Справа № 233/5548/17
Суддя: Мартишева Т. О.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Мартишева Т. О. , розглянувши у порядку скороченого провадження в м. Костянтинівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про поновлення строку звернення до суду, визнання рішення протиправним та зобов*язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

10 листопада 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до УСЗН Костянтинівської міської ради про поновлення строку звернення до суду, визнання протиправним та скасувати рішення УСЗН Костянтинівської міської ради Донецької області від 24 червня 2016 року щодо припинення виплати щомісячної адресної допомоги ОСОБА_1, визнання протиправною та скасування вимоги відповідача щодо сплати надміру виплаченої щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 15923,41 грн. у зв*язку з наявністю у власності нерухомості (квартири) у м. Костянтинівка, зобов*язання відповідача призначити та виплатити позивачці та членам сім*ї щомісячної адресної допомоги з 09 червня 2016 року.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що у зв*язку із проведенням антитерористичної операції з м. Олександрівськ м. Луганська Луганської області разом із малолітньою донькою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у 2014 році перемістилася у м. Костянтинівка Донецької області та з 26 січня 2015 року перебуває на обліку у відповідача як внутрішньо переміщена особа, довідка № . З 01 квітня 2015 року по 08 червня 2016 року вона отримувала відповідну грошову допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. З червня 2016 року відповідач безпідставно припинив виплачувати їй зазначену щомісячну адресну допомогу у зв*язку з наявністю нерухомості у м. Костянтинівка Донецької області, що розташована в регіоні іншому ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення АТО та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, виплату припинено згідно з п. 6 Порядку надання щомісячної адресою допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг. З даним рішенням відповідача вона не погоджується та вважає його протиправним.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 183-2 КАС України, на адресу відповідача було направлено ухвалу про відкриття скороченого провадження та запропоновано подати заперечення на позов або заяву про визнання позову у десятиденний строк з дня одержання копії ухвали та копій документів. Відповідачем надано письмові заперечення проти позову з додатками (а.с. 28, 29-46), з якого вбачається, що Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки рішення та дії відповідача відповідають діючому законодавству. Так, постановоюКабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 визначений механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання. Згідно із п. 6 даної постанови грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Так як позивачка ОСОБА_1 має у власності житлове приміщення розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення (АДРЕСА_1), що з*ясувалося у результаті проведеної відповідачем перевірки достовірності документів, поданих ОСОБА_1 для призначення грошової допомоги, підстави для поновлення виплати щомісячної адресної допомоги відсутні. Крім того, згідно із роз'ясненнями, викладеними в листі Міністерства соціальної політики України № 1641/5/75-16 від 03.08.2016 року внутрішньо переміщеним особам, які переміщуються в межах Донецької та Луганської областей, та на момент звернення за призначенням щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг мають у власності житлові приміщення, розташовані на підконтрольній території України грошова допомога не призначається.Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, приходжу до такого.

З наявних письмових доказів по справі вбачається, що позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, за даними паспорту з 08 серпня 2013 року є зареєстрованою: АДРЕСА_2 (а.с. 9-12), згідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 (а.с. 19, 30) позивачка є матір*ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4

Позивачка ОСОБА_1 з 10 вересня 2014 року вимушено перемістилась з м. Олександрівськ м. Луганськ Луганської області до м. Костянтинівка Донецької області, що підтверджується довідкою № від 26 січня 2015 р. (а.с. 13, 37). Фактичне місце проживання/перебування позивачки та неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Костянтинівської міської ради як отримувач допомоги переміщеним особам на проживання на підставі заяви від 01 квітня 2015 року (а.с. 29), рішенням відповідача від 06 квітня 2015 року їй призначено допомогу переміщеним особам на проживання у загальному розмірі суми допомоги на сім*ю 1326,00 грн. на період з 01 квітня 2015 року по 30 вересня 2015 року (а.с. 31-33), та у подальшому на період з 09 грудня 2015 року по 26 січня 2016 року, з 09 грудня 2015 року по 08 червня 2016 року (а.с. 34-36, 38-41).

Розпорядженням відповідача від 24 червня 2016 року позивачці ОСОБА_1 припинено виплату щомісячної адресної допомоги у зв*язку з наявністю житла в м. Костянтинівці (а.с. 17-18, 43, 46), та рішенням комісії відповідача від 24 червня 2016 року вирішено утримати переплату допомоги за період з 01 квітня 2015 року по 08 червня 2016 року в сумі 15923,41 грн. (а.с. 46) згідно розрахунку (а.с. 17 зворот, 45).

З заперечень відповідача вбачається, що підставою для прийняття даного рішення стали відомості отримані в результаті проведеної на підставі п.п. 10, 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг перевірки достовірності документів, поданих позивачкою для призначення грошової допомоги, відомості з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно про належність позивачці на праві власності 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 (а.с. 42), тобто житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Також, листами за вих. № 01-20-4473-10 від 17 червня 2017 року, № 01-20-4865-10 від 30 червня 2016 року, № 01-20-5254-10 від 14 липня 2016 року (а.с. 14-16) з посиланням на вказані вище положення законодавства відповідач повідомив позивачку про необхідність повернення надміру перерахованих сум допомоги.

