Справа № 806/2970/17
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року м.Житомир справа № 806/2970/17

категорія 6.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Добровольська Н.А.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач у вересні 2016року звертався до Відповідача з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 2,00га, для ведення особистого селянського господарства на території Закутинецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області у зв'язку із набуттям права на об'єкт нерухомості - конюшню, розташовану по вул.Лесі Українки,21 в селі Сингаївка Бердичівського району. Позивач зазначає, що лише 19.10.2017року на підставі повторного звернення отримав від Відповідача копію листа від 23.11.2016року щодо результатів розгляду його звернення. Позивач вважає, що Відповідачем протиправно відмовлено в наданні дозволу і просить зобов'язати надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для отримання у власність вказаної земельної ділянки.

Позивач в судове засідання не прибув, направив до суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник Відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, в судовому засіданні проти позову заперечила і пояснила, що дійсно Позивач 06.09.2016року звертався із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 2,00га, для ведення особистого селянського господарства на території Закутинецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області у зв'язку із набуттям права на об'єкт нерухомості - конюшню, розташовану по вул.Лесі Українки,21 в селі Сингаївка Бердичівського району. За результатами розгляду звернення Позивачу ще листом від 23.11.2016року було відмовлено в наданні такого дозволу, так як були відсутні затверджені план зонування або детальний план цієї території, відсутнє обґрунтування потреби формування такої земельної ділянки.

Заслухавши пояснення представника Відповідача, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку надання земельних ділянок державної або комунальної власності у власність регулюються правовими нормами Земельного кодексу України, що були чинні на день виникнення таких відносин.

Судом встановлено та визнається сторонами, що 06.09.2016року Позивач звертався до Відповідача з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 2,00га, для ведення особистого селянського господарства на території Закутинецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області у зв'язку із набуттям права на об'єкт нерухомості - конюшню, розташовану по вул.Лесі Українки,21 в селі Сингаївка Бердичівського району.

Сторонами визнається, що відповідно до положень ст.122 цього Кодексу саме до повноважень Відповідача віднесено вирішення питання про передачу цієї земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність або у користування для сінокосіння.

Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області за результатами розгляду вказаного клопотання листом від 23.11.2016року відмовило Позивачу в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою.

Представник Відповідача суду не надала належних доказів щодо своєчасного вручення Позивачу зазначено листа від 23.11.2016року про результати розгляду клопотання. По цій причині суд вважає обґрунтованими доводи Позивача щодо отримання такого повідомлення лише 19.10.2017року на своє повторне звернення, а тому Позивачем не пропущено строків, передбачених ст.99 КАС України, на звернення із зазначеним позовом.

Як зазначено в листі від 23.11.2016року, підставою для відмови в наданні Позивачу згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність вказаної земельної ділянки стали відсутність відповідних змін до затверджених плану зонування або детального плану території, відсутність обґрунтування потреби формування такої земельної ділянки.

Таке рішення Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області не відповідає обставинам справи та не ґрунтується на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

Зазначені в оскаржуваному листі - рішенні підстави для відмови в наданні такого дозволу прямо протирічить вимогам ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України, Відповідач, як відповідний орган виконавчої влади відповідно до наданих повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналогічна правова норма закріплена в частині сьомій статті 118 Земельного кодексу України.

Тобто, підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Про виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки прямо зазначено в Ухвалі Конституційного Суду України " Про відмову у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України" від 29 вересня 2015 року N 44-у/2015 (Справа N 2-40/2015).

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 19.01.2016 року (справа №824/167/15-а/21-3690а15).

При дослідженні в судовому засіданні оскаржуваного листа Відповідача від 23.11.2016року встановлено, що в ньому відсутні посилання про невідповідність місця розташування земельної ділянки, зазначеної Позивачем в своєму клопотанні від 06.09.2016року:

- вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів;

- вимогам генерального плану Бердичівського району;

- вимогам іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель цієї ж адміністративно-територіальної одиниці;

- вимогам проектів землеустрою щодо впорядкування території цих же населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні представник Відповідача також не надала суду жодних належних та допустимих доказів наявності затверджених плану зонування або детального плану відповідної території Бердичівського району Житомирської області.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що оскаржуваний лист Відповідача від 23.11.2016року як результат розгляду звернення ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 2,00га, для ведення особистого селянського господарства на території Закутинецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області винесений не на підставі чинного земельного законодавства, а тому є протиправним і позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Разом з тим, обрання способу захисту прав у сфері публічно-правових відносин визначається судом з урахуванням змісту ч. 1 ст. 2 КАС України, принципів адміністративного судочинства та положень частини 2 статті 162 КАС.

Як зазначає Позивач, необхідність отримання вказаної земельної ділянки зумовлена набуттям права власності на об'єкт нерухомості - конюшню, розташовану по вул.Лесі Українки,21 в селі Сингаївка Бердичівського району. При цьому Позивач вказує на необхідність використання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. З наданої суду копії договору купівлі-продажу від 19.08.2016року вбачається, що Позивач набув право власності лише на 50/110 часток вказаної нежитлової будівлі (конюшні), яка розміщена на неприватизованій земельній ділянці.

За таких обставин, у суду відсутні підстави для задоволення позову щодо зобов'язання Відповідача надати Позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність вказаної земельної ділянки.

Зазначене свідчить, що порушене право Позивача підлягає судовому захисту та може бути поновлено виключно шляхом зобов'язання Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути у відповідності до вимог Земельного кодексу України заяву ОСОБА_2 від 06.09.2016року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 2,00га, для ведення особистого селянського господарства на території Закутинецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області.

Відповідно до позову Позивачем заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру. За приписами ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання вказаного позову судовий збір справляється в розмірі 640,00грн. за кожну позовну вимогу немайнового характеру. Позивачем було сплачено всього 640,00грн.

Відповідно до вимог ч.3 ст.94 КАС України судові витрати підлягають відшкодуванню пропорційно задоволеним позовним вимогам. Враховуючи часткове задоволення позову, підстави для відшкодування або стягнення судових витрат, відсутні.

Керуючись вимогами ст.ст.2,86,94,158-163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити частково, визнати протиправну відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області в наданні дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 2,00га, для ведення особистого селянського господарства на території Закутинецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, викладену в листі від 23.11.2016року.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути у відповідності до вимог Земельного кодексу України заяву ОСОБА_2 від 06.09.2016року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 2,00га, для ведення особистого селянського господарства на території Закутинецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повний текст постанови виготовлено: 04 грудня 2017 р.