Справа № 553/1539/17
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 р.Справа № 553/1539/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Лях О.П.

Суддів: Старосуда М.І. , Яковенка М.М.

при секретарі судового засідання Жданюк А.О.

за участю представника відповідача Ковальова О.М.

представника відповідача Левченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської митниці Державної фіскальної служби України, до якої приєдналася Державна фіскальна служба України, на постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 31.07.2017р. по справі № 553/1539/17 за позовом ОСОБА_3 до Полтавської митниці Державної фіскальної служби України, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_3, звернулась до Ленінського районного суду м.Полтава з позовом до Полтавської митниці Державної фіскальної служби України (далі - відповідач-1, Полтавська митниця ДФС), Державної фіскальної служби України (далі - відповідач-2, ДФС України), в якому просила визнати протиправними та скасувати постанови в справі про адміністративне правопорушення. (а.с.1-16 т.1)

Постановою Ленінського районного суду м. Полтава від 31.07.2017р. по справі № 553/1539/17 позов задоволено (а.с.204-211 т.1).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Полтавська митниця Державної фіскальної служби України, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. (а.с.216-227 т.1)

Державна фіскальна служба України подала заяву про приєднання до апеляційної скарги Полтавської митниці Державної фіскальної служби України, в якій підтримала доводи апелянта та просила скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. (а.с.21-23 т.2)

Представники відповідачів підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, заслухавши пояснення представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, постановою про порушення митних правил № 0046/80600/17 від 20.04.2017 року, позивача визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України за вчинення дій як агента з митного оформлення, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів шляхом заявлення в митній декларації № 806020002/2014/003305 від 28.03.2014 року невірного коду УКТ ЗЕД (графа 33 МД) товару - бурове долото 066.SDI513UEBPX GEO-BIT-STEEL (6 3/4" SDI513UEBPX).

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов контракту № SSU/SII-2010-01від 04.08.2010 року, укладеного між ТОВ "Smit Internetional, Inc." (США) та ТОВ "Сміт Сервісез Юкрейн"(Україна), на митну територію України ввезений товар, митне оформлення якого здійснювала агент з митного оформлення ТОВ "КФ "Лаврик" ОСОБА_3

28.03.2014 року декларантом ОСОБА_3 до Полтавської митниці ДФС до митного оформлення подана митна декларація № 806020002/2014/003305, якою задекларовано товар, який надійшов на адресу ТОВ "Сміт Сервісез Юкрейн", в графі 31 зазначено опис товару: "бурове долото 066.SDI513UEBPX GEO-BIT-STEEL (6 3/4? SDI513UEBPX), що використовується в нафтогазовій промисловості та є змінним інструментом для буріння скельних порід або ґрунтів, з робочою частиною з синтетичних алмазів, які не можуть бути використанні як сировина для ювелірних цінностей", а в графі 33 код товару за УКТЗЕД (інші інструменти змінні з робочою частиною з природного або штучного алмазу), встановлена ставка ввізного мита 2 %.

Наведений у митній декларації опис товару узгоджується з даними товаросупровідної та технічної документації.

В грудні 2016 року Головним управління ДФС у Полтавській області було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Сміт Сервісез Юкрейн" з питань дотримання законодавства України з питань державної митної справи за період з 01.07.2013 року по 30.06.2016 року за наслідками якої складено акт № 13/16-31-14-09-08/3507646 від 13.12.2016 року про порушення митного законодавства , а саме Закону України "Про митний тариф України" в частині неправильної класифікації вищевказаного товару, оформленого згідно з митною декларацією № 806020002/2014/003305 від 28.03.2014 року, застосування при цьому заниженої ставки, що спричинило заниження сплати ввізного мит, а також встановлено порушення вимог п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України, що спричинило заниження податкового зобов'язання по сплаті податку на додану вартість.

Висновок про наявність виявленого порушення - невірної класифікації товару бурове долото 066.SDI513UEBPX GEO-BIT-STEEL (6 3/4" SDI513UEBPX) в МД № 806020002/2014/003305 від 28.03.2014 року за кодом УКТ ЗЕД обґрунтовано тим, що в поясненнях до товарної позиції 8207 визначено, що інструменти для буріння скельних порід або ґрунтів з робочою частиною з природного або штучного алмазу класифікуються у під категоріях УКТ ЗЕД (інструменти для буріння скельних порід або ґрунтів з робочою частиною з природного або штучного алмазу), встановлена ставка ввізного мита пільгова/повна 3 %.

За фактом встановленого порушення 24.03.2017 року відносно ОСОБА_3, як декларанта, складений протокол про порушення митних правил № 0046/80600/17 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України від 13.02.2012 №4495(далі - МК України).

20.04.2017 року заступником начальника Полтавської митниці ДФС розглянуто справу про порушення митних правил та винесено постанову № 0046/80600/17, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України, та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків суми податкових зобов'язань по сплаті ввізного мита та податку на додану вартість по митній декларації № 806020002/2014/003305 від 28.03.2014, згідно акта № 13/16-31-14-09-08/35407646 від 13.12.2016 року, що складає 5340 грн. 72 коп.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_3 звернулася до Державної фіскальної служби України з скаргою на постанову Полтавської митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 0046/80600/17 від 20 квітня 2017 року.

За наслідками розгляду вищевказаної скарги головним державним інспектором відділу провадження у справах про порушення митних правил Управління митних розслідувань Департаменту організації протидії митних правопорушень ДФС України Головком О.Л. 23.05.2017 року прийнято постанову, якою постанову Полтавської митниці ДФС від 20.04.2017 року в справі про порушення митних правил № 0046/80600/17 залишено без змін, а скаргу ОСОБА_3 без задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зазначення позивачем невірного коду товару в митній декларації не може бути доказом того, що її дії були направлені на умисну недоплату податків та зборів та доказом вини у формі прямого умислу, тобто позивач не мала умислу на ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.

Також, суд першої інстанції відмітив, що відповідачами не доведено правомірності та обґрунтованості висновків, зроблених в оскаржуваних постановах в справі про порушення митних правил, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач заявила неправдиві відомості щодо звичайного торговельного опису товару з метою ухилення від сплати митних платежів та в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 485 МК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 262 МК України товари, які переміщуються через митний кордон України, декларуються органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення цих товарів.

За змістом частини 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Декларування здійснюється декларантом, тобто особою, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування (п. 8 частина перша статті 4 МК України).

Положеннями пункту 5 частини четвертої статті 257 МК України зазначено, що митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, у тому числі у вигляді кодів, зокрема, відомості про товари: звичайний торгівельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 266 МК України декларант зобов'язаний, зокрема, здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

За змістом частини 8 статті 264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до частин 1,2 та 4 ст. 293 МК України особою, на яку покладається обов'язок із сплати митних платежів, є декларант. Якщо декларування товарів здійснюється особою, уповноваженою на це декларантом, на таку особу покладається обов'язок зі сплати митних платежів солідарно з декларантом.

Особою, на яку покладається обов'язок із сплати донарахованих митних платежів - податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки, є відповідний платник податків.

У разі якщо відповідно до норм цього Кодексу обов'язок із сплати митних платежів покладається на кількох осіб, такі особи виконують зазначений обов'язок солідарно.

Поняття солідарної відповідальності визначено цивільним законодавством як відповідальність кількох боржників перед кредитором, коли кредитор вправі вимагати як від усіх боржників разом, так і від кожного з них окремо повного або часткового виконання зобов'язання.

Отже, за приписами ст. 293 Митного Кодексу України, відповідальність позивача є солідарною з ТОВ "Сміт Сервісез Юкрейн", яке сплатило донараховані митні платежі, оскільки це є наслідком допущеної позивачем помилки в митній декларації.

У відповідності до ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Тобто відповідно до норми ст. 485 МК України для кваліфікації дій особи за вказаною статтею необхідна наявності наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру або ухилення від сплати митних платежів, що об'єктивно свідчить про те, що вказане правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, а тому лише зазначення невірного коду товару в декларації не може бути доказом того, що дії особи були направлені на умисну несплату митних платежів у формі прямого умислу.

