Справа № 750/4618/17
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/4618/17 Головуючий у 1-й інстанції: Рахменкулова І.П. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

04 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві, у порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційну скаргу відповідача - Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області, Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Виробничо-торгова фірма «Сіверянка» про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року позивач, ОСОБА_3, звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просила:

визнати неправомірними дії Пенсійного фонду України в Чернігівської області щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2;

зобов'язати Пенсійний фонду України Чернігівської області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 з дня звернення із заявою.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволено частково:

визнано неправомірними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;

зобов'язано Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 із зменшенням пенсійного віку відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення її із заявою про призначення пенсії;

у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу у якій просить скасувати постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 жовтня 2017 року та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову - відмовити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно зі ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, у лютому 2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку за Списком №2. До заяви додані документи, які підтверджують його пільговий стаж і характер робіт.

Листами від 23 лютого 2017 року №6242/05 та від 12 квітня 2017 року №568/02/С-11 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 зі зниженням пенсійного віку у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Вважаючи, що її права та законні інтереси порушено, позивач звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку викладеним обставинам, колегія суддів зазначає, що суд першої інтенції правильно виходив з такого.

Позивач, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працювала на Чернігівській фабриці гумотехнічних виробів з 12 серпня 1981 року по 28 квітня 2006 року, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці.

Наказом директора ЧШФ «Сіверянка» від 23 грудня 1993 року № 168 затверджено перелік робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням, згідно списків № 1 та № 2, відповідно до яких посади, які обіймала позивач, включено до зазначеного переліку.

Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 29 березня 2012 року № 31, виданою Публічним акціонерним товариством «Виробничо-торгова фірма «Сіверянка», підтверджується те, що позивач працювала повний робочий день на Чернігівській фабриці гумотехнічних виробів, правонаступником якої є Публічне акціонерне товариство «Виробничо-торгова фірма «Сіверянка», і виконувала роботи безпосередньо у виробництві засобів хімічного захисту з 12 серпня 1981 року по 31 грудня 1991 року, що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173.

Сторонами не заперечується, що листом Державної експертизи умов праці Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації від 05 червня 2001 року № 306/13, умови праці, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 за професіями, приведеними в наказі № 168, працівникам ЗАТ «Сіверянка» підтверджені на термін до 23 грудня 1998 року.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно із п. 3 Порядку застосування Списків № 1, № 2 «виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок №383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно зі ст.. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників,для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Так, у період з 12 серпня 1981 року по 31 грудня 1991 року позивач виконувала роботи безпосередньо у виробництві засобів хімічного захисту, що передбачено Списком №2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173. Зазначені відомості підтверджуються записами, наявними у трудовій книжці позивача та довідкою Публічного акціонерного товариства «Виробничо-торгова фірма «Сіверянка» №1/47 від 29 вересня 2016 року.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, відповідачем не спростовано належними засобами доказування відсутність у позивача права на призначення пільгової пенсії за Списком №2, а отже не доведено правомірності спірного рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 жовтня 2017 року - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до ст.. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст виготовлено 04.12.2017

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма