Справа № 813/2224/17
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/9298/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участі секретаря судового засідання: Чопко Ю.Т.

представника відповідача - ОСОБА_1

третя особа - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

21.06.2017 ОСОБА_3 звернулася в суд з адміністративним позовом до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 в якому, з врахуванням уточнень до позовної заяви, просить визнати протиправними дії відповідача щодо переведення її з посади начальника відділу обслуговування громадян Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова на посаду заступника начальника відділу обслуговування громадян в Личаківському районі м. Львова Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова та призначення на посаду начальника відділу обслуговування громадян в Личаківському районі м. Львова Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова ОСОБА_2 та зобов'язання управління звільнити з посади начальника відділу обслуговування громадян в Личаківському районі м. Львова Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова ОСОБА_2 і призначення позивача на посаду начальника відділу обслуговування громадян в Личаківському районі м. Львова Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова за переведенням з посади начальника відділу обслуговування громадян Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова з 30 травня 2017 року, стягнення різниці у заробітній платі за період з 30.05.2017 по 31.07.2017 в сумі 908,49 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що при її звільненні відповідачем порушено вимоги ст. 49-2 КЗпП України, їй не було запропоновано вакантну посаду начальника відділу обслуговування громадян в Личаківському районі м. Львова Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова і не враховано переважне право позивача на залишення на роботі, визначене ст. 42 КЗпП України. Оскільки, відповідно до частин 3-4 ст. 36 КЗпП України, дія трудового договору між ОСОБА_3 та відповідачем продовжується, і позивач подавала Управлінню двічі заяву про переведення її на посаду начальника відділу обслуговування громадян у Личаківському районі м. Львова Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, яка відповідачем розглянута не була, тому він зобов'язаний був перевести її на цю посаду.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 08.08.2017 у задоволенні позову відмовлено.

Із цією постановою суду не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така є незаконною, прийнята з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, з порушенням норм матеріального права, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що при реорганізації шляхом злиття Управлінь Пенсійного фонду в Личаківське об'єднане Управління Пенсійного фонду України м. Львова посада начальника відділу обслуговування громадян, яку позивач займала, не скорочувалась. Відповідно до ч. 3-4 ст. 36 КЗпП України, дія трудового договору між позивачем та відповідачем продовжується і нею тричі подавались заяви про переведення її на посаду начальника відділу обслуговування громадян в Личаківському районі м. Львова Личаківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Львова, отже, відповідач зобов'язаний був перевести її на вказану посаду.

Крім цього, відповідачем протиправно призначено на вказану посаду ОСОБА_2, на яку відповідач зобов'язаний був перевести ОСОБА_3, а тому має право оскаржувати протиправні дії Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, з вимогою звільнення з посади ОСОБА_2 та поновлення порушених прав позивача шляхом призначення її на посаду, що не є дискреційними повноваження суб'єкта владних повноважень, оскільки відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд.

Представник відповідача, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечили та просили відмовити у її задоволенні.

Позивач та її представник в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце. У судовому засіданні від 24.10.2017 представник позивача апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити.

У відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття інших осіб, які беруть участь у справі не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору перевірив матеріали справи, оглянув особові справи № 138 ОСОБА_3, № 5 ОСОБА_2, обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 відповідно до наказу від 06.07.2015 № 42-о призначена на посаду начальника відділу обслуговування громадян управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова.

Згідно наказу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова від 29.05.2017 № 15-ос «Про звільнення ОСОБА_3, ОСОБА_6.», позивача звільнено з посади начальника відділу обслуговування громадян управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова за переведенням до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова.

Відповідно до наказу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова від 30.05.2017 № 16-ос «Про призначення ОСОБА_3, ОСОБА_6.» позивача прийнято на посаду заступника начальника відділу обслуговування громадян в Личаківському районі м. Львова Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова.

З 30 травня 2017 року ОСОБА_3 працює на посаді заступника начальника відділу обслуговування громадян в Личаківському районі м. Львова Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо переведення позивача з посади начальника відділу обслуговування громадян Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова на посаду заступника начальника відділу обслуговування громадян в Личаківському районі м. Львова Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, апелянт оскаржила їх до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що в задоволенні позову належить відмовити, оскільки під час реорганізації, управління дотримувалось норм чинного законодавства. Крім цього, позивач не належить до суб'єктів правовідносин, які виникають у зв'язку з призначенням ОСОБА_2 на посаду, а тому такі дії відповідача не порушують прав, свобод або інтересів позивача та суд не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) відповідача поза межами перевірки за критеріями відповідності прийняття ним рішень (вчинення дій), передбаченими ч. 3 ст. 2 КАС України, підміняти його і перебирати на себе повноваження надані Конституцією та Законами України органам Пенсійного фонду України.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Спірні відносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про державну службу».

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про державну службу» державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійної компетентності може бути переведений без обов'язкового проведення конкурсу: 1) на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби; 2) на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про державну службу» підставами для зміни істотних умов державної служби є: 1) ліквідація або реорганізація державного органу.

Частиною 4 статті 43 вищезазначеного Закону передбачено, що у разі незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у зв'язку із зміною істотних умов державної служби він подає керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 цього Закону або заяву про переведення на іншу запропоновану йому посаду не пізніш як за 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби.

Якщо протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення державного службовця з повідомленням про зміну істотних умов служби від нього не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому цієї частини, державний службовець вважається таким, що погодився на продовження проходження державної служби.

Пунктом 6 частини 1 статті 83 Закону України «Про державну службу» державна служба припиняється у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв'язку із зміною її істотних умов.

