Справа № 308/2876/17
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10180/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, в якому просила визнати протиправним та нечинним рішення 41 сесії 6 скликання Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 27 серпня 2015 року № 599 «Про скасування рішення 40 сесії 6 скликання від 11 серпня 2015 року № 575 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» відносно ОСОБА_1

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням 40 сесії 6 скликання Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 11 серпня 2015 року № 575 їй було надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки передбаченої у власність орієнтовною площею 0,12 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд із земель ненаданих у власність та користування в АДРЕСА_1. 27 серпня 2015 року Коритнянська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області на 41 позачерговій сесії 6 скликання прийняла рішення № 599 про скасування свого рішення 40 сесії 6 скликання від 11 серпня 2015 року № 575. Вищевказане рішення відповідачем прийнято з порушенням норм Конституції України, ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні». Зазначає, що Конституційний Суд України у своєму рішенні від 16 квітня 2009року у справі №1-9/2009 вказав, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих прав заперечують проти їх зміни чи припинення.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано рішення 41 сесії 6-го скликання Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 27 серпня 2015 року № 599 «Про скасування рішення 40 сесії 6-го скликання від 11 серпня 2015 року №575 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» в частині надання дозволу гр-ці ОСОБА_1

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що рішення 40 сесії 6-го скликання від 11 серпня 2015 року №575 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» є ненормативним правовим актом одноразового застосування, яке вичерпало свою дію фактом його виконання, воно не може бути в подальшому скасовано органом місцевого самоврядування, а тому оскаржуване рішення є протиправним.

Не погодившись з прийнятою постановою, Коритнянська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що позивачем подано позов до суду першої інстанції з порушенням строків позовної давності передбачених нормами ч. 3 ст. 99 КАС України.

За відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07 липня 2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням 40 сесії 6 скликання Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 11 серпня 2015 року № 575 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки передбаченої у власність орієнтовною площею 0,12 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд із земель ненаданих у власність та користування в АДРЕСА_1(а.с.7).

Рішенням 41 позачергової сесії 6 скликання Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 27 серпня 2015 року № 599 скасовано рішення 40 сесії 6 скликання від 11 серпня 2015 року № 575 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр-ці ОСОБА_1»(а.с.8).

Підставою для прийняття рішення № 599 від 27 серпня 2015 року стали: заява громади с. Коритняни від 18 серпня 2015 року та звернення жителів сіл Коритняни та Кінчеш від 21 серпня 2015 року.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами .

Згідно із ст. 25 того ж Закону сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 вищевказаного Закону передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Конституційним Судом України у рішенні від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 19, ст. 144 Конституції України, ст. 25, ч. 14 ст. 46, ч.ч. 1, 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що системний аналіз положень Конституції і законів України дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавцем закріплюється право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов'язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб'єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну, доповнення чи скасування.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення, вносити до них зміни та скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, керуючись у своїй діяльності ними та актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

В той же час, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Аналіз наведених положень свідчить про можливість скасування органом місцевого самоврядування власного рішення, у той же час, реалізація зазначених повноважень можлива у разі дотримання сукупності умов, зокрема: відсутність факту виконання рішення, що скасовується; відсутність факту виникнення правовідносин, пов'язаних з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів або ж відсутність заперечень суб'єктів правовідносин щодо їх зміни чи припинення у разі виникнення таких правовідносин.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням відповідача № 575 від 11 серпня 2015 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки передбаченої у власність орієнтованою площею 0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд із земель не наданих у власність та користування в АДРЕСА_1.

В той же час, в матеріалах справи відсутні будь-які докази розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки передбаченої у власність орієнтованою площею 0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд із земель не наданих у власність та користування в АДРЕСА_1, дозвіл на виготовлення якої надано ОСОБА_1 рішенням відповідача № 575 від 11 серпня 2015 року.

Крім того, ОСОБА_1 у позовній заяві сама зазначає про те, що тільки у березні 2017 року вона звернулась до землевпорядної організації для виготовлення технічної документації(а.с.1).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивачем не реалізовано рішення відповідача № 575 від 11 серпня 2015 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки передбаченої у власність орієнтованою площею 0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд із земель не наданих у власність та користування в АДРЕСА_1, а відповідно до висновків Конституційного Суду України рішення органу місцевого самоврядування не може бути скасовано саме у випадку, якщо на момент його скасування воно вже було тим чи іншим способом реалізовано.

Зрештою, саме на цю підставу посилалась позивач в обґрунтування позову, а також суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги. Проте, помилково не врахував вищенаведеного.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що приймаючи оскаржуване рішення № 599 від 27 серпня 2015 року відповідач діяв в межах наданих йому повноважень, а відтак підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

В той же час, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта в частині пропуску позивачем строку звернення до суду, передбаченого ч. 3 ст. 99 КАС України, оскільки з матеріалів справи неможливо встановити, коли саме позивач дізналась або могла дізнатись про прийняте Коритнянською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області рішення від 27 серпня 2015 року № 599 «Про скасування рішення 40 сесії 6-го скликання від 11 серпня 2015 року №575 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки».

Доводи позивача про те, що вона дізналась про рішення Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 27 серпня 2015 року № 599 у березні 2017 року, при зверненні до землевпорядної організації для виготовлення технічної документації, відповідачем(суб'єктом владних повноважень) всупереч вимогам ст. 71 КАС України не спростовано.

Крім того, апелянтом не надано жодних доказів на підтвердження належного оприлюднення спірного рішення Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, а відтак в апеляційного суду відсутні підстави для висновку про пропуск позивачем строку встановлено 99 КАС України.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області задовольнити повністю.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 вересня 2017 року у справі № 308/2876/17 - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін