Справа № 2а-131/2010
Суддя: Євтушенко М. О.
Дата ухвалення: 2010-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а- 131/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2010 року м. Шостка.

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

Головуючого- судді Євтушенко М.О.,

при секретарі Антошко Т.А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної автомобільної інспекції Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області,

- про визнання не чинною постанови про накладення на нього адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач позов мотивував тим, що постановою Старшого інспектора дорожньо - патрульної служби Ніжинського взводу дорожньо - патрульної служби Управління державної автомобільної інспекції Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 на нього було накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 260 гривень за те, що коли він, 14 листопада 2009 року, рухався на власному автомобілі "КІА", д. з. ВМ 6341 АА по автодорозі Кіпті - Гліхів- Бачівськ то на 60 км. цієї дороги перевищив встановлену швидкість руху на 20 км/год, рухаючись зі швидкістю 121 км/год на дорозі де обмежена швидкість руху до 90 км /год., чим порушив п.12.6 "г" Правил дорожнього руху України.

Вважає постанову інспектора протиправною та такою, що підлягає скасуванню, в силу того, що він стверджує, що рухався зі швидкістю 100 км. за годину. Швидкість руху заміряну за допомогою приладу "Візир" та її не можливо взяти в основу його вини як належний доказ, оскільки ця швидкість вимірювалась інспектором при зустрічному русі автомобіля ДАЇ в режимі патрулювання та це на його думку дає можливість збільшення швидкості його автомобіля, оскільки він та патрульний автомобіль рухались на зустріч один одному.

Крім того, він був зупинений на міжнародній автомобільній дорозі загального користування яка має окремі проїжджі частини, що розділені між собою розділювальною смугою та відповідно до змін до ПДР України затверджених Постановою КМ України від 22.04. 2009 року, ні цій дорозі дозволяється рух до 110 км. за годину, тобто в його діях склад адміністративного правопорушення відсутній. Цих змін до ПДР України інспектор не врахував.

Крім того в протоколі зазначений невірний час вчинення правопорушення, оскільки він рухався І о 15 годині 50 хвилин, а не 0 16 годині 06 хвилин, як вказано у протоколі. Йому також не роз'яснили права, не надали часу для підготовки свого захисту та позбавили права на правову допомогу. При винесенні постанови не врахували його майнового стану та інших обстави, що , мають значення для справи.

У нього також викликають сумнів повноваження інспектора, те, що він перебував на службі, отримав у той-день "Візир" для роботи та пройшов навчання по його застосуванню.

В силу цих обставин прохав скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні позов підтримав, обгрунтовував його тими-ж обставинами.

Відповідач позов не визнав та у запереченнях вказав те, що 14 листопада 2009 року, відносно позивача дійсно була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення за перевищення швидкості руху більш ніж 20 км/год. на дорозі де дозволена швидкість руху у 90 год. Швидкість замірювалась з патрульного автомобіля ДАЇ інспектором , що ніс службу у той ш. здав заліки по застосуванню приладу "Візир", який сертифікований та пройшов перевірку. Всі доводи позивача надумані та направлені на ухилення від адміністративної відповідальності любим шляхом. Прохав у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши позивача та дослідивши заперечення відповідача з наданими ним доказами, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 6, 55 Конституції України, органи державної влади повинні здійснювати свої повноваження виключно у межах Конституції та законів України, кожному громадянину ОСОБА_3 гарантується право на оскарження в суді рішень чи дій органів державної влади, місцевого самоврядування, їх службових чи посадових осіб.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб від порушень з боку органів державної влади, місцевого самоврядування їх службових чи посадових осіб, інших суб'єктів владних повноважень прі здійсненні ними владних управлінських функцій.

Саме цим правилом і скористувався позивач при зверненні до суду оскаржуючи дії відповідач про накладення на нього адміністративного стягнення.

В той-же час, відповідно ст. ст. 11, 71 КАС України, розгляд і вирішення справ адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини по справі на які вона посилається та підтвердити їх доказами.

Так покази ОСОБА_1 в частині того, що він рухався по автомобільній дорозі де дозволяються рух до 110 км/годину крім заперечення відповідача спростовуються наступними обставинами.

Як встановлено в судовому засіданні, протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та постанова про накладення на нього адміністративного стягнення винесені за те, що він перевищив швидкість руху більш ніж на 20 км. за годину на 60 км. автодороги Кіпті - Глухі - Бачівськ та рухався зі швидкістю 121 км. за годину при обмеженні швидкості руху до 90 км. за годину( а. с. 5-6).

