Справа № 826/1169/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/1169/17

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

30 листопада 2017 року 09:45 справа №826/1169/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Громадської організації “Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів”

до

Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві

про

визнання дій протиправними, зобов’язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Громадська організація “Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів” (далі по тексту – позивач, ГО “Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів”) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі по тексту – відповідач, ДПІ у Дніпровському районі), в якому просить: 1) визнати неправомірними дії відповідача, що виражаються у відмові у внесенні ГО “Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів” до Нового Реєстру неприбуткових установ та організацій; 2) зобов’язати відповідача включити позивача до Нового Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 червня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/1169/17, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 06 листопада 2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача до суду не прибув, у зв’язку із чим, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ГО “Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів” зареєстрована як громадська організація 18 лютого 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію громадян від 18 лютого 2011 року №0025-2011 Г.О.

Згідно з рішенням ДПІ у Дніпровському районі м. Києва від 14 квітня 2011 року №42 на підставі статті 157 Податкового кодексу України та реєстраційної заяви ГО “Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів” внесено до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Як зазначає позивач, 01 вересня 2016 року до ГО “Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів” надійшов лист відповідача, у якому зазначено, що для включення до Нового Реєстру неприбуткових установ та організацій необхідно надати докази того, що установчі документи організації відповідають нормам пункту 4 статті 133 Податкового кодексу України.

02 листопада 2016 року позивач надав ДПІ у Дніпровському районі пояснення від 02 жовтня 2016 року №94 щодо відповідності установчих документів ГО “Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів” нормам пункту 4 статті 133 Податкового кодексу України.

Позивач вважає протиправною відмову у внесенні до Нового Реєстру неприбуткових установ та організацій, виходячи з наступного: ГО “Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів” була утворена та зареєстрована у встановленому законом порядку; заборона розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників, членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці та єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших, пов’язаних з ними осіб міститься у пункті 7.4 статуту; у пункті 9.4 статуту передбачено передачу активів іншій неприбутковій організації відповідного виду або зарахування до доходу бюджету у разі припинення юридичної особи; організацію внесено до Реєстру неприбуткових установ та організацій на підставі рішення ДПІ у Дніпровському районі м. Києва від 14 квітня 2011 року №42; згідно з пунктами 7.2, 7.4 статуту кошти та інше майно громадської організації не можуть перерозподілятися між її членами та використовуються для виконання статутних завдань відповідно до закону та статуту.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, виходить із наступних міркувань.

13 серпня 2015 року набрав чинності Закон України “Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування неприбуткових організацій” від 17 липня 2015 року №652-VIII, яким зокрема статтю 133 Податкового кодексу України доповнено пунктом 133.4.

Так, відповідно до пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України не є платниками податку неприбуткові підприємства, установи та організації у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом.

Підпункт 133.4.1 пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України встановлює, що неприбутковим підприємством, установою та організацією є підприємство, установа та організація (далі - неприбуткова організація), що одночасно відповідає таким вимогам:

утворена та зареєстрована в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність відповідної неприбуткової організації;

установчі документи якої містять заборону розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов’язаних з ними осіб;

установчі документи якої передбачають передачу активів одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду або зарахування до доходу бюджету у разі припинення юридичної особи (у результаті її ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення). Положення цього абзацу не поширюється на об’єднання та асоціації об’єднань співвласників багатоквартирних будинків;

внесена контролюючим органом до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Згідно з нормами пунктів 34, 35 підрозділу 4 розділу ХХ “Перехідні положення” Податкового кодексу України установлено, що до затвердження Кабінетом Міністрів України Порядку ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру (далі - новий Реєстр неприбуткових установ та організацій) діє Положення про Реєстр неприбуткових установ та організацій, затверджене наказом Міністерства фінансів України №37 від 24 січня 2013 року.

Неприбуткові підприємства, установи та організації, внесені до Реєстру неприбуткових установ та організацій на день набрання чинності Законом України “Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування неприбуткових організацій”, що не відповідають вимогам пункту 133.4 статті 133 цього Кодексу, з метою включення до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій зобов’язані до 01 січня 2017 року привести свої установчі документи у відповідність із нормами цього Кодексу та у цей самий строк подати копії таких документів до контролюючого органу.

Неприбуткові підприємства, установи та організації, які не привели свої установчі документи у відповідність із нормами пункту 133.4 статті 133 цього Кодексу, після 01 січня 2017 року виключаються контролюючим органом з Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2016 року №440 “Про затвердження Порядку ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру” відповідно до підпункту 133.4.5 пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України Кабінет Міністрів України затверджено Порядок ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру, та доручено Державній фіскальній службі протягом двох місяців з дня набрання чинності цією постановою забезпечити надіслання до неприбуткових підприємств, установ, організацій (далі - неприбуткова організація), включених до Реєстру неприбуткових установ та організацій на день набрання чинності Законом України від 17 липня 2015 року №652-VIII “Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування неприбуткових організацій” (крім неприбуткових організацій, установчі документи яких оприлюднені на порталі електронних сервісів відповідно до Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань” та відповідають вимогам, встановленим пунктом 133.4 статті 133 Податкового кодексу України), письмових запитів про надання у місячний строк з дня їх отримання відповіді щодо відповідності неприбуткової організації вимогам, встановленим пунктом 133.4 статті 133 Податкового кодексу України, та завірених нею копій установчих документів організації.

