Справа № 820/6840/16
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 р. Справа № 820/6840/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Бегунца А.О. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.01.2017р. по справі № 820/6840/16

за позовом Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області

до ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИЛА:

Лозівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Харківській області звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 заборгованість до бюджету по сплаті податку на доходи фізичних осіб в сумі 4956,39 грн. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач, всупереч вимог чинного законодавства, не виконує податкові зобов'язання, внаслідок чого за ним обліковується податковий борг в розмірі 4956,39 грн., який складається з грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб у сумі 3287,60 грн. - основний платіж, 991,90 грн. - штрафна санкція, визначеного контролюючим органом в податковому повідомленні -рішенні від 04.11.2015 року № та пені у сумі 676,89 грн. за несвоєчасну сплату грошового зобов'язання за актом перевірки.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10 січня 2017 р. адміністративний позов Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області задоволено у повному обсязі. Стягнуто з фізичної особи ОСОБА_1 заборгованість до бюджету по сплаті податку на доходи фізичних осіб в сумі 4956,39 грн.

ОСОБА_1 , не погодився з постановою суду першої інстанції , подав апеляційну скаргу , вважає , що при ухваленні вказаної постанови судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, просить скасувати постанову , ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України встановлено, що фізичною особою ОСОБА_1 в 2013 році було отримано спадщину на загальну суму 65752,00 грн., що відображено в податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за Ф 1ДФ, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.10р. № 1020, за 2 квартал 2013р.

В порушення вимог ст.163, пп."д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164, п.167.1 ст. 167, п.171.2 ст.171 п. 179.7 ст.179 розділу IV Податкового Кодексу України фізичною особою ОСОБА_1 не надано до ОДПІ податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік та занижено податкове зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб в сумі 3287,60 грн. за 2013 рік.

Вищезазначені порушення відображені в акті документальної позапланової невиїзної перевірки від 25.10.2015 року №119/20-27-17-01-13/НОМЕР_1.

На підставі акта перевірки Лозівською ОДПІ було винесено податкове повідомлення - рішення від 04.11.2015 року №, яким визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 4279,50 грн. (3287,60 грн. - основний платіж, 991,90 - штрафна санкція).

Податковою інспекцією було винесено та отримано відповідачем податкову вимогу № 3078-17 від 11.08.2016 року.

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того , що на час розгляду справи податковий борг у вказаній сумі у добровільному порядку відповідачем не сплачений, доказів самостійної сплати заборгованості у повному обсязі відповідачем до суду не надано.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог , виходячи з наступного.

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлює, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Виходячи з норми п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктами 95.2, 95.3 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Системний аналіз викладених законодавчих приписів дозволяє стверджувати, що стягненню в судовому порядку з платника підлягає узгоджена податкова заборгованість, яка обліковується за ним станом на день прийняття відповідного судового рішення.

Як встановлено судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 оскаржив в судовому порядку податкове повідомлення-рішення від 04.11.2015 року №, яким визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 4279,50 грн. та податкову вимогу від 11.08.2016 року № 3078/17 щодо сплати ОСОБА_1 суми податкового боргу в розмірі 4956, 39 грн. , стягнення вказаної суми податкового боргу є предметом даного позову.

Так, постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22.08.2017 року у справі № 820/3009/17 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі. Скасовано податкове повідомлення - рішення від 04.11.2015 року № про збільшення ОСОБА_1 суми грошового зобов'язання з податку на доходи з фізичних осіб в сумі 4279, 50 грн. (чотири тисячі двісті сімдесят дев'ять гривень 50 копійок), в тому числі 3287, 60 грн. (три тисячі двісті вісімдесят сім гривень 60 копійок) за основним платежем та 991, 90 грн. (дев'ятсот дев'яносто одна гривня 90 копійок) за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами). Скасовано податкову вимогу від 11.08.2016 року № 3078/17 щодо сплати ОСОБА_1 суми податкового боргу в розмірі 4956, 39 грн. (чотири тисячі дев'ятсот п'ятдесят шість гривень 39 копійок).

Вказана постанова набула законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини

Згідно із приписами ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Таким чином, постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22.08.2017 року у справі № 820/3009/17, яка набрала законної сили, було встановлено протиправність прийнятих податковим органом податкового повідомлення-рішення від 04.11.2015 року № та податкової вимоги від 11.08.2016 року № 3078/17 та скасовано останні.

Отже, на час розгляду даної справи судом апеляційної інстанції встановлена відсутність правових підстав для сплати ОСОБА_1 податкових зобов'язань з огляду на скасування податкового повідомлення-рішення, яким такі податкові зобов'язання були визначені..

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи були порушені норми матеріального права, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, і тому вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню із прийняттям нової про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до статті 159 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.01.2017р. по справі № 820/6840/16 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Тацій Л.В.
Повний текст постанови виготовлений 04.12.2017 р.