Справа № 757/31591/17-а
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

05 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 20 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в м. Кропивницькому Гури Володимира Володимировича про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до Печерського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Інспектора патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в м. Кропивницькому Гури Володимира Володимировича про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в якому просила скасувати постанову інспектора УПП в м. Кропивницькому ДПП Гури В.В. від 23.05.2017 року серії АР №800615 про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 20 вересня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій останній просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову, про задоволення позову.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

У судове засідання не з'явилися особи, які беруть участь у справі, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином. В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов'язкова. Відповідно до ст.. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 23 травня 2017 року ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки Audi 6, державний номер НОМЕР_1, по вул. Преображенській 12 була зупинена інспектором патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у м. Кропивницькому Гурою В.В., за порушення норми ч.2 ст. 122 КУпАП.

У результаті зупинки автомобіля позивачки, інспектором патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в м. Кропивницькому Гурою Володимиром Володимировичем було винесено постанову серії АР № 800615 від 23.05.2017 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яким накладено стягнення на ОСОБА_2 у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Не погоджуючись із винесеною постановою, позивачка звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

02.07.2015 року Верховна Рада України прийняла Закон України "Про Національну поліцію", який набрав чинності 07.11.2015 року.

Відповідно до ст. ст. 1 та 13 Закону України "Про Національну поліцію" поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом N 1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 4 Розділу І, п. 2 Розділу III Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу; постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема, приписами ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає недоцільним посилання ОСОБА_2 на рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офоційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26.05.2015 року № 5-рп/2015, у зв'язку з тим, що в данному рішенні мова йде не про орган, який повинен розглядати справу про адміністративне правопорушення, а про територіальну юрисдикцію суду, який уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Так, ч. ч. 9, 10 Розділ ІІІ Інструкції передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.ч. 1, 2 розділу ІV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, матеріали справи містять відеозапис із нагрудної камери Інспектора патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в м. Кропивницькому Гури Володимира Володимировича, з запису якої вбачається, що відповідач діє на підставі та в межах норм чинного законодавства (відповідача представився, пояснив причину зупинки, оголосив, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснив права та обов'язки позивачки).

Посилання ОСОБА_2 на той факт, що відеозаписом не зафільмовано сам факт розмови по телефону не може братися судом до уваги, адже матеріали справи, окрім належним чином оформленої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності містять рапорти інспектора патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в м. Кропивницькому Гури Володимира Володимировича та старшого лейтенанта поліції Цюцюри А.І., якими підтверджено факт розмови позивачки по мобільному телефону під час руху за кермом автомобіля.

Окрім того, матеріали справи містять пояснення ОСОБА_5, відповідно до яких «невідома особа, керуючи автомобілем Audi 6, номерний знак НОМЕР_1, рухалась на вищевказаному авто та її переслідувала патрульна поліція із увімкненими синьо-червоними проблисковими маячками, намагаючись зупинити, але коли поліція зупинила авто, із нього вийшла жінка розмовляючи по телефону».

Натомість, ОСОБА_2, доводи відповідача не спростовано, доказів, що б огрунтовували вимоги позову та апеляційної скарги не надано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Печерського районного суду м. Києва від 20 вересня 2017 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 20 вересня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до вимог КАС України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

С.Б. Шелест