Справа № 826/5580/16
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2017-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 грудня 2017 року 11:50 № 826/5580/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовомОСОБА_1
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "АВАНТ-БАНК" Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "АВАНТ-БАНК", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «АВАНТ-БАНК», яке оформлено наказом № 57 від 23.02.2016, про визнання нікчемними (правочинів) операцій по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок № 5167, відкритого на підставі договору банківського рахунку фізичної особи № РКО-Ф/16/5167, укладеного 11 січня 2016 року між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством «АВАНТ-БАНК», які були проведені: 12.01.2016 на суму 9500 доларів США, 14.01.2016 на суму 2500 доларів США, 19.01.2016 на суму 2500 доларів США;

- зобов'язати Уповноважену особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «АВАНТ-БАНК», подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «АВАНТ-БАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі суми у 163 486,50 грн., що за встановленим курсом було еквівалентом суми 6500 доларів США, що була розміщена на поточному рахунку позивача № 5167 в іноземній валюті - доларі США, який був відкритий на підставі договору банківського рахунку фізичної особи № РКО-Ф/16/5167, укладеного 22.01.2016 між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством «АВАНТ-БАНК».

Позивач зазначає, що є вкладником банку на підставі договорів банківського рахунку № РКО-Ф/16/5167 від 11.01.2016 (рахунок в іноземній валюті), РКО-Ф/16/5167 від 22.01.2016 (рахунок в іноземній валюті) та РКО-Ф/16/5167 від 29.01.2016 (рахунок в іноземній валюті).

Як зазначається у позові, 12.01.2016 р. на рахунок № 5167 від іншої фізичної особи позивачу були зараховані кошти у сумі 9500 доларів США. 14.01.2016 на рахунок 5167 від імені іншої фізичної особи були зараховані кошти у розмірі 2500 доларів США. Пізніше, 19.01.2016 на зазначений рахунок зараховано 2 500 доларів США.

За період з 14.01.2016 по 19.01.2016, як зазначає позивач, він неодноразово знімав зі свого рахунку різні суми, як зазначається у позові, у загальному розмірі 4 137 доларів США. При цьому, 22.01.2016 позивачем здійснено перерахування коштів у розмірі 10 363 доларів США зі свого рахунку № 5167 на рахунок № 5167. За період з 26.01.16 по 26.01.2016 з рахунку № 5167 позивач зняв кошти у загальному розмірі 1 606 доларів США. Після цього на рахунку залишилось 8 757 доларів США. 29.01.2016 були здійснена операція по перерахуванню позивачем коштів у розмірі 2 257 доларів США з рахунку позивача № 5167 на інший рахунок позивача № 5167, які в подальшому були перераховані на рахунок іншої фізичної особи.

Після здійснення операцій по рахунку № 5167, на ньому залишилось 6 500 доларів США.

Як зазначає позивач, 26.03.2016 року на пошті він отримав лист/повідомлення № 865 від 25.02.2016 про нікчемність правочину згідно наказу № 57 від 23.02.2016 за підписом Уповноваженої особи. З тексту повідомлення позивач дізнався, що відповідно до постанови Правління НБУ від 29.01.2016 № 96 у банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Повідомлено про нікчемність (правочинів) операцій по перерахування коштів на рахунок позивача, проведені 12.01.2016, 14.01.2016, 19.01.2016 згідно п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та зазначено, що нікчемний правочин не створює правових наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Позивач зазначає, що повідомлення не містить відомостей про включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду на 163 486,50 грн., що складало 6500 доларів США. На думку позивача, з наведеного випливає застосування Уповноваженою особою Фонду наслідків недійсності (правочину) операцій по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок позивача, що позбавляє позивача права на відшкодування Фондом коштів, які були розміщені на рахунку позивача.

Позивачем також подано додаткові пояснення (а.с.95-99).

Позивач вважає висновки відповідача безпідставними, а наведені вище дії Уповноваженої особи Фонду неправомірними та такими, що на думку позивача прямо порушують право позивача на відшкодування коштів у повному обсязі за рахунок коштів Фонду.

Уповноважена особа Фонду у письмових запереченнях (а.с. 59) зазначила по суті, що у зв'язку із заходами по виведенню Банку з ринку, Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями було виявлено наявність ознак нікчемності правочинів у ряді операцій між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 За результатами перевірки було виявлено, що фізичні особи перерахували кошти у розмірі 2 500, 2 500 та 9 500 доларів США на рахунок позивача, у зв'язку з тим, що сума на їх рахунках перевищувала суму граничного суму граничного розміру відшкодування грошей Фондом (200 000 грн.) і відповідно з огляду на платіжний стан Банку, для таких клієнтів існували ризики, щодо незадоволення їх вимог в результаті ліквідації Банку.

З огляду на вищевикладене, як зазначає відповідач, перевищення залишків на рахунках ОСОБА_2 та ОСОБА_3 граничної суми мало наслідком надання даним фізичним особам переваг перед іншими кредиторами. При цьому, така перевага полягала у можливості отримати відшкодування коштів за рахунок Фонду через третіх осіб.

Між тим, як зазначає відповідач, грошові кошти, що перевищують гарантовану суму виплати фізичним особам - вкладникам неплатоспроможному банку, виплачуються виключно у порядку черговості, встановленої ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідач також зазначає, що будь-які правочини, вчинені клієнтами неплатоспроможних банків, які спрямовані на отримання ними коштів в порушення черговості випал, а також незаконне відшкодування (додаткову компенсацію за рахунок держави) понад суми грошових коштів, визначену ст. 26 Закону, порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства і є нікчемними в силу приписів ст. 228 ЦК України.

Окрім того, відповідач додає, що 11.01.2016, 22.01.2016, 29.01.2016 позивачем з Банком було укладено поточні рахунки в доларах США. Відповідно до виписок кошти на вказані рахунки надійшли безготівковим переказом шляхом подрібнення великого депозиту інших клієнтів, шо на думку відповідача свідчить про те, що ця операція здійснювалась за рахунок внутрішніх проводок та не передбачала переміщення реальних коштів. Відповідач звертає увагу на те, що постановою Правління НБУ № 365 від 16.09.2013 закріплено, що надходження коштів в іноземній валюті в межах України на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи здійснюється виключно шляхом переказу коштів в іноземній валюті з іншого власного рахунку або шляхом унесення готівки власником рахунку. А також, як зазначає відповідач, зарахування інших надходжень в іноземній валюті в межах України, передбачених законодавством України, на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи не дозволяється. Тому вказані операції, щодо перерахування коштів в іноземній валюті на рахунок позивача, як зазначає відповідач, вчинена з порушенням законодавства України. Зазначається, що з виписок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що вказаними фізичними особами протягом січня 2016 року були здійснені подібні перекази декільком фізичним особам. Відтак, на думку відповідача, зазначені дії відбувалися з метою отримання коштів не від банку, а з метою отримання коштів від Фонду, що свідчить про штучність та фіктивність створення відповідних правових підстав для цього. Комісія дійшла до висновку, що даними операціями зазначеній особі було надано переваги перед іншими добросовісними вкладниками та кредиторами, а отже, на думку відповідача, такий договір є нікчемним.

Уповноважена особа Фонду також зазначає, що 10.12.2015 Правлінням НБУ було прийнято постанову № 878/БТ «Про віднесення ПАТ «АВАНТ-БАНК» до категорії проблемних та запроваджено особливого режиму контролю за діяльністю банку», згідно з якою діяло обмеження щодо недопущення проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків. Згадана операція була здійснена, на думку відповідача, з порушенням зазначеної постанови.

Операції, щодо перерахування частини банківського вкладу на загальну суму 14 500 доларів США від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до позивача, як зазначає Уповноважена особа, були проведені 12, 14 та 19 січня 2016 року, тобто в період дії постанови НБУ від 10.12.2015 № 878/БТ.

Окремо відповідач зазначає, що 02.06.2016 року був затверджений реєстр акцептованих вимог кредиторів, до якого включено вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у т.ч. повернуті на рахунок згідно з наказом № 57 від 23.02.2016 (а.с. 70, 71, 77-91).

Грошові кошти, що їм належать рахуються на їх рахунках та належать їм до виплати згідно встановленої черговості.

Відтак, враховуючи наведене у сукупності відповідач вважає, що підстав для задоволення позову не має.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб також заперечував проти задоволення позову, підтримавши позицію Уповноваженої особи Фонду та звертаючи увагу, що до Фонду взагалі не заявлено будь-яких вимог.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України та враховуючи заяву осіб, які беруть участь у справі (а.с. 189), у судовому засіданні 01.11.2017 ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Так, у даному випадку сторонами не заперечуються вищевикладені факти відкриття позивачем рахунків, обставини зарахування та перерахування коштів, отримання та зміст повідомлення про нікчемність операцій № 865 від 25.02.2016, факт прийняття оскаржуваного наказу.

Водночас, слід зазначити, що Відповідно до постанови Правління Національного банку України №44 від 29.01.2016 «Про віднесення ПАТ «Авант-Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №96 від 29.01.2016 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Авант-Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням у ПАТ «Авант-Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію на один місяць з 29.01.2016 до 28.02.2016 включно, призначено Уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Авант-Банк» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4.

Постановою Правління Національного банку України №109 від 25.02.2016 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Авант-Банк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №262 від 26.02.2016 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Авант-Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно зазначеного рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Авант-Банк» з 26.02.2016 до 25.02.2018 включно, призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_4 строком два роки з 26.02.2016 до 25.02.2018 включно.

Разом з тим, 06.10.2016 Виконавчої дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №2021 про зміну Уповноваженої особи на ліквідацію та делегування повноважень ліквідатора ПАТ «Авант-Банк» Чернявській Олені Степанівні.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №2065 від 22.05.2017 про зміну уповноваженої особи Фонду, якій делеговано повноваження ліквідатора Авант-Банку Кічуку Олегу Івановичу. Зазначені функції вказана особа почала виконувати з 25.05.2017.

Інформацію про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, призначення Уповноваженої особи Фонду та відшкодування коштів вкладникам ПАТ «Авант-Банк» опубліковано в газеті «Голос України» №39 (6293) від 02.03.2016.

Згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для отримання коштів вкладники ПАТ «Авант-Банк» з 02.03.2016 по 12.04.2016 могли звертатись до установ банків-агентів Фонду: АТ «ОТП БАНК» та «АТ «УКРСИББАНК».

Як вже зазначалося, позивач отримав лист/повідомлення № 865 від 25.02.2016 про нікчемність правочину згідно наказу № 57 від 23.02.2016 Уповноваженої особи Фонду про нікчемність вищезгаданих транзакцій.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, є Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон; в редакції на час виникнення спірних відносин).

Пунктом другим частини першої статті 2 Закону № 4452-VI передбачено, що під виведенням неплатоспроможного банку з ринку слід розуміти заходи, які здійснює Фонд стосовно банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, щодо виведення його з ринку одним із способів, визначених статтею 39 цього Закону.

За частиною першою статті 34 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, відповідно до пункту 16 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI, називається тимчасовою адміністрацією.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 4452-VI з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

За частиною третьою цієї ж статті правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

За частиною першою статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

За частиною другою статті 26 Закону № 4452-VI вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Фонд має право не включати до розрахунку гарантованої суми відшкодування коштів за договорами банківського рахунка до отримання в повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Виплата гарантованої суми відшкодування за договорами банківського рахунка здійснюється тільки після отримання Фондом у повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Перелік підстав, за наявності яких Фонд не відшкодовує коштів за вкладами зазначено у частині четвертій статті 26 Закону № 4452-VI.

Відповідно до частин п'ятої, шостої статті 36 Закону № 4452-VI під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; <…>. Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: 1) виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті; <…> 5) здійснення операцій з переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки, починаючи з наступного дня після запровадження процедури тимчасової адміністрації; <…>.

Відповідно до частини другої статті 37 Закону № 4452-VI Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право: 1) вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; <…> 3) продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; 4) повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; <…> 11) вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

Частиною другою статті 38 Закону № 4452-VI передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За частиною третьою статті 38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: <…> 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства; <…>.

Відповідно до частини четвертої статті 38 Закону № 4452-VI Фонд: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; <…>.

При цьому, усі або частина повноважень Фонду, визначених цією статтею, можуть бути делеговані Фондом уповноваженій особі Фонду (ч. 10 ст. 38 Закону).

Порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, визначений Положенням, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 9 серпня 2012 року № 14 (далі - Положення), виходячи з положень якого Уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями на формування переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків. Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодування вкладникам для здійснення виплат (далі - Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду. Фонд складає зміни та доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та доповнень до Переліку, прийнятих Фондом. Якщо виплати відшкодування розпочинаються під час ліквідації, до першої частини Загального реєстру включаються ГСР за вкладами, щодо яких Фондом або уповноваженою особою Фонду не обмежено здійснення банком операцій (з причин відсутності первинних документів, виявлення помилкових записів, невідповідності реквізитів вкладника первинним документам тощо), зокрема, за договорами банківського рахунку.

Слід додати, що вкладником, згідно з пунктом 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI, є фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI вкладом є кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Отже, передбачені Законом № 4452-VI гарантії за вкладом поширюються на осіб, які мають правовий статус вкладника неплатоспроможного банку (у розумінні статті 2 Закону № 4452-VI). Такий статус, з-поміж іншого, передбачає наявність вкладу, залученого, зокрема, на умовах договору банківського рахунка.

За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами (частини перша, друга статті 1066 Цивільного кодексу України).

Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами (частина перша статті 1067 Цивільного кодексу України).

Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом (частини перша, друга статті 1068 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи та було зазначено вище, постановою Національного банку України 10.12.2015 Правлінням НБУ було прийнято постанову № 878/БТ «Про віднесення ПАТ «АВАНТ-БАНК» до категорії проблемних та запроваджено особливий режиму контролю за діяльністю банку» строком до 180 днів: не допускається проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

У даному випадку, як вже зазначалося, операції, щодо перерахування частини банківського вкладу на загальну суму 14 500 доларів США від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до позивача були проведені 12, 14 та 19 січня 2016 року, тобто в період дії постанови НБУ від 10.12.2015 № 878/БТ та встановлених заборон, що за результатами низки описаних вище операцій призводило до безпідставного збільшення витрат, пов'язаних із виведенням банку з ринку, до збільшення гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду, що є наслідком надання заборонених переваг одному вкладнику над іншими вкладниками з виникненням передумов для відшкодування суми, що перебільшує суму гарантованого відшкодування, поза черговістю задоволення вимог кредиторів.

Крім того, відповідно до постанови Правління НБУ №365 від 16.09.2013 року „Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України" надходження коштів в іноземній валюті в межах України на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи здійснюється виключно шляхом переказу коштів в іноземній валюті з іншого власного рахунку або шляхом внесення готівки власником рахунку. Зарахування інших надходжень в іноземній валюті в межах України на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи не дозволяється. Зазначені правила є спеціальними, застосовуються з 2013 року та, виходячи з часу прийняття, превалюють над загальними правилами, встановленими абзацом 15 п. 7.12. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 р. № 492.

Судом встановлено, що грошові кошти на рахунок позивача надійшли з валютного рахунків інших фізичних осіб, що є порушенням вимог вищевказаного порядку.

З врахуванням наведених правових норм та обставин, суд вважає, що дії, висновки та оскаржуване рішення Уповноваженої особи є правомірними, у тому числі і щодо прийняття рішення і видачі наказу про віднесення спірних операцій до нікчемних, оскільки банк в особі Уповноваженої особи Фонду діяв у межах наданих йому повноважень та у відповідності до вимог чинного законодавства України з урахуванням того, що позивач не набув законного статусу вкладника, а кошти, які надійшли на рахунок - законного статусу вкладу, та внаслідок вчинення спірних операцій її учасниками створювались передумови для відшкодування коштів за рахунок Фонду через надання зовнішніх ознак правомірності операціям, проведення яких було заборонено.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене у сукупності, суд приходить до висновку, що в даному випадку відповідачем не порушено вимог законодавства і прав позивача, дії і рішення вчинені відповідачем у відповідності до наведених вище норм законодавства, а відтак суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Позивачем не спростовано наведені висновки суду та не доведено зворотне.

Керуючись вимогами 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя О.А. Кармазін