Справа № 335/13863/17
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2017-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

(в порядку скороченого провадження)
1 грудня 2017 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобовязання вчинити певні дії,
У листопаді 2017 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобовязання вчинити певні дії.
В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що 31.12.2013 її Управлінням Служби безпеки України в Запорізькій області, відповідно до наказу Голови Служби безпеки України №1507ос від 18.12.2013 було звільнено у відставку за підпунктом «в» пункту 61 та підпунктом «в» пункту 63 (за віком) з виключенням з військового обліку, та згідно з наказом начальника Управління Служби безпеки України в Запорізькій області №595-ос від 24.12.2013, звільнено з військової служби і виключено із списків особового складу та знято зі всіх видів забезпечення. З 01.01.2014 їй була призначена пенсія, яка виплачується на даний час.
В жовтні 2017 р. позивач звернулася до ГУПФУ в Запорізькій області, де при ознайомленні з розрахунком пенсії встановила, що до складу додаткових видів грошового забезпечення, із складу яких нарахований основний розмір пенсії, безпідставно не включено виплачені за період з січня 2012 р. по 31 грудня 2013 року (час звільнення) суми грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.
Враховуючи те, що у довідці про додаткові види грошового забезпечення та премії, наданій раніше за останнім місцем служби, безпідставно не було сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, позивач в жовтні 2017 року звернулася до начальника Управління Служби безпеки України в Запорізькій області за останнім місцем служби до звільнення, з вимогою надати довідку про проведення виплат за вищевказаний період, на що за підписом начальника Управління Служби безпеки України в Запорізькій області було видано довідку за №59/К- 533/33, якою підтверджено постійність вищевказаних виплат та їх проведення за період 24 місяців до звільнення у відставку, з урахуванням утримання сум єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.
У зв'язку з отриманням вищевказаної довідки 18 жовтня 2017 року позивачем було подано заяву до відповідача ГУПФУ в Запорізькій області з вимогою здійснити перерахунок розміру пенсії, врахувавши до складу грошового забезпечення, з якого була нарахована пенсія суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з січня 2012 року по грудень 2013 року включно, відповідно до довідки Управління СБУ в Запорізькій області від 09 жовтня 2017 року та провести перерахунок призначеного розміру пенсії.
30.10.2017 за вих. № 1021/К-9 позивачем було отримано відмову відповідача в задоволенні вимог щодо проведення перерахунку пенсії з врахуванням довідки Управління Служби безпеки України в Запорізькій області № 59/К- 533/33 від 17 жовтня 2017 року, із посиланням на ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Посилаючись на те, що дії відповідача є протиправними та такими, що порушують право на належне пенсійне забезпечення, позивач просила суд зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії на підставі раніше поданих документів та додатково наданого документа - довідки Управління Служби безпеки України в Запорізькій області від 09 жовтня 2017 року, з урахуванням виплачених за період з січня 2012 року по 31.12.2013 (час звільнення) сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, з яких утримувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та виплачувати призначену з 2014 року пенсію в новому розмірі, без обмеження кінцевої дати виплат.
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2017 відкрито скорочене провадження у даній справі.
28.11.2017 до суду надійшли письмові заперечення відповідача проти позову, в яких відповідач із посиланням на норми чинного законодавства просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак є підставою для задоволення адміністративного позову.
При вирішенні цієї справи суд, у відповідності до ст. 8 Конституції України та ст. 8 КАС України керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Судом встановлено, що 31 грудня 2013 р. ОСОБА_1 Управлінням Служби безпеки України в Запорізькій області, відповідно до наказу Голови Служби безпеки України №1507 ос від 18.12.2013 було звільнено у відставку за підпунктом «в» пункту 61 та підпунктом «в» пункту 63 (за віком) з виключенням з військового обліку та згідно з наказом начальника Управління Служби безпеки України в Запорізькій області №595-ос від 24.12.2013, звільнено з військової служби і виключено із списків особового складу та знято зі всіх видів забезпечення. З 01 січня 2014 року була призначена пенсія, яка виплачується на даний час.
В жовтні 2017 р. ОСОБА_1 звернулася до ГУПФУ в Запорізькій області, де при ознайомленні з розрахунком пенсії встановила, що до складу додаткових видів грошового забезпечення, із складу яких нарахований основний розмір пенсії, безпідставно не включено виплачені за період з січня 2012 р. по 31 грудня 2013 року (час звільнення) суми грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.
ОСОБА_1 в жовтні 2017 р. звернулася до начальника Управління Служби безпеки України в Запорізькій області за останнім місцем служби до звільнення, з вимогою надати довідку про проведення виплат за вищевказаний період, на що за підписом начальника Управління Служби безпеки України в Запорізькій області було видано довідку за №59/13/3653 нт, якою підтверджено постійність вищевказаних виплат та їх проведення за період 24 місяців до звільнення у відставку, з урахуванням утримання сум єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.