У місячний строк з дня отримання відповіді на запит та завірених копій документів, зазначених в абзаці першому цього пункту, за результатами розгляду таких документів контролюючим органом:

у разі відповідності установчих документів вимогам, встановленим пунктом 133.4 статті 133 Податкового кодексу України, а для житлово-будівельних кооперативів також наявності завірених ними копій документів, що підтверджують дату прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку та факт спорудження або придбання такого будинку житлово-будівельним (житловим) кооперативом, така організація включається до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій;

у разі невідповідності установчих документів вимогам, встановленим пунктом 133.4 статті 133 Податкового кодексу України, а для житлово-будівельних кооперативів також відсутності завірених ними копій документів, що підтверджують дату прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку та факт спорудження або придбання такого будинку житлово-будівельним (житловим) кооперативом, таким організаціям надсилається відповідне повідомлення. Така організація не може бути виключена до 01 січня 2017 року з Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Неприбуткові організації, включені до Реєстру неприбуткових установ та організацій, повідомлені про встановлення невідповідності установчих документів вимогам, встановленим пунктом 133.4 статті 133 Податкового кодексу України, з метою включення до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій зобов’язані привести до 01 січня 2017 року свої установчі документи у відповідність з вимогами, встановленими пунктом 133.4 статті 133 Податкового кодексу України, та у цей самий строк подати копії таких документів контролюючому органу.

Зазначені норми законодавства свідчать, що із запровадженням нових вимог до неприбуткових підприємств, установ та організацій до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій включаються лише ті установи та організації, які відповідають вимогам пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України.

Досліджуючи відповідність позивача вимогам пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України, суд встановив наступне:

ГО “Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів” утворена та зареєстрована в порядку, визначеному законом;

у пункті 7.4 статуту ГО “Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів”, затвердженого установчими зборами 19 січня 2011 року та зареєстрованого Головним управлінням юстиції у місті Києві від 18 лютого 2011 року, зазначено наступне “Доходи або майно Комітету не підлягають розподілу між їх засновниками або членами, посадовими особами та не можуть використовуватися для вигоди будь-якого окремого члена Комітету, посадових осіб Комітету (крім оплати їх праці та відрахувань на соціальні заходи)”

у пункті 9.4 статуту ГО “Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів” вказано, що “У разі ліквідації Комітету його активи не можуть перерозподілятись між членами Комітету і використовуються на виконання статутних завдань або на благодійні цілі, повинні бути передані іншій неприбутковій організації відповідного виду або зараховані до доходу бюджету”;

згідно з рішенням ДПІ у Дніпровському районі м. Києва від 14 квітня 2011 року №42 ГО “Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів” внесено до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Таким чином, на думку суду, положення статуту ГО “Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів” узгоджуються в цілому із нормами підпункту 133.4.1 пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України; у свою чергу відповідач не довів суду, що позивач не відповідає вимогам пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України.

Разом з тим, суд звертає увагу, що підпункт 133.4.2 пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України передбачає, що доходи (прибутки) неприбуткової організації використовуються виключно для фінансування видатків на утримання такої неприбуткової організації, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених її установчими документами; однак цей підпункт не встановлює обов’язкового дублювання вказаної правової норми в установчі документи неприбуткових підприємств та установ, а лише застерігає про напрями використання доходів (прибутків).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії ДПІ у Дніпровському районі щодо відмови у внесенні ГО “Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів” до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій не відповідають приписам Податкового кодексу України, а тому є протиправними.

Оскільки інших підстав щодо невідповідності ГО “Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів” вимогам неприбуткових установ та організацій відповідачем не наведено, враховуючи доведену протиправність відмови, ДПІ у Дніпровському районі має включити позивача до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій, що є підставою для зобов’язання відповідача вчинити відповідні дії.

При цьому суд зауважує, що вчинення таких дій прямо передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2016 року №440 “Про затвердження Порядку ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру” та відповідає критеріям ефективного юридичного захисту, гарантованого статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, ДПІ у Дніпровському районі доведено правомірність оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України; у свою чергу позивач не довів обставин, на яких ґрунтуються чого вимоги, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ГО “Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів” підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Громадської організації “Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів” задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві щодо відмови у внесенні Громадської організації “Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів” до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій.

3. Зобов’язати Державну податкову інспекцію у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві включити Громадську організацію “Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів” до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій.

4. Присудити з Державного бюджету України на користь Громадської організації “Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів” понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 200,00 грн. (три тисячі двісті гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко