Справа № 2-а-3127/10
Суддя: Круговий О. О.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 року 15.00год. суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Круговий О.О., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Павлоградському районі. Дніпропетровської області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов»язання здійснити нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, суд -

ВСТАНОВИВ:

Предметом адміністративного позову є адміністративні правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем щодо нездійснення відповідачем нарахування та виплати позивачу підвищення пенсії, згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 18 травня 2010 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та зобов»язання відповідача здійснити позивачу нарахування та виплату підвищення пенсії, згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст.. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 18 травня 2010 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням виплаченої суми.

Вирішуючи зазначений спір, суд керувався чинними положеннями закону та виходив з наступного.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у редакції від 18 листопада 2004року № 2195-ІУ, передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується за 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік було зупинено ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року (з урахуванням - положень п.12 ст. 71 цього Закону) та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону, виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Разом з тим, Рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо зупинення на 2007 рік дії ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Таким чином, відновлено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тобто з часу прийняття цього рішення відновлено право на підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України №107- VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в наступній редакції: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів. Зазначені зміни набрали чинності з 01 січня 2008року.

Проте, Рішенням Конституційного Суду України №10-рп від 22 травня 2008 року визнано неконституційними положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» №107-УІ від 28 грудня 2007 року, щодо викладення положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» №2195-ІУ в новій редакції. Таким чином, з 22 травня 2008 року відновлено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004року.

Отже, з цієї дати особи зі статусом дітей війни мають право на підвищення на 30 відсотків Положення ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Крім того, згідно ч.2 ст.85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-Х1І (з наступними змінами та доповненнями) виплата пенсій проводиться за поточний місяць загальною сумою у встановлені строки, але не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія.

Таким сином, суд вважає, що відповідач з 18 травня 2010 року неправомірно застосовує п. 8 Постанови Кабінету міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року, якою встановлено, що «дітям війни» (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» до пенсії виплачується підвищення у розмірах: з 01 жовтня 2008року - 49,80грн., бо ці положення суперечать Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю: визнати неправомірною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Павлоградському районі Дніпропетровсько';- області щодо нездійснення перерахунку та виплати позивачу щомісячної соціальної державної допомоги, згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для тих осіб, які втратили працездатність з 18 травня 2010 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком; зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплачувати позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, починаючи з 18 травня 2010 року, і в подальшому, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб»єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі вищевикладене, керуючись ст..ст. 2,6,8,9,69,94,104,158,183-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Павлоградському районі Дніпропетровської області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов»язання здійснити нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Павлоградському районі Дніпропетровської області щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії, відповідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 18 травня 2010 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Павлоградському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 підвищення до пенсії з розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, починаючи з 18 травня 2010року, і в подальшому, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору у розмірі 3 (три) гривни 40 копійок.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова за результатами скорченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв»язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов»язки.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання стороною копії постанови.

Постанова прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: О.О. Круговий