Справа № 2034/2-а-382/10
Суддя: Назаренко О. В.
Дата ухвалення: 2010-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №2-а-382/10

«8» квітня 2010 року с. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого-судді: Назаренко О.В.

При секретарі: Богуславській Х.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціально захисту населення Харківської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до відповідача з позовом, в якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 130 грн. Крім того просила зобовязати відповідача призначити їй зазначену допомогу в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 05.01.2009 року, а також зобовязати останнього здійснити перерахунок даної допомоги з 05.01.2009 року до моменту набрання рішення законної сили та здійснити відповідні виплати.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що є матірю малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. З дня народження дитини по теперішній час здійснює за нею догляд, а тому має право на одержання разової допомоги при народженні дитини у відповідній сумі та щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, які гарантовані державою на підставі ч. 3 ст. 46 Конститу ції України, ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми".

Позивач в судово засідання не зявилася, але посилаючись в своїй заяві на приписи КАС У країни, підтримавши позовні вимоги, просила справу слухати у її відсутність. Представник відповідача належним чином повідомлений про день та час розгляду

справи до суду не з'явився, про надав письмові заперечення проти позову, просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що Управлінням праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації ОСОБА_1 призначена та виплачується допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 05.01.2009 року по 16.10.2011 року відповідно до Закону;України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Дослідивши письмові докази по справі,суж виходить з наступного висновку, В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачка є матірю малолітньої дитини

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1 -ВЛ №144971, виданим Будянською селищною радою Харківського району Харківської області

Судом встановлено, правовідносини між сто про надання соціальної допомоги до догляду

за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулюються Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року №2811-XII, який у 2007 році суттєво змірювався Законами України "Про державний бюджет на 2007 рік». Приймаючи до уваги, що деякі зміни були визнані неконституційними вирішенні справи суд керується нормами Закону в тій редакції, в якій вони регулюють правовідносини між позивачем та відповідачами з урахуванням їх конституційності.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», якою

передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового -мінімуму для дітей віком до 6 років». Зазначена норма введена в дію з 01 січня 2002 року Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Щодо стягнення 3 відповідача недоплаченої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного; віку починаючи з 05.01.2009 року. Суд звертає особливу увагу на те, що на час звернення позивача за допомогою та її призначення дане питання регулювалося з дати ухвалення Конституційним судом України рішення №6-рп/2007 для незастрахованих осіб - ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми. Так відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» розмір щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Слід Також звернути увагу на те, що величина прожиткового мінімуму в тому числі й дітей віком до 6 років встановлюється Законами України "Про державний бюджет України» відповідного року.

Однак, слід зауважити, що після відповідач проводив позивачу нарахування та виплату допомоги без урахування Рішення Конституційного руду України №6-рп/2007 від 09.07.2007 року, якими були визнана неконституційними зміни до закону №2811 -XII від 21.11.1992 року, що дає підстави визнати його бездіяльність в цій частині з 05.01.2009 року до часу розгляду справи - неправомірними.

Окрім цього, зазначеним рішенням Конституційного суду України визначено, що рішення має преюдиційне значення для - судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані не конституційне.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визначається і діє принцип верховенства права Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй., норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Далі, суд враховує ст. 22 Конституції України, в якій звертається увага на те, що закріпленні права і свободи в Основному Законі не є вичерпаними. Вони гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно тлумачення цієї статті у Рішенні Конституційного суду України (справа про рівень пенсій щомісячного довічного грошового утримання) від 11.10.2005 року №8-рп/2005 зміст прав і свобод - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку.

Обсяг прав людини - це кількісний показник відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту Прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження, обсягу правв і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто кількісної характеристики.

Зупинення положень, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеження прав і свобод і можемати місце лише у випадках передбачених Конституцією України.

У наслідок зупинення на певний час дії чинних законів України, якими встановлено пільги,

компенсації чи інші форми соціальних гарантій, відбувається фактичне зниження життєвого рівня громадян, чим порушується гарантоване ст. 48 Конституції України право кожного на достатній життєвий рівень.

Отже відповідно до ч. 3 ст. 22 ст. 64 Конституції України право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права права можуть бути обмежені у тому числі зупинені дії законів (їх окремі положення) лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк.

Суд звертає особливу увагу на те, що така правова позиція висловлена у Рішенні

КонституційногосуДу України від 20.03.2002 року №5-рп/2002 (справа щодо пільг, компенсацій та гарантій).

Також в рішенні Конституційного суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 зазначено, що відповідно до положень Конституції України та Бюджетного Кодексу України вбачається, що закон про Державний бюджет України як правовий акт, чітко зумовлений поняттям бюджету як плану формування та використання фінансових ресурсів, має особливий предмет регулювання, відмінний від інших законів України - він стосується виключно встановлення доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби, зокрема і видатків на соціальний захист і соціальне забезпечення, тому цим законом не можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України.

Метою і особливістю Закону про Державний бюджет України є забезпечення належних умов для реалізації; положень інших законів України, які передбачають фінансові зобов'язання держави перед громадянами, спрямовані на їх соціальний захист, у тому числі й надання пільг, компенсацій і гарантій. Отже, при прийнятті закону про Державний бюджет України мають бути дотримані принципи соціальної, правової держави, верховенства права, забезпечена соціальна стабільність, а також збережені пільги, компенсації і гарантії, заробітні плата та пенсії для забезпечення права кожного на достатній життєвий рівень.

Оскільки предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, Бюджетному Кодексі України, то цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків,пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України.

Суд Також звертає особливу увагу на те, що відповідно до рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 Конституція України не надає Закону про Державний бюджеті вищої юридичної сили стосовно інших законів, отже, Конституційний суд України дійшов висновку, що Законом про Державний бюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 21.12.2000 року №15-рп/2000 (справа про порядок виконання рішень Конституційного суду України) рішення Конституційного суду України мають пряму дію і для набрання чинності не потребують підтверджень з боку будь-яких органів Державної влади, обов'язок виконання рішень Конституційного суду України є вимогою ч. 2 ст. 150 Конституції України.

Таким чином, застосовуючи прямі норми Конституції України та положення рішень Конституційного суду України, із врахуванням вище викладених обставин суд, вважає, що позовні вимоги позивачки обгрунтовані та такі, що підлягають частковому задоволенню, оскільки очевидним є те, що порушені права останньої, передбачені Конституцією України.

З огляду на вище наведене, згідно з принципами: відповідності вимогам здорового глузду і розважливості - поміркованості, об'єктивного відображення дійсності, розсудливого, врівноваженого мислення - розумності та неупередженого ставлення до усіх учасників процесу - справедливості, Керуючись ст. ст. 8-14. 71. 94. 99. 100, 159, 160-164, 167, 185, 186 КАС України суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального

захисту населення Харківської районної Державної адміністрації про визнання дій неправомірними, зобов -язання вчинити певвні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії до Управління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації здійснити перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до розміру, що дорівнює прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років з 05.01.2009 року до набрання даною постановою законної сили та здійснити відповідні виплати.

Постанову суду в частині задоволення доплати за один місяць допустити до негайного виконання.

Постанова може бути - оскаржена в апеляційний суд Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду в десятиденний строк з дня її проголошення та подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановленний для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Голоруючий-суддя: ОСОБА_3