Справа № 813/2243/17
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року справа № 813/2243/17

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючого-судді Ланкевича А.З.,

судді Гавдика З.В.,

судді Гулкевич І.З.,

секретар судового засідання Фуртак А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові до Державної архітектурно-будівельної інспекції України за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Львівської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», про визнання протиправними дій та скасування рішень, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо винесення рішення про скасування від 18.05.2017 року №11-н/пз та припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 18.05.2017 року №11-н/пз;

- скасувати рішення про скасування від 18.05.2017 року №11-н/пз;

- скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 18.05.2017 року №11-н/пз.

Посилається на те, що посадовими особами Державної архітектурно-будівельної інспекції України проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті нагляду - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові. За результатами цієї перевірки складено акт №11-н/пз від 18.05.2017 та винесено спірне рішення №11-н/пз про скасування, згідно якого скасовано припис про заборону експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, не прийнятого в експлуатацію, від 23.01.2017 року, та постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 06.02.2017 року №0006-вих-671/16, а також спірний припис №11-н/пз про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 18.05.2017 року, згідно якого зобов'язано в 30-ти денний термін з дня отримання даного припису усунути вищезазначені порушення містобудівного законодавства, зазначені у приписі. З вищевказаними рішенням про скасування та приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності позивач не погоджується, вважає їх протиправними та необґрунтованими. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Від відповідача надійшли письмові заперечення проти позову, в яких посилається на те, що 18.05.2017 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, відповідно до наказу від 20.04.2017 року №662 та на підставі довідки про результати документальної перевірки від 13.04.2017 року, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті нагляду - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові (вул.Угорська,7а, м.Львів). В ході здійснення цієї перевірки встановлено наступні порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме: п.2, пп.пп.2, 3, 11 п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, п.2 ч.1 ст.34, ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.5 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 року №244, та ч.7 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV та V категорії складності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2011 року №557. Зокрема, встановлено, що виданий позивачем припис про заборону експлуатації закінченого будівництвом об'єкта, не прийнятого в експлуатацію, від 23.01.2017 року, та винесена постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 06.02.2017 року №0006-вих-671/16 прийняті з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та загальноприйнятих Європейських правових норм. А саме, Інспекцією ДАБК у м.Львові не доведено наявності в діях суб'єкта містобудування - третьої особи Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» - складу правопорушення, зокрема, факту закінчення будівництвом відповідного об'єкта та використання цього об'єкта, наявний висновок про безпідставність притягнення його до відповідальності, передбаченої абз.4 п.6 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та прийнято рішення за відсутності фактичних та правових підстав. Вказане і стало підставою для прийняття спірних рішень відповідачем. А тому вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними; просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Львівської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», надійшли пояснення, в яких посилається на те, що до Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» було застосовано санкції за порушення, яке підприємство не вчиняло. Водночас, посадовими особами Інспекції ДАБК у м.Львові, без відібрання відповідних пояснень та підтверджуючих документів, безпідставно, на думку третьої особи, протрактовано пусконалагоджувальні роботи, як початок експлуатації не зданого в експлуатацію об'єкта. З огляду на вказане, Львівська дирекція УДППЗ «Укрпошта» звернулась до вищестоящого органу - Львівської обласної інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю - з листом про скасування постанови №0006-вих-671/16 від 06.02.2017 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, долучивши копію наказу №12 від 13.01.2017 року «Про початок пуско-налагоджувальних робіт по реконструкції САТ». На підставі цього, відповідач виніс спірне рішення про скасування від 18.05.2017 року №11-н/пз. Враховуючи вищенаведене, вважає, що у позові слід відмовити повністю.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

22.02.2017 року Львівська дирекція УДППЗ «Укрпошта» звернулась до відповідача із зверненням №01-06-39 «Щодо незаконного накладення штрафу», в якому просила скасувати рішення позивача - постанову №006-вих-671/16 від 06.02.2017 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності - щодо об'єкта: «Реконструкція з розширенням Українським державним підприємством поштового зв'язку «Укрпошта» будівлі на вул.Словацького,1 у м.Львові за рахунок прибудови котельні на комбінованому паливі».

24.02.2017 року Департаментом ДАБІ у Львівській області скеровано вимогу головного інспектора будівельного нагляду №1013-6/1240-17 щодо надання інформації та належним чином завірених копій документів, складених за результатами здійснення відповідних заходів контролю щодо об'єкта будівництва за адресою: м.Львів, вул.Словацького,1.

06.03.2017 року, з метою виконання цієї вимоги, позивач надіслав на адресу відповідача відповідні документи. За результатами їх перевірки встановлено, що 23.01.2017 року посадовими особами Інспекції ДАБК у м.Львові, у присутності представника замовника - начальника технічного відділу Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» Новосада В.П., проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті будівництва «реконструкція з розширенням Українським державним підприємством поштового зв'язку «Укрпошта» будівлі на вул.Словацького,1 у м.Львові за рахунок прибудови котельні на комбінованому паливі». За результатами здійснення відповідних заходів контролю посадовими особами Інспекції складено акт перевірки від 23.01.2017, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23.01.2017, припис про заборону експлуатації закінченого будівництвом об'єкта, не прийнятого в експлуатацію, від 23.01.2017, та винесено постанову по накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 06.02.2017 №006-вих-671/16 (щодо Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта»).

Під час проведення документальної перевірки, яка відбулась 17.01.2017 року з виїздом на місце, встановлено, що на об'єкті будівництва завершено будівельні роботи по реконструкції з розширенням УДППЗ «Укрпошта» будівлі на вул.Словацького,1 у м.Львові за рахунок прибудови котельні на комбінованому паливі. Окрім того, встановлено здійснення експлуатації об'єкта без зареєстрованої декларації про готовність об'єкта до експлуатації, що підтверджено проведеною фотофіксацією. У зв'язку із цим, позивач дійшов висновку про порушення Львівською дирекцією УДППЗ «Укрпошта» вимог містобудівного законодавства, а саме ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461.

18.05.2017 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту ДАБІ у Львівській області Якимець Г.В. із залученням начальника інспекційного відділу Департаменту ДАБІ у Львівській області Чопка В.С., відповідно до наказу від 20.04.2017 року №662 та на підставі довідки про результати документальної перевірки від 13.04.2017 року, проведено позапланову перевірку дотримання Інспекцією ДАБК у м.Львові (вул.Угорська,7а, м.Львів) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

За результатом перевірки складено акт №11-н/пз перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 18.05.2017 року (далі - акт перевірки від 18.05.2017 року).

Як слідує зі змісту цього акта, в ході здійснення документальної перевірки наданих на вимогу Інспекцією ДАБК у м.Львові документів відповідач встановив наступні порушення позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності:

- в акті перевірки, протоколі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23.01.2017 року та постанові про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 06.02.2017 року №006-вих-671/16 відсутнє чітке посилання на відповідні документи, що підтверджують ознаки експлуатації відповідного об'єкта (щодо постачання необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, документи щодо підтверджують надання відповідних послуг тощо). Додатково було надано фотокопії об'єкта невизначеного характеру з датою фіксування фотокопії - 17.01.2017 року (не відповідає даті фіксування порушень, вказаних в процесуальних документах), що суперечить пп.11 п.11 Порядку №553, ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням аудіо- та відеотехніки. Виходячи з вищенаведеного, дані фотокопії не можуть бути взяті до уваги;

- виданий припис про заборону експлуатації закінченого будівництвом об'єкта, не прийнятого в експлуатацію, від 23.01.2017 з порушенням форми бланків приписів, затверджених наказом Мінрегіонбуду №240 від 15.12.2012 року;

- відповідно до п.5 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 року №244, накладення на суб'єкта містобудування штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності не звільняє від відповідальності, передбаченої Кодексом України про адміністративне правопорушення, посадових осіб такого суб'єкта, до службових обов'язків яких належить забезпечення дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Протокол про адміністративне правопорушення не надано;

- в акті перевірки зафіксовано відсутність декларації про початок виконання будівельних робіт на об'єкт будівництва - «Реконструкція з розширенням Українським державним підприємством поштового зв'язку «Укрпошта» будівлі на вул.Словацького,1 у м.Львові за рахунок прибудови котельні на комбінованому паливі», однак не зазначено порушення відповідних нормативно-правових актів та не вжито відповідних заходів державного архітектурно-будівельного контролю (в т.ч. не видано припис про зупинення будівельних робіт, які виконуються без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням п.2, пп.2 п.11, пп.3 п.11 Порядку №553, п.2 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»;

- в акті перевірки від 23.01.2017 року, протоколі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23.01.2017 року та постанові про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 06.02.2017 року №006-вих-671/16 відсутня повністю інформація, що слугувала підставою для віднесення даного об'єкта будівництва до ІІІ категорії складеності та не вказано на підставі яких документів чи якого розрахунку об'єкт будівництва віднесено до ІІІ категорії складеності, що є порушення ч.7 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV та V категорії складності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2011 року №557.

У зв'язку із вищевказаним, відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог п.2, пп.пп.2, 3, 11 п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553; п.2 ч.1 ст.34, ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; п.5 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 року №244; ч.7 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV та V категорії складності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2011 року №557.

Зокрема, у висновках цього акта зазначено, що так як Інспекцією ДАБК у м.Львові не доведено наявності в діях суб'єкта містобудування (Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта») складу правопорушення - факту закінчення будівництвом відповідного об'єкта та використання цього об'єкта без зареєстрованої декларації - наявний висновок про безпідставність притягнення Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» до відповідальності, передбаченої абз.4 п.6 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та прийняття рішення за відсутності фактичних та правових підстав, а тому такі є протиправними. Окрім того, вказано, що такі прийняті з порушенням вимог містобудівного законодавства та загальноприйнятих Європейських правових норм.

18.05.2017 року відповідач прийняв спірне рішення №11-н/пз про скасування: припису про заборону експлуатації закінченого будівництвом об'єкта, не прийнятого в експлуатацію, від 23.01.2017 року, постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 06.02.2017 року №0006-вих-671/16, прийнятих Інспекцією ДАБК у м.Львові.

Також, 18.05.2017 року відповідач видав припис №11-н/пз про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Виданим приписом, на підставі п.29 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 року №698, ч.12 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», вимагалось в 30-ти денний термін з дня його отримання усунути зазначені у ньому порушення містобудівного законодавства.

Прийняття відповідачем цих рішень від 18.05.2017 року і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №294 від 09.07.2014 року «Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України», Державна архітектурно-будівельна інспекція України здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час провадження містобудівної діяльності та у визначених законодавством випадках проводить перевірки відповідності підготовчих та будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що застосовуються під час будівництва об'єктів, вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, технічним умовам, затвердженим проектним вимогам, рішенням.

Згідно зі ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до п.3 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №698 від 19.08.2015 року, основними завданнями нагляду є, зокрема, скасування чи зупинення дії рішень, прийнятих з порушенням вимог містобудівного законодавства об'єктами нагляду, зокрема щодо документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування або анулювання зазначених документів.

У п.5 даного Порядку визначено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об'єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право видавати обов'язкові до виконання об'єктами нагляду приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та скасовувати чи зупиняти дію прийнятих об'єктами нагляду відповідно до визначених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» повноважень рішень, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, з подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції.

Даючи оцінку виявленим при проведенні перевірки фактам порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, суд враховує наступне.

Щодо відсутності у документах, складених позивачем, чіткого посилання на відповідні документи, що підтверджують ознаки експлуатації відповідного об'єкта (щодо постачання необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, документи щодо підтверджують надання відповідних послуг тощо).

Відповідно до абз.1 п.13 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461, зареєстрована декларація або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об'єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об'єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

У випадку, що розглядається, Львівська дирекція УДППЗ «Укрпошта», як замовник будівництва, лише подала декларацію про готовність об'єкта до експлуатації. Втім, станом на момент проведення перевірки (щодо дотримання Львівською дирекцією УДППЗ «Укрпошта» вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яка відбулась 23.01.2017 року), така ще не була зареєстрована позивачем.

Окрім того, відповідач не обґрунтував з посиланням на відповідні норми Закону, що саме декларація про готовність об'єкта до експлуатації є документом, який підтверджує ознаки експлуатації приміщень.

Також, Держархбудінспекція у спірному рішенні про скасування від 18.05.2017 року №11-н/пз вказує, що додатково було надано фотокопії об'єкта невизначеного характеру з датою фотографування - 17.01.2017 та зазначає, що це не відповідає даті фіксування порушень, вказаних в процесуальних документах.

Проте такий аргумент не знайшов свого підтвердження, оскільки в акті перевірки від 23.01.2017 року зазначено: «під час перевірки, з виїздом на місце 17.01.2017 року». В той же час, згідно матеріалів фотофіксації, здійсненої під час проведення перевірки, такі здійснені 17.01.2017 року, що повністю відповідає інформації, яка міститься в акті перевірки від 23.01.2017.

