Справа № 336/3964/17(2-а/336/371/2017)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2017 рокусправа № 336/3964/17(2-а/336/371/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Чабаненко С.В. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2017 року у справі № 336/3964/17 (2-а/336/371/2017) за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»;

- зобовязати відповідача перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 07.06.2017 року відповідно до вимог ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосування показника середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016 роки, а саме 3764,4 грн.) та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволений частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови в розрахунку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за віком з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Зобовязано відповідача перерахувати пенсію за віком з 07.06.2017 року відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначеннями пенсії за віком (2014-2016 роки) та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, відмовивши в задоволенні позовних вимог.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог постанову суду не оскаржено.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_1С народився 12 червня 1957 року.

Позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262 (далі Закон № 2262).

З 07.06.2017 року позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком на підставі поданої ним заяви, але при обчисленні розміру пенсії застосований показник середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік, яка складає 1197,91 грн.

19.06.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив перерахувати пенсію відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016 роки). (а.с. 7)

22.06.2017 року листом відповідач повідомив позивача про те, що при переведенні з пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за віком згідно із Законом № 1058 слід застосовувати показник середньої заробітної плати (доходу), що враховувався для обчислення пенсії відповідно до Закону № 1058 в році, в якому заявник звернувся за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а не показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону № 1058. (а.с. 8)

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду.

Частково задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачу було призначено пенсію за віком за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вперше, то має застосовуватися середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення позивача за призначенням пенсії, як це передбачено ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 1 Закону № 2262 передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислугу на військової службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

За змістом ст. 7 Закону № 2262 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

У відповідності до частини другої статті 40 Закону № 1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + … + Кз n);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до приписів частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Вказані норми свідчать, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Водночас, раніше позивачу призначено пенсію відповідно до Закону № 2262, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку взагалі не застосовується в силу вимог зазначеного Закону, оскільки основою доходу у цьому разі є грошове забезпечення військовослужбовця, а пенсія обчислюється у відсотковому відношенні від останнього.

Крім того, після призначення пенсії за вислугу років, позивач продовжував працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Отже, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на застосування, при розрахунку йому пенсії, формули визначення розміру пенсії відповідно до ст. 40 Закону № 1058-ІV як призначеної вперше саме за цим Законом.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем безпідставно було застосовано до спірних правовідносин положення частини третьої статті 45 Закону N 1058-IV, а тому правомірно задоволено позов.

Вказаний висновок судовою колегією здійснений з урахуванням правової позиції Верховного суду України викладеної, у постанові від 31 березня 2015 року (справа № 21-612а14), яка відповідно до вимог ч. 2 ст. 161 та ч. 1 ст. 244-2 КАС України повинна враховуватись судами при застосуванні правових норм в аналогічних правовідносинах.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 183-2, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2017 року у справі № 336/3964/17 (2-а/336/371/2017) залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції, прийнята в порядку письмового провадження, набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: І.В. Юрко