Справа № 661/3224/17
Суддя: Бойко М. Є.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 661/3224/17
Провадження № 2-а/661/77/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:

головуючої судді Бойко М.Є..,

при секретарі Асановій Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Нова Каховка, Херсонської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 1 батальйону УПП в м.Херсоні ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 215506 від 18.09.2017 року, посилаючись на те, що він 18.09.2017 року? о 00,55 год. керував транспортним засобом ОСОБА_3, д/н НОМЕР_1 та на 203 км. автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ несподівано був зупинений працівником поліції з причин нібито порушення вимог розташування транспортного засобу на дорозі, а саме: у крайній лівій смузі без наміру здійснити поворот ліворуч або розворот, в той час коли інші праві смуги були не зайняті. За порушення вимог п.11.5 ПДР України відносно нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення, згідно частини 2 статті 122 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Вважає цю постанову незаконною та такою, що винесена з порушенням його прав та норм діючого законодавства, оскільки прийнята вона була відповідачем одразу ж на місці зупинки транспортного засобу, при цьому відповідачем не було роз`яснено йому права, що підтверджується відсутністю його підпису про це. Крім того, постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення, оскільки відповідачем не зафіксовано порушення ним правил щодо розташування транспортного засобу на дорозі, яке б доводило вину позивача. Також, при розгляді справи поліцейським не було вжито інших заходів для збирання та залучення доказів у справі. Вважає, що мав місце одноособовий розгляд справи без всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин.

В судовому засіданні позивач на задоволенні позову наполягав, пояснивши, що він дійсно рухався по крайній лівій смузі, тоді як права смуга була вільна, але такі дії були ним вчинені не навмисно, а з причин поганого стану дорожнього покриття правої смуги; при цьому жодному транспортному засобу він перешкод не створював. Також, ОСОБА_1 пояснив, що від підпису у постанові він не відмовлявся, йому цього просто ніхто не пропонував, як і не відбирав у нього поясненнь, інспектор також належним чином не зафіксував вчинення ним правопорушення і не надав відповідних доказів.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову чи заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надсилав.

Суд вважає можливим, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи, якщо відповідно положень цього кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпПА, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Судом з матеріалів справи встановлено, що постановою інспектора роти 1 батальйону УПП в м.Херсоні ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 18 вересня 2017 року було винесено постанову серії БР №215506 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн., згідно якої позивач, керуючи транспортним засобом ОСОБА_3, д/н НОМЕР_1 та на 203 км. автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, рухався у крайній лівій смузі, не маючи при цьому наміру здійснити поворот ліворуч або розворот в той час, коли інші праві смуги були не зайняті, чим порушив вимоги п.11.5 ПДР України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вчинення правопорушення, за яке особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, має бути підтверджено доказами, з яких будуть вбачатися достовірні обставини, які мають значення для вирішення справи. Однак, відповідач не надав жодного належного та достатнього доказу, що може підтвердити вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішень суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень.

Матеріалами справи також підтверджується недотримання відповідачем процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення, передбачених зокрема ст.ст. 278,279 КУпАП, що тягне недоведеність з боку суб'єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та є підставою для скасування оскаржуваної постанови інспектора поліції.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. є недоведеним.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не було доведено правомірності прийнятого рішення під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

На підставі ст.ст. 268, 283, 288, 289 КУпАП, керуючись ст.ст. 4, 18, 71, 86, 100, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії БР № 215506 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 18 вересня 2017 року, винесену інспектором роти 1 батальйону УПП в м.Херсоні ДПП, лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Бойко