За змістом положень ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МК України для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, зокрема, такі відомості у вигляді кодів: відомості про товари; найменування; звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно з п.п. 1, 2 розділу III "Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України", затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 650 від 30.05.2012 року, визначено, що декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 МК України. Посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.

Частинами 1-4 ст. 69 МК України встановлено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених вУКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно зУКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобовязані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

За змістом положень п. 3 Розділу І "Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України", класифікація товару - це визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретаціїУКТЗЕД, передбаченихЗаконом України "Про Митний тариф України", з урахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконаннястатті 68 Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення; класифікаційна робота - сукупність заходів, що здійснюються посадовими особами митних органів для забезпечення правильності класифікації товарів; контроль правильності класифікації товарів - перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду вмитній деклараціївимогамОсновних правил інтерпретації УКТЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

В п. 4, 5 Розділу ІІІ вищезазначеного Порядку встановлено, що контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності, зокрема: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 МК України; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 МКУ.

Відповідно до вимог п. п. 5, 6 Порядку, у разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимогстатті 69 Кодексудекларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно зУКТЗЕД. У разі відмови у наданні декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів чи відомостей посадовою особою митного органу здійснюються митні формальності за наявними документами та відомостями з використанням довідкової інформації. При проведенні цих митних формальностей або підтверджується код товару, або надається відмова в митному оформленні (у тому числі у разі складання протоколу про порушення митних правил) та за наявності достатньої інформації виноситься Рішення про визначення коду товару.

Отже, помилка декларанта при класифікації ними товару за УКТ ЗЕД (з огляду на положення ч. 2 ст. 69 МК України) мала бути виявлена саме під час митного оформлення контролюючим органом, який згідно з метою митного оформлення, визначеною статтею 246 МК України, забезпечує дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Приймаючи митну декларацію № 806020002/2014/003305 від 28.03.2014 року, орган доходів і зборів повинен був перевірити правильність заявленого коду товару та у разі виявлення неправильності цього коду відповідно до частини третьої статті 69 Митного кодексу України зобов'язати позивача надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявленого коду товару, поданого до митного оформлення, а також зразки товару та/або техніко-технологічну документацію на нього, або ж згідно з частиною четвертоюстатті 69 Митного кодексу України самостійно класифікувати товар.

Завершення митного оформлення товару засвідчується органом доходів і зборів (митним органом) шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії і свідчить про виконання декларантом або особою, уповноваженою на декларування всіх митних формальностей, визначених МК України відповідно до заявленого митного режиму.

Тому наявність складу правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, у діях декларанта або особи, уповноваженою на декларування, буде виключно у разі, якщо товар було класифіковано на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації, що безпосередньо і суттєво вплинуло на класифікацію товару за УКТ ЗЕД. Сама ж невірна класифікація товару декларантом не створює склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що декларування товару здійснено позивачем на підставі товаросупровідних документів на цей товар у повній відповідності з наявними у цих документах даними про товар. Позивач не вносила у митну декларацію недостовірні відомості про товар, які необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, та не надавала митниці документи, що містять недостовірні відомості, з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про відсутність мотиву у позивача для неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру на користь ТОВ "Сміт Сервісез Юкренн".

Невірний код УКТЗЕД товару зазначений позивачем помилково і доказів того, що вказані дії були спрямовані на ухилення від сплати митних платежів матеріалами справи не встановлено, а тому висновок суду першої інстанції про відсутність в діях позивача складу порушення митних правил, передбаченогост.485 МК України є правильним.

Згідно зі ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевказане керуючись ст.ст. 159, 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 209, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавської митниці Державної фіскальної служби України, до якої приєдналася Державна фіскальна служба України, - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 31.07.2017р. по справі № 553/1539/17 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали складено 04 грудня 2017 року.

Головуючий суддя (підпис)Лях О.П.
Судді(підпис) (підпис) Старосуд М.І. Яковенко М.М.