Справа № 350/840/17
Суддя: Максимів І. В.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 350/840/17
Провадження № 2-а/350/64/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року смт. Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської областіу складі:

головуючого судді Максиміва І.В.

при секретарі Видойник І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання дій (бездіяльності) суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким визнати дії (бездіяльність) ОСОБА_2 селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області неправомірними. Зобов'язати ОСОБА_2 селищну раду Рожнятівського району Івано-Франківської області звернутись до суду з позовом про знесення самочинно збудованого гаража, який знаходиться поруч з його земельною ділянкою. Стягнути з відповідача судові витрати по справі.

В обгрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 покликається на те, що йому на праві приватної власності належить будинковолодіння та земельна ділянка по вул. 22 Січня, 86, в смт. Брошнів-Осада Рожнятівського району Івано-Франківської області. Поруч з його земельною ділянкою знаходиться гараж, який побудований з порушення будівельних норм, оскільки знаходиться на відстані 10 см. від межі його земельної ділянки. У зв'язку з цим, позивач звернувся до відповідача ОСОБА_2 селищної ради щодо надання інформації про власника гаражу, правомірність його будівництва. Селищна рада надала відповідь в якій зазначила, що гараж знаходився у користуванні ОСОБА_4, який помер у 1999 році. Також надано відповідь, що на даний час вказаний гаражем користується його син ОСОБА_5 На інші питання інформації не надано. Крім цього, позивач звертався до відділу Головного Управління держгеокадастру у Рожнятівському району щодо належності земельної ділянки на якій побудовано спірний гараж, однак інформація щодо вказаної земельної ділянки відсутня. Позивач вважає, що гараж споруджено на земельній ділянці, що є комунальною власністю та належить територіальній громаді смт. Брошнів-Осада представником якої є ОСОБА_2 селищна рада. У зв'язку з цим він звернувся до селищної ради з проханням вжити заходів щодо усунення перешкод у користуванні належної йому земельної ділянки шляхом демонтажу гаража, який побудований з порушенням будівельних правил норм і стандартів. Однак, Брошнівською селищною радою не було вжито жодних заходів щодо відновлення його прав.

Позивач вважає дії ОСОБА_2 селищної неправомірними, оскільки нею не вжито жодних заходів щодо усунення перешкод в користуванні його земельною ділянкою, не притягнуто до відповідальності власника незаконно збудованого гаражу, який побудований з порушенням державних будівельних норм і правил, без відповідних дозвільних документів, не зобов'язано його демонтувати самовільно побудований гараж, а тому він змушений звернутися до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 позовні підтримали повністю покликаючись на викладені у позовній заяві обставини. Просили задоволити позов у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, направив суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобовязані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

За змістом ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Копією витягу з рішення ОСОБА_2 селищної ради від 21 грудня 2010 року підтверджено, що ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку площею 0,1074 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд по вул. 22 Січня, 86 в селищі Брошнів-Осада (а.с.9).

З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.12.2004 року та копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №301019 від 21.10.2011 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 являється власником будинковолодіння та земельної ділянки площею 0,1074 га, які розташовані по вул 22 Січня, 86 в смт. Брошнів-Осада Рожнятівського району Івано-Франківської області (а.с. 7-8).

З метою усунення перешкод щодо права власності на земельну ділянку, позивач ОСОБА_1, 07.11.2016 року звернувся до ОСОБА_2 селищної ради із заявою про надання інформації щодо дозволу на будівництво гаража, який встановлений біля будинку № 84 по вул. 22 Січня в смт. Брошнів-Осада Рожнятівського району Івано-Франківської області, а також надання інформації щодо земельної ділянки та будинку № 84 на території якої розміщений гараж. (а.с.10).

В подальшому ОСОБА_1 звертався із заявами від 22.11.2016 року та 04.04.2017 року до ОСОБА_2 селищної ради про надання інформації щодо балансоутримувача будинку № 84 по вул. 22 Січня в смт. Брошнів-Осада, про встановлення власника земельної ділянки на якій побудований спірний гараж, про притягнення до юридичної відповідальності власника цього гаража, який на думку позивача побудований з порушенням будівельних норм і правил, та без відповідних дозволів на будівництво гаражу.

На вказані запити, ОСОБА_2 селищною радою позивачеві були надані відповіді від 15.11.2016 року за № 126/02-32 та 05.12.2016 року. (а.с.13-14), з яких вбачається, що у виконавчому комітеті відсутня запитувана позивачем інформація. Однак, з даних відповідей вбачається, що гараж біля будинку № 84 по вул. 22. Січня в смт. Брошнів-Осада був користуванні ОСОБА_3 А,А., який помер у 1999 році.

Крім цього, з ОСОБА_4 обстеження земельної ділянки від 07.06.2017 року вбачається, що комісія обстежуючи земельні ділянки прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку по вул. 22 Січня 84 та земельної ділянки по вул. 22 Січня, 86 встановила, що межові знаки ділянки ОСОБА_1 (площею 0,1074 га) відсутні, на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по вул. 22 Січня, 84 побудований індивідуальний гараж ОСОБА_3 на відстані 10 см від огорожі земельної ділянки суміжного землекористувача ОСОБА_1 Будівництво гаража здійснювалось в 1997 році при погодженні жильців багатоквартирного будинку та суміжного на той час землекористувача ОСОБА_7 Земельна ділянка на якій розташований багатоквартирний житловий будинок перебуває у спільній сумісній власності власників квартир. В цьому ж акті комісія зобов'язує ОСОБА_3 виготовити та затвердити проектну документацію на гараж, а ОСОБА_1 закріпити в натурі (на місцевості) межовими знаками межі його земельної ділянки площею 0,1074 га. та надати будівельний паспорт на забудову земельної ділянки (а.с.17).

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні письмові докази судом встановлено, що у приватній власності позивача ОСОБА_1 перебуває будинковолодіння та земельна ділянка по вул. 22 Січня, 86, в смт. Брошнів-Осада Рожнятівського району Івано-Франківської області. Поруч з його земельною ділянкою знаходиться гараж, який побудований на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по вул. 22 Січня, 84 у 1991 році ОСОБА_4, який помер у 1997 році. Після смерті останнього даним гаражем користується його син ОСОБА_3

Як стверджує позивач, вказаний гараж побудований з порушенням діючих будівельних норм і правил, без відповідних дозволів на будівництво, що порушує його право на користування належною йому на праві власності земельною ділянкою. ОСОБА_2 селищна рада не вжила жодних заходів, щодо усунення перешкод у користуванні позивачем його власною земельною ділянкою, зокрема зверненням до суду із позовом про знесення самочинного будівництва.

Частиною першою ст. 2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних повноважень управлінської функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтями 152, 158 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Звертаючись до суду, позивач виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Водночас, спір у даній справі, що розглядається, стосується права власності та користування позивачем земельною ділянкою, тобто цивільного права, а отже суд приходить до висновку, що позивач невірно обрав спосіб захисту свого порушенного права шляхом зобов'язання відповідача звернутися до суду із позовом про знесення самочинно збудованого гаража, який знаходиться поруч з його земельною ділянкою, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 14, 17, 18, 70, 71, 79, 86, 94, 158-163,167 КАС України,

постановив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання дій (бездіяльності) суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

Суддя Максимів І.В.