Згідно постанови КМ України № 865, від 24.06. 2000 року, "Про затвердження перелік автомобільних доріг загального користування державного значення" автомобільна дорога М - 0 "Кіпті - Глухів - Бачівськ" відноситься до магістральних доріг загального користування 11 категорії державного значення, не має розділювальної смуги для відокремлення протилежних напрямків руху та відповідно до п. п. "г" п. 12. 6 ПДР України дозволена швидкість руху на ній поза межами населених пунктів складає 90 км. годину.

Ці обставини у справі крім протоколу про адміністративне правопорушення підтверджені також відповідями Служби автомобільних доріг у Сумській області та Служби автомобільних доріг України ( а. с. 36 -40).

За таких умов, рух на даній дорозі поза межами населених пунктів зі швидкістю більш ніж 11 км. за годину ( тобто перевищення швидкості руху на 20 км. за годину) утворює скла адміністративного правопорушення передбачений ст. 122 ч. 1 КУпАП.

Таким чином посилання позивача ОСОБА_1 на те, що на даній дорозі дозволен швидкість руху складає 110 км за годину не відповідають дійсності.

Щодо технічних можливостей приладу "Візир" яким замірювалась швидкість руху, йог наявності на озброєнні відповідача, наслідків його перевірки та можливості його застосування, т як вбачається з наданих відповідачем додатків до заперечення на позов, а саме - експертного висновку, свідоцтва про визнання, технічних характеристик приладу, списку особового складу, ш склали заліки по застосуванню приладу "Візир", постової відомості розстановки нарядів, свідоцтва про перевірку та пояснень інспекторів ДПС ДАІ - ОСОБА_2 та ОСОБА_4, прилад "Візир" з серійним номером 0711166 перебуває на озброєнні Ніжинського взводу ДПС ДАІ, інспектор Фесенко С.О. є саме особою, яка здала заліки по його застосуванню, цей прилад визнаний і сертифікований в ОСОБА_3 та пройшов останню перевірку 30 грудня 2008 року ( а. с. 23 - 31).

Щодо посилань позивача ОСОБА_1 на похибки приладу при замірюванні швидкості рух; то відповідно свідоцтва про перевірку приладу "Візир" з серійним номером 0711166, границі похибки його використання при вимірюванні швидкості в патрульному режимі складають + (-) км. за годину ( а. с. 25).

Як вбачається з фотознімків зроблених "Візиром" та диску відеозапису руху автомобіля позивача, автомобіль позивача рухається по трасі один, не у суцільному потоці руху, оскільки інії транспортні засоби відсутні та заміряна швидкість автомобіля позивача у період часу з 16 годин 06 хвилин 28 секунд до 16 години 06 хвилин 30 секунд становить 119 - 121 км за годину ( а. с. 2. 33 ).

Тобто навіть з урахуванням похибки виміру швидкості, позивач рухався зі швидкістю не менш ніж 117 км. за годину та це була його швидкість, оскільки інші автомобілі на дорозі відсутні. Таким чином, та обставина, що ОСОБА_1 дійсно перевищив швидкість руху більш ніж 20 км.за годину сумніву у суду не викликає.

Щодо його посилок на невірний час замірювання швидкості то вони повністю спростовуються матеріалами справи ( а. с. 22, 33).

Щодо посилок позивача на порушення інспектором ДАІ процесуальних норм при складанні протоколу та винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення, то як вбачається з та матеріалів справи, інспектором складений протокол та винесена постанова на місці вчинення адміністративного правопорушення у відповідності до ст. 258 КУпАП та у межах свої повноважень. При цьому позивачу були роз'яснені процесуальні права про що є відмітка у протоколі про адміністративне правопорушення ( а. с. 7).

Оскільки позивач не визнавав правопорушення, то інспектором був складений протокол про це правопорушення, копія якого вручена позивачу відповідно до ч. 3 ст. 258 КУпАП ( а. с. 7, 8).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, адміністративне стягнення інспектором накладено у межах мінімальної санкції статті.

Таким чином, в порушення положень ст. 71 КАС України, позивач не довів обставин не правомірності дій відповідачів, не підтвердив їх жодним належним доказом, через що у задоволенні де його позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 6, 55 Конституції України, п. 12. 6 "г" Правил дорожнього руху України, ст. ст. 122 ч.1, 284 КУпАП, ст. ст. 1, 2, 6, 7, 11, 71, 18, 159-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Судові витрати у справі віднести на рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскарженою в Харьківський апеляційний адміністративний суд, через Шосткинський міськрайсуд, шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня складання постанови у повному обсязі, поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, в порядку визначеному ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне скарження. якщо заяву не було подано. Якщо було подано заяву, а апеляційна скарга не була подана у строк встановлений законом, постанова набирає законної сили після закінчення цього троку. У разі оскарження постанови, якщо вона не була скасованою, вона набирає законної після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.О. Євтушенко.