У зв'язку з отриманням вищевказаної довідки 18 жовтня 2017 року позивачем було подано заяву до відповідача з вимогою здійснити перерахунок розміру пенсії, врахувавши до складу грошового забезпечення, з якого була нарахована пенсія, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з січня 2012 року по грудень 2013 року включно, відповідно до довідки Управління СБУ в Запорізькій області та провести перерахунок призначеного розміру пенсії
30.10.2017 за вих. № 1021/К-9 позивачем було отримано відмову відповідача в задоволенні вимог щодо проведення перерахунку пенсії, з врахуванням довідки Управління Служби безпеки України в Запорізькій області, із посиланням на ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
08.11.2017 позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.
Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-XII, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Також, даною нормою передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (зі змінами та доповненнями) пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20 грудня 1991 р. (далі Закон № 2011-ХІІ).
Частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Також, Законом № 2011-ХІІ, гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, є такими видами грошового забезпечення, які відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.
Зазначені висновки суду узгоджуються із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 10 березня 2015 року № 21-70а15, який є обовязковим для суду в силу вимог частини першої статті 244-2 КАС України.
Зазначена правова позиція Верховного Суду України не суперечить рішенню Конституційного Суду України від 13.05.2015 року № 4-рп/2015, на яке посилається відповідач у письмових запереченнях проти позову, та яким здійснено офіційне тлумачення частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ, оскільки цим рішенням визначено, виключний перелік виплат, що належить до додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), що повинні враховуватися при перерахунку пенсії військовослужбовцям, проте не визначено конкретні види вказаних виплат.
Як випливає з довідки (додаток до грошового атестату) Управління СБУ у Запорізькій області, грошове забезпечення ОСОБА_1 на момент звільнення складалося, у тому числі, із сум суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, які були нараховані за 24 місяці перед звільненням та з яких утримувався та був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Відтак, неврахування відповідачем цих виплат при обчисленні розміру пенсії позивачеві суперечить вищенаведеним вимогам законодавства.
За вимогами статті 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Вказані положення Закону № 2262-ХІІ мають пряму дію, тобто безпосередньо регулюють пенсійні відносини, не встановлюючи при цьому жодних інших умов настання перерахунку пенсії (обмеження їх розміру в межах встановлених видатків на утримання військовослужбовців, надання повноважень іншим суб'єктам правового регулювання з цих питань тощо).
В даному випадку уточнена довідку про розмір нарахованого та виплаченого грошового забезпечення, яка є підставою для проведення перерахунку пенсії, отримана позивачем 17.10.2017, відтак на підставі вищезазначених положень статті 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсії позивачеві має бути проведений з 1 листопада 2017 р.
Що стосується виплати різниці в пенсії за минулий час, то вона може бути виплачена позивачеві не більш як за 12 місяців. Однак, у змісті позовних вимог позивач просила зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з 2014 р., тобто за три роки, що передували її зверненню до суду з даним позовом, що чинним законодавством не передбачено. В цей же час, оскільки стаття 51 Закону № 2262-ХІІ пов'язує час виплати різниці у пенсії із місяцем набуття права на відповідний перерахунок, то у розумінні даної статті виплата різниці у пенсії за минулий час означає, що таку різницю позивач має право одержати у разі, якщо він набув право на перерахунок пенсії у бік її збільшення, але такий перерахунок не був своєчасно проведений з вини органу ПФУ. Оскільки суд встановив, що позивач набула право на перерахунок пенсії з 1 листопада 2017 р., відтак і виплата різниці у пенсії за минулий час має бути проведена їй з 1 листопада 2016 р. по час фактичного здійснення перерахунку пенсії відповідачем (тобто фактичного її приведення у відповідність із вимогами закону) на підставі даної постанови суду.
Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства. Тобто, судом здійснюється захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів, що виключає їх захист на майбутнє.
Отже, належним способом захисту права позивача є визнання бездіяльності ГУПФУ щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії та зобовязання провести перерахунок та виплату позивачу з 01.11.2016 пенсії з урахуванням у складі грошового забезпечення таких виплат, зазначених у довідці про додаткові види грошового забезпечення та премії (додаток до грошового атестату), виданою Управлінням Служби безпеки України в Запорізькій області: суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яка згідно чинного законодавства повинна виплачуватись до зміни правовідносин між позивачем та відповідачем, зумовленими зміною законодавства чи іншими подіями, з якими пов'язано зміни прав та обов'язків сторін.
Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково.
Оскільки позивачем заявлені вимоги немайнового характеру, які були частково задоволені судом, а також враховуючи положення ст. 94 КАС України, суд доходить висновку, що на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 183-2, 185, 186, 244-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не здійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі її заяви від 18 жовтня 2017 р.
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 1 листопада 2016 р., з урахуванням у складі грошового забезпечення таких виплат, зазначених у довідці про додаткові види грошового забезпечення та премії (додаток до грошового атестату) від 9 жовтня 2017 р., виданої Управлінням Служби безпеки України в Запорізькій області: сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.
В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.
Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Постанову прийнято в порядку скороченого провадження та складено у повному обсязі 1 грудня 2017 р.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Десятиденний строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя А.В. Шалагінова