Справа № 817/1383/14
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 року м. Київ К/800/5863/17

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Усенко Є.А.,

суддів: Борисенко І.В., Приходько І.В.,,

при секретарі: Горбатюку В.С.

розглянувши у судовому засіданні

касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОКОМ ОІЛ»

на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2017

у справі № 817/1383/14 Рівненського окружного адміністративного суду

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «НАФТОКОМ ОІЛ»

до Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції у Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 21.07.2014, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2014, позов задоволено частково: визнані протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Сарненської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 31.03.2014: № , № , № ; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Сарненської ОДПІ у частині збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ за основним платежем на суму 1013296,00 грн., за штрафними фінансовими санкціями на суму 506 650,00 грн.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.05.2016 рішення судів попередніх інстанцій скасовані у частині скасування податкового повідомлення-рішення Сарненської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 31.03.2014 № та направлено справу у цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції; в іншій частині рішення судів залишені без змін.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 07.10.2016 позов задоволено: скасовано податкове повідомлення-рішення Сарненської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 31.03.2014 № .

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2017 постанову суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «НАФТОКОМ ОІЛ» просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення цим судом норм матеріального права, та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Відповідач не реалізував право подати заперечення проти касаційної скарги.

Заслухавши доводи представника ТОВ «НАФТОКОМ ОІЛ» на підтримку касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для збільшення у податковому обліку ТОВ «НАФТОКОМ ОІЛ» суми грошового зобов'язання із плати за користування надрами та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) згідно з податковим повідомленням-рішенням, з приводу правомірності якого виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 17.03.2014 за № 129/22/32384883. Згідно з цими висновками Товариство порушило норми підпунктів 14.1.51, 14.1.112, 14.1.128, 14.1.150 пункту 14.1 ст. 14, підпункту підпункту 263.1.3 пункту 263.1, підпункту 263.2.1 пункту 263.2, підпунктів 263.6.1, 263.6.2 пункту 263.6, підпункту 263.8.1 пункту 263.8 ст. 263 Податкового кодексу України (ПК) внаслідок заниження суми податкового зобов'язання за користування надрами для видобування корисних копалин на загальну суму 752826,63 грн. у податковому обліку за 4-й квартал 2011 року, 1-4-й квартали 2012 року у зв'язку із обрахунком суми зобов'язання із вартості видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) за фактичними цінами реалізації вартості одиниці відповідного виду видобутої корисної копалини.

За наслідками перевірки ДПІ відносно позивача прийнято податкове повідомлення-рішення від 31.03.2014 № про збільшення грошового зобов'язання із плати за користування надрами на 752826,63 грн. за основним платежем та на 376413,32 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Як встановлено у судовому процесі, на підставі Спеціального дозволу на користування надрами №3667 від 31.12.2004 позивач здійснює видобуток корисних копалин (граніт); мета користування надрами: видобування гранітів, придатних для виробництва буто-щебеневої продукції, та відповідно є платником плати за надра.

Обставини щодо видобутку Товариством корисних копалин (граніту), так само, як і обставини щодо обсягу видобутих корисних копалин сторонами визнаються. Спір між сторонами виник щодо об'єкта оподаткування платою за користування надрами: позивач вважає, що до нього включається виключно обсяг видобутої ним мінеральної сировини до первинної переробки (каменю бутового), тоді як за доводами ДПІ - весь обсяг мінеральної сировини: товарна продукція після первинної переробки (камінь бутовий, щебінь, піщано-щебнева суміш).

За визначенням підпункту 14.1.91 пункту 14.1 ст. 14 ПК корисні копалини - природні мінеральні утворення органічного і неорганічного походження у надрах, у тому числі будь-які підземні води, а також техногенні мінеральні утворення в місцях видалення відходів виробництва та втрат продуктів переробки мінеральної сировини, які можуть бути використані у сфері матеріального виробництва і споживання безпосередньо або після первинної переробки;

Згідно з підпунктом 14.1.112 пункту 14.1 цієї статті мінеральна сировина - товарна продукція гірничодобувного підприємства, що є результатом його господарської діяльності з видобутку корисних копалин, у тому числі шляхом виконання господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною, і за якісними характеристиками відповідає вимогам установлених законодавством стандартів або вимогам договорів.

Пунктом 14.1.128 визначено, що обсяг видобутих корисних копалин (мінеральної сировини) - обсяг товарної продукції гірничодобувного підприємства, що відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 "Запаси" обліковується гірничодобувним підприємством як запаси - активи, вартість яких може бути достовірно визначена, для яких існує імовірність отримання їх власником - суб'єктом господарювання економічної вигоди, пов'язаної з їх використанням, та які складаються з: сировини, призначеної для обслуговування виробництва, у тому числі шляхом виконання господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною, та адміністративних потреб; готової продукції, що виготовлена на гірничодобувному підприємстві, у тому числі шляхом виконання господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною, призначена для продажу і відповідає технічним та якісним характеристикам, передбаченим договором або іншим нормативно-правовим актом.

Первинна переробка (збагачення) мінеральної сировини як вид господарської діяльності гірничодобувного підприємства включає сукупність операцій збирання, дроблення або мелення, сушку, класифікацію (сортування), брикетування, агломерацію, за виключенням агломерації руд з термічною обробкою, та збагачення фізико-хімічними методами (без якісної зміни мінеральних форм корисних копалин, їх агрегатно-фазового стану, кристалохімічної структури), а також може включати переробні технології, що є спеціальними видами робіт з добування корисних копалин (підземна газифікація та виплавляння, хімічне та бактеріальне вилуговування, дражна та гідравлічна розробка розсипних родовищ, гідравлічний транспорт гірничих порід покладів дна водойм) (підпункт 14.1.150 пункту 14.1 цієї статті.

Відповідно до підпункту 263.2.1 пункту 263.2 ст. 263 ПК об'єктом оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин по кожній наданій в користування ділянці надр, що визначена у відповідному спеціальному дозволі, є обсяг видобутої у податковому (звітному) періоді корисної копалини (мінеральної сировини) або обсяг погашених у податковому (звітному) періоді запасів корисних копалин.

Підпунктом 263.2.2 цього пункту визначено, що до об'єкта оподаткування належать: а) обсяг корисної копалини (мінеральної сировини), видобутої з надр на території України, її континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони, у тому числі обсяг мінеральної сировини, що утворюється в результаті виконання первинної переробки, що провадиться іншими ніж платник суб'єктами господарювання на умовах господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною; б) обсяг корисної копалини (мінеральної сировини), видобутої (вилученої) з відходів (втрат, хвостів тощо) гірничодобувного виробництва, у тому числі обсяг мінеральної сировини, що утворюється в результаті виконання первинної переробки, що провадиться іншими ніж платник суб'єктами господарювання на умовах господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною, якщо для її видобутку відповідно до законодавства необхідно отримати спеціальний дозвіл; в) обсяг погашених запасів корисних копалин.

Базою оподаткування є вартість обсягів видобутих у податковому (звітному) періоді корисних копалин (мінеральної сировини), яка окремо обчислюється для кожного виду корисної копалини (мінеральної сировини) для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничодобувного підприємства) (підпункту 263.5.1 пункту 263.5 цієї статті).

Застосувавши наведені правові норми, апеляційний суд, на відміну від суду першої інстанції, зробив правильний висновок, що об'єктом оподаткування плати за користування надрами є не лише обсяг видобутих корисних копалин (мінеральної сировини), але й обсяг корисних копалин (мінеральної сировини), що утворюється у результаті виконання первинної переробки, товарної продукції. Представник позивача під час касаційного перегляду справи підтвердив, що товарна продукція Товариства виробляється з видобутої корисної копалини (граніту), щодо якої в процесі виробництва застосовуються лише механічні дії щодо дроблення, просіву тощо, без добавлення якихось інших інгредієнтів, що могло б викликати збільшення маси.

Доводи, наведені позивачем у касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків апеляційного суду. Так, позивач посилається на те, що вів податковий облік відповідно до податкової консультації Сарненської МДПІ, викладеній в листі від 17.01.2013 № 529/15-51. Разом з тим, як свідчить зміст цього листа в ньому роз'яснюється оподаткування вартості обсягів видобутих у податковому звітному періоді корисних копалин (мінеральної сировини), яка окремо обчислюється для кожного виду корисних копалин (мінеральної сировини), а також вартості виготовленої в результаті первинної переробки видобутої корисної копалини товарної продукції (мінеральної сировини). При цьому за змістом податкової консультації оподаткування вартості обсягів видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) не виключає обов'язок сплатити податкові зобов'язання за користування надрами з вартості отриманої в результаті первинної переробки товарної продукції (мінеральної сировини) (а.с. 109-110, т.1-й).

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОКОМ ОІЛ» залишити без задоволення.

Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2017 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписІ.В. Борисенко
підписІ.В. Приходько