Справа № 822/2249/17
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2249/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:позивача, представника позивача, представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про скасування податкових повідомлень рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_3 звернувся з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області в якому просить скасувати:

- податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 27.06.2017 № за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачені фізичними особами за результатами річного декларування на суму 39024,42 грн.;

- рішення від 27.06.2017 № про застосування штрафних санкції за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 8863,60 грн.;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) форми "Ф" від 27.06.2017 № за платежем єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 50014,12 грн.;

- податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 27.06.2017 № за платежем військовий збір на суму 3057,85 грн.;

- податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 27.06.2017 № за платежем податок на додану вартість на суму 48775,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що працівниками контролюючого органу проведено планову виїзну документальну перевірку ФОП ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, а результатами якої складено акт № 0231/22-01-13-03/НОМЕР_1 від 10.03.2017.

Після оскарження результатів вказаної перевірки, контролюючий орган вирішив провести документальну виїзну перевірку в зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не досліджені під час перевірки. За результатами вказаної перевірки складено ОСОБА_2 №0868/22-01-13-07/НОМЕР_1 від 13.06.2017.

За висновками, які зазначені в ОСОБА_2 №0868/22-01-13-07/НОМЕР_1 від 13.06.2017, відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення форма Р" № НОМЕР_2 від 27.06.2017, форма Р" № від 27.06.2017, рішення № від 27.06.2017, вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 27.06.2017, з якими позивач не погоджується та оскаржив їх до суду, вважає, що відповідачем прийнято вищевказані рішення всупереч підстав і меж повноважень та способів, що передбачені Конституцією України та Законами України, просить їх скасувати.

З винесеним податковим повідомленням-рішенням № від 27.06.2017 за платежем податок на додану вартість на суму 168480,32 грн. позивач погоджується частково в сумі 48775,50 грн.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили задовольнити позов з підстав, викладений у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, подав письмові заперечення проти позову.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши повно та всебічно у взаємозв'язку та сукупності усі докази, які містяться у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити, враховуючи наступне.

Суд встановив, що ОСОБА_3, РНОКПП - НОМЕР_1 зареєстрований як платник ПДВ в Шепетівському відділенні Славутської ОДПІ, свідоцтво платника ПДВ від 09.01.2007 №100010369.

ОСОБА_4 реєстраційних даних основними видами діяльності за КВЕД є:

- виробництво сухарів та сухого печива; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок тривалого зберігання.

- діяльність посередників у торгівлі товару широкого асортименту;

- роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування , напоями та тютюновими виробами;

- вантажний автомобільний транспорт;

- надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна;

- збирання безпечних відходів.

На підставі направлень №221, №222, №223, виданих 07.02.2017 працівниками ГУ ДФС у Хмельницькій області з 10.02.2017 по 23.02.2017 та відповідно до наказу ГУ ДФС у Хмельницькій області №329 від 22.02.2017 з 24.02.2017 по 02.03.2017 проводилася планова виїзна документальна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2016.

За результатами даної перевірки був складений ОСОБА_4 № 0231/22-01-13-03/НОМЕР_1 від 10.03.2017 про результати планової виїзної документальної перевірки, на який позивач подав заперечення від 21.03.2017 до ГУ ДФС у Хмельницькій області.

29.03.2017 ГУ ДФС у Хмельницькій області прийняло проміжну відповідь щодо розгляду заперечень, у якій було зазначено про те, що необхідно з'ясувати обставини, які не були досліджені під час перевірки та зазначені у Запереченнях.

Так, 24.05.2017 згідно наказу за №1165 від 24.05.2017, працівники контролюючого органу провели документальну виїзну перевірку з питань що стали предметом оскарження.

За результатами проведеної перевірки склали ОСОБА_4 №0868/22-01-13-07/НОМЕР_1 від 13.06.2017, яким зафіксовано ряд порушень ФОП ОСОБА_3, а саме:

- занижено податкові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2015 - 2016 в сумі 26016,28 грн., в т. ч.: 2015 - 16695,33 грн., 2016 - 9320,95 грн., чим порушено п.177.2., п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України.

- занижено податкове зобов'язання з ПДВ за 2015 - 2016 в сумі 380345,36 грн., в т. ч.: січень 2015 - 7273,03 грн., лютий 2015 - 29984,47 грн., березень 2015 - 33987,54 грн., квітень 2015 - 45416,08 грн., травень 2015 - 41883,94 грн., червень 2015 - 21809,32 грн., липень 2015 - 32880,44 грн., серпень 2015 - 31760,70 грн., вересень 2015 - 44210,80 грн., жовтень 2015 - 25930,24 грн., листопад 2015 - 28126,19 грн., грудень 2015 - 26726,01 грн., березень 2016, - 458,99 грн., квітень 2016 - 1181,24 грн., травень 2016 - 1600,68 грн., червень 2016 - 1763,79 грн., липень 2016 - 2331,29 грн., вересень 2016 -2258,07 грн., жовтень 2016 - 762,54 грн.

