Справа № 486/321/17
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 486/321/17

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Франчук О.Д.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченка К.В.,

Лукянчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Миколаївській області на постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської від 20 квітня 2017р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Миколаївській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березня 2017р. ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до УДАБІ у Миколаївській області, в якому просила визнати протиправною постанову за №39 від 6.03.2017р. прийняту ДАБІ у Миколаївській області та скасувати її, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що вищезазначеною постановою її було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.188-42 КупАП, а саме у невиконанні припису управління державної архітектурної інспекції щодо оформлення документів на виконання будівельних робіт на об'єкті: «Будівництво господарських будівель» по АДРЕСА_1 та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800грн..

Позивачка вважає зазначену постанову протиправною, оскільки дійсно УДАБІ за вказаною адресою було проведено перевірку та виявлено що нею нібито проведено будівельні роботи без документів, які надають право на забудову земельної ділянки та відсутня затверджена проектна документація на об'єкт будівництва. Було складено відповідний акт та протокол про адміністративне правопорушення на підставі якого і видано припис яким зобов'язано її оформити відповідні документи на будівництво, однак не зазначено які саме документи необхідно оформити. Окрім того, в самому протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що будівництво об'єкта, розташованого по АДРЕСА_1 здійснено до 2001р., хоча ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», яким передбачений перелік документів, які надають право на здійснення будівельних робіт набрав чинності 17.02.2011р., а тому не зрозуміло на які документи посилається орган ДАБІ.

Також позивачка зазначила, що відповідно до вимог ст.38 КупАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні, не пізніше як через два місяці з дня його виявлення, а тому беручи до уваги що будівництво було здійснено до 2011р., а виявлене ще 16.08.2016р., а тому вона вважає, що сплинув строк накладення адміністративного стягнення. Вважає, що зазначена постанова була винесена з порушенням норм чинного законодавства та просила її скасувати.

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської від 20 квітня 2017р. адміністративний позов задоволено.

Постанову №39 прийняту УДАБІ у Миколаївській області 6.03.2017р. по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 визнано протиправною та скасовано.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, закрито.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.197КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.200КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачку неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, оскільки на час встановлення правопорушення, діючим на той час законодавством відповідальність встановлена не була.

Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовано сторонами, що 21.02.2017р. за результатами проведеної позапланової перевірки об'єкту «Будівництво господарських будівель» по АДРЕСА_1 в смт.Олександрівка Вознесенського району відповідачем складено акт перевірки, в якому встановлено порушення, а саме що позивачкою проведено будівельні роботи без документів які надають право на забудову земельної ділянки та відсутня затверджена проектна документація на об'єкт будівництва. В цей же день відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення, на підставі якого і видано припис, яким зобов'язано ОСОБА_2 оформити відповідні документи на будівництво, однак не зазначено які саме документи необхідно оформити.

В подальшому, в результаті невиконання позивачкою припису, інспекцією прийнято постанову за №39 від 6.03.2017р., у відповідності до якої, позивачку визнано винною в скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800грн..

Не погоджуючись із вищевказаними діями відповідача та постановою за №39 про притягнення до адміністративної відповідальності, позивачка звернулась із відповідним позовом до суду.

Перевіряючи правомірність дій ДАБІ щодо проведення перевірки та складення припису та постанови, судова колегія виходить з наступного.

Здійснення державного архітектурно-будівельного контролю визначено Порядком за №553, затвердженим постановою КМУ від 23.05.2011р..

За правилами п.12 вказаного Порядку посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із договору за №27 універсальної товарно-сировинної біржі, що 22.01.2001р. ОСОБА_2 придбала житловий будинок за АДРЕСА_1. Зазначений будинок згідно рішення Южноукраїнського міського суду від 26.07.2012р. та реєстраційного напису від 23.01.2001р. належить позивачці на праві власності.

Як вбачається з технічного паспорту на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 складеного 18.06.1998р. на території зазначеного домоволодіння наявні самовільні забудови: сарай ж-1; сарай н-1; сарай к-1; сарай л-1; гараж т-1.

Таким чином, судами встановлено, що на момент придбання позивачкою зазначеного домоволодіння, самовільні забудови вже були в наявності та експлуатувались.

Однак, не зважаючи на вищезазначене, головним інспектором будівельного нагляду на позивача було накладене адміністративне стягнення за порушення абз.3 п.14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМ за №553 від 23.05.2011р., який набрав чинності лише 19.01.2012р., а саме у новій редакції був викладений абз. П.4 ч.2 ст.2 вищевикладеного Закону.

Апеляційний суд зазначає, що за приписами ч.2 ст.5 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачку неправомірно притягнено до адміністративної відповідальності за правопорушення, оскільки вона не здійснювала будь-яке будівництво, а також на час проведення будівельних робіт, не була встановлена на законодавчому рівні відповідальність.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.196, 198, 200, 206,254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Миколаївській області - залишити без задоволення.

Постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської від 20 квітня 2017р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: К.В. Кравченко

О.В. Лукянчук