Справа № 805/4239/17-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

05 грудня 2017 р. Справа № 805/4239/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Приватного підприємства агрофірма «Пречистівська» про забезпечення позову

за позовом Приватного підприємства агрофірма «Пречистівське»

до 1) Державної фіскальної служби України, 2) Головного управління ДФС у Донецькій області

про визнання протиправним та скасування наказу від 16 листопада 2017 року № 1396, визнання протиправним і нечинним рішення про затвердження плану-графіка проведення планових документальних перевірок платників податків на 4 квартал 2017 року

ВСТАНОВИВ:

4 грудня 2017 року Приватне підприємство агрофірма «Пречистівське» звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДФС у Донецькій області від 16 листопада 2017 року № 1396 від «Про проведення документальної планової виїзної перевірки Приватного підприємства агрофірма «Пречистівське» (), визнання протиправним і нечинним рішення в.о. Голови ДФС України ОСОБА_1 про затвердження плану-графіка проведення планових документальних перевірок платників податків на 4 квартал 2017 pоку, складовою якого є план-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на 4 квартал 2017 pоку, формування (корегування) якого здійснено ГУ ДФС у Донецькій області, щодо проведення документальної планової виїзної перевірки ПП АФ «Пречистівське» (). Ухвалою суду від 5 грудня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі № 805/4239/17-а.

Позивачем разом із позовною заявою заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу ГУ ДФС у Донецькій області від 16 листопада 2017 року № 1396 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки Приватного підприємства агрофірма «Пречистівське», заборони ГУ ДФС у Донецькій області та ДФС України видавати нові накази щодо проведення документальної планової виїзної перевірки ПП АФ «Пречистівське», на виконання плану-графіка проведення планових документальних перевірок платників податків на 4 квартал 2017 pоку, затвердженого в.о. Голови ДФС України ОСОБА_1, заборони ГУ ДФС у Донецькій області та ДФС України застосовувати на підставі статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна ПП АФ «Пречистівське» у звязку з не допуском посадових осіб контролюючого органу до перевірки.

Відповідно до частини 1 статті 118 КАС України клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

При вирішенні клопотання позивача про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Відповідно до частини 3 та частини 4 статті 117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: зупинення дії рішення субєкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються та заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав є вичерпним.

Тобто, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Як вбачається з наказу Головного управління ДФС у Донецькій області від 16 листопада 2017 року № 1396 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки Приватного підприємства агрофірма «Пречистівське» визначений термін проведення перевірки, а саме з 30 листопада 2017 року тривалістю 20 робочих днів.

На думку суду, дана обставина обєктивно унеможливлює розгляд і вирішення справи судом до початку перевірки, а доводи позивача, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, про відсутність підстав прийняття зазначеного наказу, можуть бути перевірені лише під час розгляду справи по суті.

Водночас, проведення податковим органом перевірки позивача на підставі наказу, який може бути визнаним незаконним в судовому порядку, може заподіяти шкоду правам, свободам та законним інтересам позивача, у зв'язку з чим існують правові підстави для застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу про проведення перевірки позивача до вирішення справи по суті.

Враховуючи, зазначене, суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що суд не обмежує податковий орган у його повноваженнях щодо проведення перевірки позивача, оскільки у випадку визнання судом правомірним оскаржуваного наказу від 16 листопада 2017 року № 1396 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки Приватного підприємства агрофірма «Пречистівське», така перевірка буде проведена в порядку, визначеному законодавством.

Правова позиція по даному питанню висловлена в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також у постанові Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 6 березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», за змістом яких при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення у разі задоволення - позовних вимог. Забезпечення позову допускається, якщо не вжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду.

Під час вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову суд враховує інтереси як позивача, так і відповідача.

З наведеної норми вбачається, що загальною вимогою для розгляду і вирішення питання про забезпечення позову за ініціативою позивача можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому ускладнити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля для відновлення прав позивача.

При цьому слід враховувати, що відповідно до позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 24 грудня 2010 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Foods and Goods L.T.D.» до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами.

Тобто, згідно з правовою позицією Верховного Суду України саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Як вбачається з доданих до позову матеріалів позивач 30 листопада 2017 року не допустив податковий орган до проведення перевірки.

Крім того, суд звертає увагу, що забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу відповідають предмету адміністративного позову та водночас вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, тому суд дійшов висновку, що вимога позивача в частині зупинення дії оскаржуваного наказу другого відповідача є обґрунтованою, відповідає положенням статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо клопотання позивача в частині забезпечення позову шляхом заборони ГУ ДФС у Донецькій області та ДФС України видавати нові накази щодо проведення документальної планової виїзної перевірки ПП АФ «Пречистівське», на виконання плану-графіка проведення планових документальних перевірок платників податків на 4 квартал 2017 pоку, затвердженого в.о. Голови ДФС України ОСОБА_1, заборони ГУ ДФС у Донецькій області та ДФС України застосовувати на підставі статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна ПП АФ «Пречистівське» у звязку з не допуском посадових осіб контролюючого органу до перевірки суд зазначає наступне. Норми діючого законодавства не передбачають права контролюючого органу на видання нових наказів щодо проведення перевірки у випадку оскарження наказу в судовому порядку та зупинення дії наказу про проведення перевірки ухвалою суду в порядку вжиття заходів забезпечення позову. Крім цього, відповідно до пункту 94.10 статті 94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Отже, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання позивача у вищенаведених частинах. Суд також зазначає, що зупинення дії наказу про проведення перевірки податковим органом є достатнім засобом захисту для позивача в межах спірних правовідносин.

Суд звертає увагу на те, що згідно з частиною 5 статті 118 КАС України виконання ухвали з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Керуючись статтями 117, 118, 160, 165, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання позивача про забезпечення позову частково, в іншій частині клопотання відмовити.

2. Зупинити дії наказу Головного управління ДФС у Донецькій області від 16 листопада 2017 року № 1396 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки Приватного підприємства агрофірма «Пречистівське», до ухвалення судового рішення по суті в адміністративній справі № 805/4239/17-а.

3. Виконання ухвали з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

4. Ухвала в адміністративній справі може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через Донецький окружний адміністративний суд апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

5. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті 5 грудня 2017 року.

Суддя Смагар С.В.