- не нарахований та відповідно не сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування із чистого доходу від здійснення підприємницької діяльності в сумі 50014,12 грн., в т.ч.: 2015 - 38621,86 грн., 2016 - 11392,26 грн.

- не утримано та не перераховано до бюджету військовий збір від здійснення підприємницької діяльності за 2015 - 2016 на суму 2446,28 грн., в т.ч.: 2015 - 1669,53 грн., 2016 - 776,75 грн., чим порушено пп. 1.6. п.16-1 підрозділу XX Податкового кодексу України, п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України.

ОСОБА_4 №0868/22-01-13-07/НОМЕР_1 від 13.06.2017 відповідач прийняв:

- податкове повідомлення-рішення форми "Р" № від 27.06.2017 за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачені фізичними особами за результатами річного декларування на суму 39024,42 грн.,

- рішення від 27.06.2017 № про застосування штрафних санкції за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 8863,60 грн.,

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) форми "Ф" від 27.06.2017 № за платежем єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 50014,12 грн.,

- податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 27.06.2017 № за платежем військовий збір на суму 3057,85 грн.,

- податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 27.06.2017 № за платежем податок на додану вартість в сумі 168480,32 грн. Дане податкове повідомлення-рішення позивач вважає протиправним в частині нарахування в сумі 48775,50 грн.

За результатами адміністративного оскарження прийнятих рішень, скаргу ФОП ОСОБА_3 від 07.07.2017 ГУ ДФС у Хмельницькій області залишило без розгляду згідно Рішення від 19.07.2017 №9524/Б/22-01-10-05-14.

Досліджуючи правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд виходив з наступного.

До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Підпунктом 138.1.1 п.138.1. ст.138 ПК України передбачено, що витрати операційної діяльності включають, зокрема, собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, п.п.140.2 - 140.5 ст.140, ст.ст.142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

ОСОБА_4 п.138.2. ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

ОСОБА_4 з п.177.4 ст.177 ПК (в редакції, чинній у 2015 році) до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать:

- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат;

- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

- обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством;

- суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом;

- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в пп.пп.177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Отже, з аналізу норм податкового законодавства як в редакції, чинній у 2015 році, слідує, що фізична особа-підприємець має право включити до складу витрат відповідні суми, підтверджені розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, які безпосередньо пов'язані з отриманням доходів та господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця, і які підпадають під перелік витрат операційної діяльності.

ОСОБА_4 з пп.14.1.36 п. 14.1 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.177.2 ст.177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (із змінами та доповненнями) встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

ОСОБА_4 з цією нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарських операцій, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд встановив, що згідно акта, складеного за результатами проведеної перевірки, контролюючий орган зазначив, що позивач при здійсненні господарської діяльності використовував частково власний транспорт, яким здійснював перевезення напої, пиво та інші ТМЦ (товарно-матеріальні цінності). До витрат відносив придбані ПММ (паливно-мастильні матеріали).

Разом з тим, на підтвердження вказаного факту, суд встановив наявність у ФОП ОСОБА_3 наступних транспортних засобів:

- Вантажний автомобіль ЗІЛ-130СПГ, державний реєстраційний номер 08595ХМ (користування на підставі Довіреності від 07.05.2008);

- Вантажний автомобіль ЗІЛ 5301, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (право власності - технічний паспорт від 01.08.2015);

- Вантажний автомобіль НАZ 3302, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 (право власності - технічний паспорт від 18.11.2008);

- Вантажний автомобіль АС-G 3302 АКHU-1, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 (право власності - технічний паспорт від 18.11.2008);

- Вантажний автомобіль ЗІЛ 5301, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 (право власності - технічний паспорт від 08.05.2015);

- Вантажний автомобіль ЗІЛ 431410, державний реєстраційний номер 60217ХМ (користування на підставі Довіреності від 24.05.2006).

Використання транспортних засобів пов'язане з договірними зобов'язаннями з покупцями та виїзною торгівлею товарами.

Так, ФОП ОСОБА_3 для здійснення господарської діяльності уклав ряд договорів постачання товару, які знаходяться в матеріалах справи, зокрема:

1. Договір №6 від 02.03.2015 з ФОП ОСОБА_5;

2. Договір №3 від 10.03.2015 з ФОП ОСОБА_6;

3. Договір №4 від 19.03.2015 з ФОП ОСОБА_7;

4. Договір №5 від 16.03.2015 з ФОП ОСОБА_8;

5. Договір №12 від 02.04.2015 з ФОП ОСОБА_9;

6. Договір №9 від 01.04.2015 з ПрАТ "Славутський хлібозавод";

7. Договір №25 від 29.06.2015 з ФОП ОСОБА_10;

8. Договір №13 від 01.04.2015 з ФОП ОСОБА_11;

9. Договір №11 від 20.04.2015 з ПрАТ "Славутський пивзавод";

10. Договір №15 від 23.04.2015 з ФОП ОСОБА_12;

11. Договір №24 від 25.05.2015 з ФОП ОСОБА_13;