Більше того, відповідно до п.19 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 року №244, доказами у справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність правопорушення, винність відповідного суб'єкта містобудування в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зазначені дані встановлюються на підставі протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, у разі потреби - на підставі пояснень суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, свідків, а також інших документів.

А згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відтак, на переконання суду, долучені до акта фотографії, які фіксують факт експлуатації об'єкта будівництва, є належними доказами у справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. До того ж, суд звертає увагу, що як протокол від 23.01.2017 року, так і акт перевірки від 23.01.2017 року, підписані представником суб'єкта містобудування без зауважень.

Щодо посилань на порушення позивачем наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 15.05.2012 року №240 «Про затвердження форм актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» в частині порушення форми бланку виданого припису про заборону експлуатації закінченого будівництвом об'єкта, не прийнятого в експлуатацію, від 23.01.2017 року.

Вказане, на думку суду, є безпідставним та необґрунтованим, оскільки містить лише посилання на факт допущення позивачем порушення, без вказівки на конкретну правову норму. Таким чином, замість конкретизації протиправних дій позивача, відповідач обмежився лише загальною констатацією факту вчинення порушенням вимог містобудівного законодавства.

Поряд з тим, в силу вимог п.9 ч.3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Тобто, в даному випадку, припис про заборону експлуатації закінченого будівництвом об'єкта, не прийнятого в експлуатацію, від 23.01.2017 року і є тим вмотивованим письмовим рішенням, яке спрямоване на припинення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Щодо відсутності протоколу про адміністративне правопорушення відносно третьої особи - Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта».

Згідно п.5 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, на який посилається відповідач, накладення на суб'єкта містобудування штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності не звільняє від відповідальності, передбаченої Кодексом України про адміністративні правопорушення, посадових осіб такого суб'єкта, до службових обов'язків яких належить забезпечення дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що така не містить імперативного правила щодо складення протоколу на посадову особу такого суб'єкта містобудування.

А тому незрозумілим видається той факт, яким чином відсутність (не складання) протоколу про адміністративне правопорушення щодо суб'єкта містобудування - Львівська дирекція УДППЗ «Укрпошта» - вплине на результати перевірки об'єкта будівництва та винесених за її результатами рішень. Адже за встановлене та виявлене правопорушення третю особу у встановленому законодавством порядку було притягнуто до відповідальності та вжито можливих заходів щодо припинення правопорушення.

Також, суд звертає увагу, що в акті №11-н/пз від 18.05.2017 року відповідач посилається на практику Європейського суду з прав людини, зокрема на принцип пропорційності, який означає адекватне застосування законів державними органами, зберігаючи пропорції та співрозмірність між цілями певного закону і тягарем або санкціями, які можуть бути покладені державними органами на відповідну особу. Окрім того, у цьому ж акті відповідач приходить висновку, що всупереч принципу «належного урядування» відбулося непропорційне втручання у права замовника (Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта»).

Втім, такими висновками відповідач суперечить сам собі, оскільки складення протоколу про адміністративне правопорушення на посадову особу суб'єкта містобудування і буде тим самим додатковим тягарем/санкцією по відношенню до третьої особи.

Разом з цим, мотивів відносно того, яким чином необхідність притягнення до відповідальності посадової особи суб'єкта містобудування може покращити становище такого суб'єкта та усунути «непропорційність», зазначену в акті - відповідач не навів та суд не встановив.

Щодо невжиття позивачем відповідних заходів державного архітектурно-будівельного контролю (в тому числі невидання рішення про зупинення будівельних робіт, які виконуються без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт).

Такі твердження суд вважає недоречними.

По-перше, 11.01.2017 року Львівською дирекцією УДППЗ «Укрпошта» було подано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації №2-413/АП-0006, в якій вказано, що на об'єкті завершені усі будівельні роботи.

По-друге, перевіркою встановлено, що за адресою: вул.Словацького,1 у м.Львові на об'єкті завершено будівельні роботи по реконструкції з розширенням Українським державним підприємством поштового зв'язку «Укрпошта» будівлі на вул.Словацького,1 у м.Львові за рахунок прибудови котельні на комбінованому паливі. Водночас, слід відзначити, що згідно з положеннями ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Окрім того, незрозуміло як зазначена підстава для скасування прийнятих позивачем рішень (припису і постанови) обґрунтовує незаконність таких, адже вона жодним чином не впливає на правильність прийняття рішення про заборону експлуатації та накладення штрафу на суб'єкта містобудування за факт експлуатації об'єкта без зареєстрованої декларації про готовність.

Щодо відсутності в акті перевірки від 23.01.2017 року, протоколі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23.01.2017 року та постанові про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 06.02.2017 року №006-вих-671/16 повністю інформації, що слугувала підставою для віднесення об'єкта будівництва до ІIІ категорії складності та не зазначення на підставі яких документів чи якого розрахунку об'єкт будівництва віднесено до ІІI категорії складності.

Так, згідно з абз.1 п.4.1 ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об'єктів будівництва», категорію складності об'єкта будівництва зазначають у завданні на проектування, використовують для визначення стадійності проектування та розраховують під час розроблення проектної документації. Розрахунок наводять у пояснювальній записці проектної документації на будівництво. У разі, якщо розрахована категорія складності не співпадає із зазначеною у завданні на проектування, до завдання вносять відповідні зміни.

Відповідно до ч.3 ст.32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва.

З вищенаведеного вбачається, що розрахунок категорії складності як складова частина проекту об'єкта будівництва, повинен бути складений проектантом.

Відповідач посилається на п.7 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 27.04.2011 року №557 (чинного на момент винесення спірних рішень), згідно якого під час проведення державного архітектурно-будівельного контролю на об'єктах самочинного будівництва (у разі відсутності проектної документації) та на об'єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, категорія складності таких об'єктів визначається органами державного архітектурно-будівельного контролю, зазначеними у статті 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та/або експертною організацією чи експертом, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат.

Однак, відповідно до п.1 цього Порядку, він визначає механізм віднесення об'єктів будівництва різного функціонального призначення до IV і V категорій складності, а об'єкт, що перевірявся, віднесено до ІII категорії складності.

Крім цього, даним Порядком не передбачено права визначення категорії складності об'єкта будівництва посадовими особами органу державного архітектурно-будівельного контролю шляхом складення будь-якого документа.

Відтак, відсутність наведення розрахунків в акті перевірки не може ставитися у вину позивача, а тим більше бути підставою для скасування його рішень.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідач жодними чином не ставить під сумнів правильність визначення категорії складності об'єкта будівництва.

Між тим, згідно пп.2 п.3 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 року №698, серед основних завдань нагляду визначено скасування чи зупинення дії рішень, прийнятих з порушенням вимог містобудівного законодавства об'єктами нагляду, зокрема щодо документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування або анулювання зазначених документів.

Відповідно до пп.1 п.4 цього Порядку, з метою здійснення нагляду головні інспектори будівельного нагляду перевіряють законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об'єктами нагляду.

Таким чином, невідомо в чому саме з позиції відповідача полягає порушення вимог містобудівного законодавства об'єктом нагляду - Інспекцією ДАБК у м.Львові - чи у відсутності розрахунку (який і так нічим не передбачений для позивача), чи в неправильності визначення категорії складності об'єкта будівництва.

Стосовно відсутності в протоколі від 23.01.2017 року та постанові від 06.02.2017 року інформації, що слугувала підставою для віднесення об'єкта будівництва до ІІI категорії складності, суд враховує, що наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.05.2012 року №240 затверджено форми актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, в т.ч. і форму протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (згідно з додатком 7) та форму постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (згідно з додатком 8).

Форма протоколу містить графу «виявлено порушення» (суть правопорушень із зазначенням абзаців, пунктів, частин, статей, розділів, глав нормативно-правових актів, будівельних норм, державних стандартів і правил, проектних рішень тощо, які порушено).

Форма постанови містить графу «суть правопорушення», а також «чим порушив» (зазначаються абзаци, пункти, частини, статті, розділи, глави нормативно-правових актів, будівельних норм, державних стандартів і правил, проектних рішень тощо, вимоги яких порушено).

Водночас, як видно з їх змісту, як протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23.01.2017 року, так і постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 06.02.2017 року №0006-вих-671/16, містять усю необхідну інформацію щодо суті правопорушення, вчиненого Львівською дирекцією УДППЗ «Укрпошта». У цих документах зазначено, що відповідальність за виявлене правопорушення передбачена абз.4 п.6 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Таким чином, кваліфікація правопорушення відповідає категорії складності, зазначеній в акті перевірки.

Більше цього, у експертному звіті від 30.11.2015 року №14-4372-15 щодо розгляду проектної документації в частині міцності надійності та довговічності об'єкта будівництва та кошторисної вартості за робочим проектом «Реконструкція з розширенням Українським підприємством поштового зв'язку «Укрпошта» будівлі на вул.Словацького,1 у м.Львові за рахунок прибудови котельні на комбінованому паливі». Коригування, вказано, що категорія складності об'єкта будівництва - III.

Відповідно до п.23 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №698 від 19.08.2015 року, за результатами планової або позапланової перевірки головний інспектор будівельного нагляду, який проводив перевірку, складає акт перевірки за формою згідно з додатком 4.

Як зазначено в п.15 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 року №244, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інші матеріали подаються посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, уповноваженій розглядати справу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, з метою вирішення питання притягнення до відповідальності та накладення штрафу протягом трьох днів після його складення.

Отже, розгляд постанови про накладення штрафу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відбувається на підставі протоколу про відповідне правопорушення та з урахуванням акта перевірки.

Акт перевірки - це службовий документ, який підтверджує факт проведення перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, контроль за дотриманням якого покладено на Інспекцію ДАБК у м.Львові. На підставі цього акта приймається відповідне рішення контролюючого органу.

З огляду на вказане, слідує висновок, що матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності таки містять інформацію про категорію складності об'єкта будівництва, а документи, що слугували підставою для винесення постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, містять усі необхідні дані, передбачені чинним законодавством.

За таких обставин, суд приходить висновку, що відповідач не довів належними та допустимими доказами наявність в рішеннях позивача ознак порушення п.7 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 27.04.2011 року №557 (чинного на момент винесення спірних рішень).

Також, суд вважає безпідставними посилання відповідача на порушення позивачем загальноприйнятих Європейських правових норм, оскільки незрозумілим є що саме має на увазі відповідач під поняттям «загальноприйняті Європейські правові норми» та де такі норми містяться. До того ж, суд звертає увагу, що згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Про загальноприйняті Європейські правові норми у наведеній нормі не згадується.

Суд враховує позицію, вказану у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у п.53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». На думку суду, жодних вагомих, чітких та узгоджених доказів, які б вказували на правомірність та обґрунтованість підстав для скасування рішень позивача (припису про заборону експлуатації закінченого будівництвом об'єкта, не прийнятого в експлуатацію, від 23.01.2017 року та постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 06.02.2017 року №0006-вих-671/16) відповідач не навів, натомість такі скасовано лише з формальних підстав. Зазначене не спростовано відповідачем в процесі розгляду та вирішення даної справи.

За таких обставин, оцінюючи оспорювані позивачем рішення відповідача на предмет їх відповідності вимогам, встановленим ч.2 ст.19 Конституції України, виходячи при такій оцінці з критеріїв, визначених ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, та практики Європейського суду з прав людини, суд приходить висновку, що такі є протиправними.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів та встановлених на їх підставі обставин, що передували прийняттю оскаржуваних рішень про скасування від 18.05.2017 року №11-н/пз та припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 18.05.2017 року №11-н/пз, суд приходить висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в існування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення. В той же час, позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами.

В той же час, суд враховує, що задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

А тому, з урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм, суд вважає, що, в даному випадку, задоволення вимог Інспекції ДАБК у м.Львові про визнання протиправними дій відповідача щодо винесення спірних рішення від 18.05.2017 року №11-н/пз та припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 18.05.2017 року №11-н/пз, не призведе до відновлення порушених прав позивача, тому, виходячи з положень п.1 ч.2 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, достатнім буде скасувати спірні рішення як протиправні.

Щодо судових витрат, то відповідно до вимог ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України такі відшкодовуються позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України №11-н/пз від 18.05.2017 року.

Визнати протиправним та скасувати припис Державної архітектурно-будівельної інспекції України №11-н/пз від 18.05.2017 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України на користь Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 4800 (чотири тисячі вісімсот) гривень 00 копійок.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі, до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя Ланкевич А.З.

Суддя Гавдик З.В.

Суддя Гулкевич І.З.

Оригінал повного тексту постанови складено в одному примірнику 01.12.2017 року.