Справа № 295/7583/17
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Полонець С.М.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
ПОСТАНОВА
іменем України

"29" листопада 2017 р. Справа № 295/7583/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Кузьменко Л.В.
суддів: Іваненко Т.В.
Франовської К.С.,

за участю секретаря судового засідання Нероди І.В.,

позивача та представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "01" серпня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

11.07.2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною відмову Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №10841/04 від 20.06.2017 року в призначенні йому пенсії по інвалідності; зобов`язати відповідача зарахувати страховий стаж позивача з жовтня 2013 року по теперішній час (день винесення постанови по справі) для призначення пенсії по інвалідності, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язати відповідача призначити та нарахувати позивачу пенсію по інвалідності з дати встановлення групи інвалідності, а саме з 13 березня 2017 року на його картковий рахунок № НОМЕР_1 .
Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 01.08.2017 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позов. В апеляційній скарзі зазначив, що відповідно до вимог закону є особою, яка підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, з грошового забезпечення якого платником єдиного внеску - військовими частинами, в якій позивач проходить та проходив військову службу, повинен був утримуватись єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Таким чином, період проходження служби з 10.2013 року по 31.12.2015 року підлягає зарахуванню до страхового стажу. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що позивач з вересня 2013 року по теперішній час проходить військову службу, що підтверджується копією Витягу із послужного списку.
З 23.04.2014 року по 05.08.2014 року позивач приймав участь в антитерористичній операції в Донецькій та Луганській областях, що підтверджується копією довідки від 05.08.2014 року № 488/вос. (а.с.15) Під час виконання обов`язків військової служби в зоні проведення антитерористичної операції 02.02.2015 року позивач отримав контузію у вигляді струсу головного мозку та акубаротравми. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 16.05.2017 року позивачу встановлено третю групу інвалідності з 17.03.2017 року у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини (а.с. 9).
В червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії по інвалідності.
Листом від 20.06.2017 року за № 10841/04 позивача було повідомлено про відмову у призначенні пенсії по інвалідності.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновків, що дії Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 є правомірними та вмотивованими.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком з огляду на наступне.
Пунктом 1 ч. 1.ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" законодавцем реалізовано Конституційне право громадян на соціальний захист - право на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Зі змісту п. 2 ч. 1 ст.9, ч. ч. 1, 2 ст. 30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ст. 23 Закону України "Про пенсійне забезпечення" вбачається, що пенсія по інвалідності в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання, призначається за рахунок коштів Пенсійного фонду, незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.
Відповідно до п. 2 ст. 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи, визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсію - для інвалідів ІІ та ІІІ груп до досягнення особою 26 років включно страховий стаж становить 2 роки.
Статтею 11 частиною 1 пунктом 11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), особи рядового і начальницького складу.
Платниками єдиного внеску відповідно до абз. 7 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" є військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення військовослужбовцям.
Згідно ч.7 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" в редакції Закону України від 24.12.2015 року N 909-VIII, який набув чинності з 01.01.2016 року, не нараховується на виплати та не утримується єдиний внесок з виплат, що компенсуються з бюджету в межах середнього заробітку працівників, призваних на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та/або введення воєнного стану.
Отже колегія суддів приходить до висновку, що позивач відповідно до вимог закону є особою, яка підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, з грошового забезпечення якого платником єдиного внеску - військовою частиною, в який він проходив військову службу, повинен був утримуватись єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Як вбачається зі змісту довідки №449 від 23.06.2017 року період проходження служби з 02 вересня 2015 року по 31 травня 2017 року включається до страхового стажу. ЄСВ з нарахованих сум грошового забезпечення у вказаний період був утриманий та перерахований в повному обсязі та своєчасно. (а.с. 13).
Крім того, під час апеляційного розгляду до матеріалів справи долучена довідка від 23.08.2017 року №465 про заробітну плату та відрахування за період з жовтня 2013 року по вересень 2015 року .
Отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що період проходження позивачем військової служби з жовтня 2013 року по 31.12. 2015 року підлягає зарахуванню до страхового стажу, так як з його грошового забезпечення утримувався єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. А період з 01.01.2016 року по червень 2017р. року - час звернення з заявою про призначення пенсії по інвалідності підлягає зарахуванню до страхового стажу на підставі ч.7 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" в редакції Закону України від 24.12.2015 року N 909-VIII, оскільки витрати на утримання єдиного внеску підлягають компенсації з бюджету у зв`язку з проходженням позивачем військової служби за контрактом у кризовій ситуації.
Стосовно доводів про відсутність у позивача страхового стажу з підстав ненадання доказів про сплату страхових внесків згідно даних персоніфікованого обліку колегія суддів зазначає наступне.
Обов`язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок згідно ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" покладено на платника єдиного внеску.
Відповідно до п. 9 ч. 2.ст. 64 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду здійснюють контроль за достовірністю поданих страхувальниками і застрахованими особами відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку.
З огляду на викладені вище положення Закону вбачається, що обов`язок щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску; ведення обліку виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігання таких відомості в порядку, передбаченому законодавством, покладено на платника єдиного внеску - військову частину ), а контролюючі функції покладено на органи Пенсійного фонду України.
Як вище встановлено, з грошового забезпечення всіх військовослужбовців в тому числі позивача утримувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та заборгованості немає.
Відтак, колегія суддів вважає, що відсутність інформації в реєстрі застрахованих осіб за період проходження військової служби за контрактом позивача не є його виною, а тому не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії по інвалідності.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Богунського районного суду м. Житомира від "01" серпня 2017 р. скасувати.
Прийняти нову постанову.
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати неправомірними дії Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності.
Зобов`язати Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу позивача період з жовтня 2013 року по червень 2017 року для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Зобов`язати Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити, нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 17.03.2017 року.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

К.С. Франовська

Повний текст cудового рішення виготовлено "29" листопада 2017 р.