12. Договір №33 від 25.12.2015 з ФОП ОСОБА_14;

13. Договір №30 від 14.09.2015 з ФОП ОСОБА_15;

14. Договір №4 від 19.01.2016 з ФОП ОСОБА_16;

15. Договір №5 від 20.01.2016 з ПАТ "Ізяславський хлібозавод";

16. Договір №9 від 01.02.2016 з ТОВ "Маяк";

17. Договір №8 від 01.02.2016 з КП "Вачівське";

18. Договір №7 від 10.03.2016 з ПрАТ "Славутський пивзавод";

19. Договір №13 від 08.02.2016 з ФОП ОСОБА_17;

20. Договір №17 від 16.03.2016 з ФОП ОСОБА_18;

21. Договір №27 від 10.11.2016 ФОП ОСОБА_19

ОСОБА_4 з п.2.2. розділі 2 "Умови поставки" Договорів передбачено, що поставка товару здійснюється транспортом Постачальника.

Крім того, реальне використання ПММ в господарській діяльності підтверджується документами, які є в матеріалах справи, зокрема: шляхові листи вантажного автомобіля; товарно-транспортні накладні; акти на списання запасних частин та ПММ; наявності автопарку в платника; водіїв в штатному розписі.

Враховуючи вказані обставини, позивач правомірно включив до валових витрат використання ТМЦ в сумі 163085,23 грн., в т. ч.: 2015 - 111302,20 грн.; 2016 - 51783,03 грн.

Суд вважає безпідставним донарахування контролюючим органом суму податкового зобов'язання по ПДВ за використання ТМЦ (ПММ) не в господарській діяльності в сумі 32512,06 грн. згідно винесеного податкового повідомлення-рішення № від 27.06.2017, а також податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб та штрафною санкцією в розмірі 13008,14 грн., згідно податкового повідомлення-рішення № від 27.06.2017.

Щодо визначення суми грошового зобов'язання з військового збору за податковим повідомленням-рішенням № від 27.06.2017 суд зазначає наступне.

З матеріалів справи слідує, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства стосовно завищення витрат позивачем вмотивовано тим, що не всі валові витрати ФОП ОСОБА_3 підтверджені документально, а щодо нарахування позивачу сум військового збору та єдиного внеску, то такі рішення прийняті з підстав завищення витрат підприємця.

ОСОБА_4 п.16.1, підрозділу 10, розділу XX ПК України встановлено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені п.162.1 ст.162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст.163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Отже об'єктом оподаткування військового збору є чистий оподатковуваний дохід.

Відповідно до п.1, ч.4, ст.4. Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, у тому числі, ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Частиною 2 п.1 ст.7 цього Закону передбачено, що базою нарахування єдиного внеску для платників, зазначених в ч.4 п. 1 ст. 4 Закону є сума доходу (прибутку), отриманого від здійснення господарської діяльності, що обкладається податком на доходи фізичних осіб.

Оскільки суд визнав безпідставним донарахування контролюючим органом суму податкового зобов'язання по ПДВ за використання ТМЦ (ПММ) не в господарській діяльності в сумі 32512,06 грн. згідно винесеного податкового повідомлення-рішення № від 27.06.2017, а також податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб та штрафною санкцією в розмірі 13008,14 грн., згідно податкового повідомлення-рішення № від 27.06.2017, то відповідно нарахування позивачу ОСОБА_20 внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та суму військового збору є також безпідставними..

Стосовно нарахування відповідачем штрафних санкцій суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3 ч.11 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Враховуючи те, що суд визнав протиправним нарахування контролюючим органом суму 50014,12 грн. єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, у зв'язку із цим безпідставним є і нарахування штрафних санкцій у розмірі 8863,60 грн.

Відповідно до пп.14.1.7 ст.14 та пп.17.1.7 ст.17 ПК України платник податків має право на оскарження рішень контролюючих органів в порядку і строки, які встановлені цим Кодексом за процедурами адміністративного оскарження, або в судовому порядку.

ОСОБА_4 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

ОСОБА_4 ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд враховує, що відповідачем не доведена, а позивачем спростована, правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій.

Таким чином, з'ясувавши фактичні обставини справи та проаналізувавши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З метою повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог шляхом визнання протиправними податкових повідомлень-рішень №, №, № від 27.06.2017, вимоги про сплату боргу від 27.06.2017 № та рішення про застосування штрафних санкцій № від 27.06.2017, прийнятих Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 27.06.2017 № за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачені фізичними особами за результатами річного декларування на суму 39024,42 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 27.06.2017 № про застосування штрафних санкції за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 8863,60 грн.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) форми "Ф" від 27.06.2017 № за платежем єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 50014,12 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 27.06.2017 № за платежем військовий збір на суму 3057,85 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 27.06.2017 № за платежем податок на додану вартість в частині визначення суми 48775,50 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 1498 (одна тисяча чотириста дев'яносто вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області ().

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 01 грудня 2017 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"ОСОБА_4 з оригіналом" Суддя ОСОБА_1