З системного аналізу правових норм вбачається, що підставами для зміни істотних умов державної служби є, зокрема ліквідація або реорганізація державного органу, у разі якої якщо протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення державного службовця з повідомленням про зміну істотних умов служби від нього не надійшли заяви про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 цього Закону або заяви про переведення на іншу запропоновану йому посаду, державний службовець вважається таким, що погодився на продовження проходження державної служби.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 № 988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» управління Пенсійного фонду України в Жовківському районі Львівської області, управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова та управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова реорганізовані (припинені) шляхом злиття та утворення нового Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова.

На виконання постанови КМУ від 21 грудня 2016 року № 988, постанови правління ПФУ від 22 грудня 2016 року № 29-1 «Про примірні структури територіальних органів ПФУ», наказу головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 1 від 05 січня 2017 року «Про заходи щодо припинення підпорядкованих управлінь Пенсійного фонду України у Львівській області, що реорганізуються» - управлінням Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова видано наказ від 10 січня 2017 року № 4 «Про заходи щодо реорганізації управління ПФУ в Личаківському районі м. Львова шляхом злиття» та наказ від 16 січня 2017 року № 2-ос «Про наступне вивільнення працівників управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова».

З урахуванням наведеного, судом першої інстанції встановлено, що мала місце реорганізація шляхом злиття трьох управлінь Пенсійного фонду в одне, внаслідок чого скоротилась як чисельність керівного складу управління, так і працівників на 32%. Штатна чисельність трьох управлінь, які реорганізовувались становила 194 штатних одиниць, а об'єднаного управління 131 штатна одиниця.

31.03.2017 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області затверджено структуру та штатний розпис Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова з штатною чисельністю 131 одиниця, який введений в дію 31.03.2017 наказом № 1 від 31.03.2017 Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова.

ОСОБА_3 попереджено про зміну істотних умов державної служби та про наступне вивільнення із займаної посади, а також 31.03.2017 запропоновано посаду заступника начальника відділу обслуговування громадян в Личаківському районі м. Львова Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова.

31.03.2017 та 03.04.2017 позивач звернулася з заявами на адресу начальника Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, в яких просила перевести її на посаду начальника відділу обслуговування громадян Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова.

Однак, як встановлено у судовому засіданні, ця посада позивачу не пропонувалась, а відповідно до вимог ч. 4 ст. 43 Закону України «Про державну службу», позивач вправі писати заяви про переведення лише на запропоновану роботодавцем посаду. Оскільки заяв про звільнення чи про переведення на іншу запропоновану посаду від ОСОБА_3 не надходило, державний службовець вважається таким, що погодився на проходження служби згідно п. 3 ч. 4 ст. 43 Закону України «Про державну службу».

Наказом Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова № 16-ос від 30.05.2017 ОСОБА_3 було призначено на посаду заступника начальника відділу обслуговування громадян в Личаківському районі м. Львова з 30.05.2017.

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, накази Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова: № 15-ос від 29.05.2017 «Про звільнення ОСОБА_3, ОСОБА_6.» та № 16-ос від 30.05.2017 року «Про призначення ОСОБА_3, ОСОБА_6.» на час розгляду справи не оскаржувалися та не були скасовані.

Позивач з 30.05.2017 працює на посаді і виконує функціональні обов'язки заступника начальника відділу обслуговування громадян в Личаківському районі м. Львова та отримує заробітну плату.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову щодо визнання протиправними дії відповідача про переведення ОСОБА_3 з посади начальника відділу обслуговування громадян Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова на посаду заступника начальника відділу обслуговування громадян в Личаківському районі м. Львова Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, оскільки переведення позивача в реорганізовану установу відбулось з дотриманням вимог чинного законодавства.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій відповідача про призначення на посаду начальника відділу обслуговування громадян в Личаківському районі м. Львова Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова ОСОБА_2 та зобов'язання відповідача звільнити її з вказаної посади, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення цієї вимоги, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Наказом Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова № 2-ос від 31.03.2017 ОСОБА_2 призначено на посаду начальника відділу обслуговування громадян в Личаківському районі м. Львова Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, який є актом індивідуальної дії та право оскаржити який мають особи, щодо яких його прийнято.

Оскільки позивач не належить до суб'єктів цих правовідносин, суд першої інстанції правомірно відмовив ОСОБА_3 в цій частині позовних вимог.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача призначити ОСОБА_3 на посаду начальника відділу обслуговування громадян в Личаківському районі м. Львова Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова за переведенням з посади заступника начальника відділу обслуговування громадян Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова з 30 травня 2017 року, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що така не підлягає до задоволення, з огляду на те, що у випадку, коли суб'єкт владних повноважень наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні певної дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин. Водночас у випадку, коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, суд не може зобов'язати відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію.

Таким чином, вирішення вказаної вимоги належить до дискреційних функцій відповідача і його вирішенню передує вжиття заходів та прийняття певних управлінських рішень, які стосуються всіх працівників Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова.

З огляду на те, що у задоволенні адміністративного позову про визнання протиправними дій Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова щодо переведення ОСОБА_3 на посаду заступника начальника відділу обслуговування громадян в Личаківському районі м. Львова та зобов'язання відповідача призначити позивача на посаду начальника відділу обслуговування громадян в Личаківському районі м. Львова відмовлено, і як наслідок, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог, щодо стягнення на її користь різниці у заробітній платі за період з 30.05.2017 по 31.07.2017 в сумі 908,49 грн.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування оскарженої постанови, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2017 року у справі № 813/2224/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів, після набрання нею законної сили, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. Я. Качмар
В. В. Ніколін

Ухвала в повному обсязі складена 01.12.2017.