Справа № 221/75/17
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мохов Є.І.
Суддя-доповідач - Міронова Галина Михайлівна
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року справа №221/75/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Міронової Г.М., суддів: Сіваченка І.В., Шишова О.О., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Волноваського районного суду Донецької області від 18 липня 2017 року у справі № 221/75/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області, третя особа - «Державне підприємство «Донецька залізниця» про скасування рішення, визнання незаконною відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах і зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 11.01.2017 року звернувся до суду з даним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області, в якому просив суд: скасувати рішення відповідача № 3056 від 05.12.2016 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах; визнати незаконною відмову управління в призначенні йому пенсії на пільгових умовах у відповідності до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області здійснити призначення та виплату пенсії відповідно до вимог ст. 13 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 06.09.2016 року (а.с. 2-4).

Постановою Волноваського районного суду Донецької області від 18 липня 2017 року у справі № 221/75/17 у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено (а.с. 65-66).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що він до 30.05.1994 року працював за професією «коваль на вільному куванні металу на молотах та пресах» і саме ця професія залишилась атестованою до 30.05.1994 року за Списком № 1, що підтверджується уточнюючою довідкою № 273/549 від 16.08.2012 року.

Сторони у судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

За нормами пункту другого частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наступне.

Позивач 06.09.2016 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» та надав наступні документи: копію паспорту, ідентифікаціного номеру; копію трудової книжки від 24.07.1979 року; атестат про навчання № 135 від 20.07.1979 року; пільгову довідку № 273/549 від 16.08.2012 року, видану ДП «Вагонне депо Маріуполь»; пільгову довідку № 730 від 27.10.2016 року, видану ТОВ «Лемтранс».

Рішенням № 3056 від 05.12.2016 року відповідач відмовив ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 13 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 5 років. В обгрунтування рішення зазначив, що до стажу роботи позивача за Списком № 1 не зараховано періоди роботи ОСОБА_2 з 22.08.1992 року по 30.05.1994 року у вагонному депо Маріуполь, тому що наказом про результати атестації робочих місць № 333 від 30.05.1994 року за Списком № 1 не підтверджено (а.с. 5).

Таким чином, спірним питанням у даній справі є правомірність прийняття відповідачем рішення від 05 грудня 2016 року № 3056 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку з незарахуванням до пільгового стажу періодів роботи позивача з 22.08.1992 року по 30.05.1994 року.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положенням ч. 1 ст. 9 Закону № 1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Стаття 4 Закону № 1058 зазначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно з абзацом 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058 особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788 (далі - Закон № 1788) особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Пунктом «а» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків, за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Згідно пункту 10 Порядку необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637.

Ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

З трудової книжки ОСОБА_2 вбачається, що він з 04.09.1990 року прийнятий до вагонного депо Маріуполь слюсарем-ремонтником з ремонта обладнання четвертого розряду; 24.10.1990 року його переведено ковалем другого розряду; 23.04.1993 року позивачу присвоєно третій розряд коваля; 17.08.1994 року ОСОБА_2 переведно слюсарем з ремонта рухомого складу третього розряду (а.с. 9).

Записи про спірний періоди роботи у 1992-1994 роках зроблені з посиланням на відповідні накази, засвідчені відповідною печаткою підприємств і дефектів їх вчинення не мають.

Отже, в даному випадку колегія суддів зазначає, що факт роботи позивача у період з 22.08.1992 року по 30.05.1994 року підтверджується відомостями трудової книжки, які були внесені відповідно до діючого законодавства.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (п. 20 Порядку № 637).

В уточнюючій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній Вагонного депо Маріуполь «ДП «Донецька залізниця» від 16.08.2012 року № 273/549 підтверджено, що позивач працював повний робочий день у Вагонному депо Маріуполь за період:

- з 24.10.1990 року по 30.05.1994 року та виконував ковальські роботи за професією, посадою коваль на вільному куванні металу на молотах та пресах, що передбачена Списком № 1 ;

- з 31.05.1994 року по 17.08.1994 року виконував ковальські роботи за професією, посадою коваль на молотах та пресах, що передбачена Списком № 2 . Підставою для видачі є архівні документи, ЕТКС, кадрові накази, штатний розпис, відомості заробітної плати, наказ начальника депо про результати атестації робочих місць № 333 від 30.05.1994 року, ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 6).

Довідкою, уточнюючою особливий характер роботи або умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії вагонного депо Маріуполь «ДП «Донецька залізниця» від 16.08.2012 року № 273/549 підтверджено, що позивач працював у вагонному депо Маріуполь повний робочий день з 24.10.1990 року по 30.05.1994 року у виробництві - підсобний цех Сартана в якості коваля, що передбачено Списком № 1 та з 31.05.1994 року по 17.08.1994 року в якості коваля, що передбачено Списком № 2, наказом про результати атестації робочих місць № 333 від 30.05.1994 року (за Списком № 1 не підтверджено) ( а.с. 6 зв. бік).

Судом встановлено, що зазначені довідки відповідають формальним вимогам до змісту, що викладене вище.

Щодо доводів апелянта стосовно того, що наказом № 333 від 30.05.1994 року не підтверджено періоди роботи позивача у «Вагонному депо Маріуполь» з 22.08.1992 по 30.05.1994 року за Списком № 1, колегія суддів зазначає наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови від 1 серпня 1992 року № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку (п. 4.3).

Посада, на якій працював позивач у період з 24.10.1990 року по 30.05.1994 року, а саме: коваль на вільному куванні металу на молотах та пресах відносяться до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Ради Міністрів Української РСР № 1173 от 22.08.56 року.

Посада, на якій працював позивач у період з 31.05.1994 року по 17.08.1994 року, а саме: коваль на молотах та пресах відноситься до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. № 162.

Таким чином, оскільки перша атестація у вагонному депо Маріуполь проводилась у 1994 році, то зарахуванню до пільгового стажу підлягає період роботи позивача з 24.10.1990 року по 30.05.1994 року.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно п. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З огляду на вищезазначене, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача суд вважає необхідним зобов'язати відповідача зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_2 періоди його роботи з 22.08.1992 року по 30.05.1994 року у «Вагонному депо Маріуполь».

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 6 ст. 94 КАС України).

Позивач при зверненні до суду першої інстанції з адміністративним позовом та поданні апеляційної скарги сплатив судовий збір у загальному розмірі 1344 грн. що підтверджується квитанціями про сплату (а.с. 1, 69).

Тобто, сума судового збору, яка підлягає поверненню, становить 1344 грн.

Керуючись статтями 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Волноваського районного суду Донецької області від 18 липня 2017 року у справі № 221/75/17 - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області, третя особа - «Державне підприємство «Донецька залізниця» про скасування рішення, визнання незаконною відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах і зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області № 3056 від 05 грудня 2016 року про відмову в призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області зарахувати періоди його роботи з 22.08.1992 року по 30.05.1994 року у «Вагонному депо Маріуполь» до стажу роботи за Списком № 1, призначити та виплатити ОСОБА_2 з 06.09.2016 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»

Стягнути за рахунок державного бюджету на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1344 грн. (одна тисяча триста сорок чотири).

Постанову суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя: Г.М. Міронова

Судді: І.В. Сіваченко

О.О. Шишов