чи бездіяльність протиправними і зобов`язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права.
Частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право суду вийти за межі позовних вимог, тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
На підставі зазначеного вище, суд вважає за необхідне зобов`язати комісію з питань розгляду матеріалів пов`язаних із визначенням учасників бойових дій Дніпропетровського обласного військового комісаріату повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.01.2017 р. та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Комісією з питань розгляду матеріалів пов`язаних із визначенням учасників бойових дій Дніпропетровського обласного військового комісаріату не доведено правомірності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, з урахуванням вимог, визначених частиною 2 статті 19 Конституції України, частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 27 листопада 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 04 грудня 2017 року, про що повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні.
Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 11, 14, 70, 71, 86, 94, 128, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Комісії з питань розгляду матеріалів пов`язаних із визначенням учасників бойових дій Дніпропетровського обласного військового комісаріату про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань розгляду матеріалів пов`язаних із визначенням учасників бойових дій Дніпропетровського обласного військового комісаріату щодо відмови ОСОБА_1 у встановлені статусу учасника бойових дій, викладене в протоколі № 6 від 29.06.2017 р.
Зобов`язати Комісію з питань розгляду матеріалів пов`язаних із визначенням учасників бойових дій Дніпропетровського обласного військового комісаріату повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.01.2017 р. та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 04 грудня 2017 року.

Суддя (підпис) С. В. Прудник