Спірним у даній справі є питання правомірності припинення відповідачем нарахування та виплати позивачці щомісячної адресної допомоги, як внутрішньо переміщеній особі, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг згідно рішення від 24 червня 2016 року.

Механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі - довідка), та надання цим особами щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, врегульований Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок № 509), та Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок № 505).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 509 довідка є документом, який видається внутрішньо переміщеній особі.

За приписами пункту 2 Порядку № 509 для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи).

Згідно п. 8 Порядку № 509 заявнику може бути відмовлено у видачі довідки у разі, коли: 1) відсутні обставини, що спричинили внутрішнє переміщення, зазначені у статті 1 Закону; 2) у державних органів наявні відомості про подання завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки; 3) заявник втратив документи, що посвідчують особу (до їх відновлення); 4) у документі заявника, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, немає відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, та відсутні докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, визначені абзацом другим пункту 4 цього Порядку; 5) докази, надані заявником для підтвердження факту проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв'язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону, не підтверджують такого факту.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка та її дитина у відповідності до визначеного порядку були взяті на облік внутрішньо переміщених осіб (а.с. 13, 37).

Грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (п.п. 2, 3 Порядку № 505 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення (п. 6 Порядку № 505 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 1 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (надалі Закон) визначено, що територія Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Пунктом 5 статті 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення, та у десятиденний строк з дня закінчення антитерористичної операції прийняти остаточний перелік.

На виконання вимог Закону розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Зазначене розпорядження втратило чинність на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р. Згідно вказаного розпорядження, чинного на час виникнення спірних правовідносин, до Переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, віднесено м. Костянтинівку Донецької області.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Також, згідно із ст. 8 КАС України, суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи вищевказані норми вважаю, що відповідачем не надано достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій, в той же час вбачається допущення порушення з боку відповідача вищенаведених приписів законодавства, а саме розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що відсутність м. Костянтинівка Донецької області у Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, який затверджено розпорядженням КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р, не є доказом того, що житлове приміщення члена сім*ї позивача розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, оскільки взяття на облік і надання грошової допомоги відповідній категорій осіб пов'язано з їх переміщенням з району проведення антитерористичної операції, що не є тотожним території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження за умови відсутності у будь-кого з членів сім'ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

При цьому згідно змін, внесених до порядків, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 і від 22 вересня 2016 р. № 646, затверджених постановою КМУ від 31 травня 2017 року № 370, що введено в дію з 03 червня 2017 року, абзац другий п. 6 Порядку № 505 викладено у наступній редакції: " Грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім'ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану."

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в частині визнання протиправним та скасування розпорядження відповідача від 24 червня 2016 року про припинення ОСОБА_1 виплату щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити такої допомоги позивачці - з 09 червня 2016 року по 02 червня 2017 року.

Посилання представника відповідача на роз'яснення, які містяться в Листі Міністерства соціальної політики України № 1641/5/75-16 від 03.08.2016 року, щодо не призначення щомісячної грошової допомоги у разі наявності у члена сім'ї заявника на праві власності житлових приміщень, розташованих на підконтрольній території України, є необґрунтованими, оскільки цей лист не є нормативним актом та носить рекомендаційний характер.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу ч.1 ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для визнання причин пропуску стоку звернення до адміністративного суду, поважними, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з клопотання позивача ОСОБА_1 (а.с. 6-8) та письмових доказів у справі, позивач є внутрішньо переміщеною особою, з 2014 року перемістилася з м. Олександрівськ м. Луганська Луганської області у зв*язку із проведенням антитерористичної операції разом із малолітньою донькою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не працювала, не мала іншого виду доходу окрім державної допомоги, що свідчить про її скрутне матеріальне становище та зумовлені цим обставини, в т.ч. можливість вчасно звернутися за правовою допомогою, захистом прав та інтересів. З наведених підстав доходжу висновку про наявність поважних причин пропуску строку звернення позивача до суду із даним позовом.

В той же час, правові підстави до задоволення позовних вимог позивачки про визнання протиправною та скасування вимоги відповідача щодо сплати надміру виплаченої щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 15923,41 грн. у зв*язку з наявністю у власності нерухомості (квартири) у м. Костянтинівка, відсутні, оскільки такі вимоги не ґрунтуються на законі.

В силу ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб*єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб*єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 99, 102, 160-163, 167,183-2, 254 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду із адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про визнання рішення протиправним та зобов*язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради від 24 червня 2016 року про припинення виплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради нарахувати та виплатити щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг,ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, з 09 червня 2016 року по 02 червня 2017 року.

У задоволенні іншої частині позову - відмовити.

Стягнути за рахунок коштів бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської радина користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя :