Справа № 810/3707/17
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2017-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2017 року № 810/3707/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Чубинецький колос" до Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправною бездіяльність та постанову, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Чубинецький Колос" (далі - Товариство) з позовом до Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - Сквирський ВДВС) про визнання протиправною бездіяльність щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №54110531, визнання постанови №51468838 від 24.06.2016 про стягнення з Товариства виконавчого збору в сумі 191 780,40 грн. нечинною та такою, що не підлягає виконанню і зобов'язання відповідача винести постанову про закінчення виконавчого провадження №54110531 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до п.8 ч.1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання боржника банкрутом. Позивач вважає, що Сквирським ВДВС в порушення вимог ч.2 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" не було враховано постанову Вищого господарського суду України від 02.10.2017 у справі №911/3191/16, якою провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Чубинецький колос" припинено, та не винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №54110531.

Також, посилаючись на ч.4 ст. 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", позивач просить суд визнати постанову №51468838 від 24.06.2016 про стягнення з Товариства виконавчого збору в сумі 191 780,40 грн., якою було відрито виконавче провадження №54110531, нечинною та такою, що не підлягає виконанню.

В обгрунтування письмових заперечень відповідач зазначив, що позовні вимоги є безпідставні, просив суд відмовити в їх задоволенні, оскільки Сквирський ВДВС під час спірних правовідносин діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.11.2017 на підставі статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

24.12.2015 Господарським судом Київської області ухвалено рішення, яким стягнуто з ТОВ "Чубинецький Колос" на користь ОСОБА_1 борг в сумі 1 880 200,00 грн. та 37 604,00 грн. судового збору.

03.06.2016 на виконання даного рішення суду Господарським судом Київської області видано наказ про примусове виконання.

17.06.2016 Сквирським районним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київський області відкрито виконавче провадження №51468838 з примусового виконання наказу, виданого 03.06.2016 Господарським судом Київської області у справі №911/847/15.

24.06.2016 в рамках виконавчого провадження №51468838 винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

22.02.2017 дане виконавче провадження було закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", а саме у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

При цьому, в мотивувальній частині постанови державним виконавцем зазначено, що постанови про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій винесено в окреме виконавче провадження.

12.06.2017 Сквирським ВДВС відкрито виконавче провадження №54110531 по примусовому виконанню постанови про стягнення виконавчого збору за постановою від 24.06.2016.

26.10.2017 ТОВ "Чубинецький Колос" звернулось до Сквирського ВДВС із заявою про закінчення виконавчого провадження №54110531 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", яка була обґрунтована наступними обставинами.

18.10.2016 Господарським судом Київської області порушено провадження у справі №911/3191/16 про банкрутство ТОВ "Чубинецький Колос" за заявою кредитора ОСОБА_1

Вимоги ОСОБА_1 у справі про банкрутство були мотивовані несвоєчасним виконанням рішення Господарського суду Київської області від 24.12.2015 у справі №911/847/15.

02.10.2017 Вищим господарським судом України припинено провадження у справі №911/3191/16 про банкрутство ТОВ "Чубинецький Колос" на підставі п. 7 ч. 1 ст. 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме у зв'язку з виконанням усіх зобов'язань перед кредиторами.

Враховуючи викладені обставини та вимоги ч.2 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", ТОВ "Чубинецький Колос" просило винести постанову про закінчення виконавчого провадження №54110531.

02.11.2017 зазначаючи, що відповіді на вказану заяву позивачем не отримано, а також вважаючи, що Сквирським ВДВС допущено бездіяльність, яка полягала у не винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження №54110531, Товариство звернулось з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами спору, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступні обставини справи та приписи законодавства.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999 (далі - Закон №606).

Відповідно до статті 1 Закону №606, виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною першою статті 6 Закону №606 державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11 Закону №606).

Частиною 2 статті 11 Закону №606 встановлено, що державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що 07.06.2016 Сквирським районним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київський області відкрито виконавче провадження №51468838 з примусового виконання наказу, виданого 03.06.2016 Господарським судом Київської області у справі №911/847/15.

24.06.2016 в рамках виконавчого провадження №51468838 винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

Разом з тим, частиною 5 статті 74 Закону №606 встановлено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Слід зазначити, що постанову про стягнення з боржника виконавчого збору прийнято 24.04.2016, а позивач звернувся з даним позовом до суду 02.11.2017, тобто після спливу строку, визначеного частиною 5 статті 74 Закону №606. Товариством не обгрунтовувалась поважність пропуску строку на оскарження рішень та дій Сквирського ВДВС.

Зазначені обставини приводять суд до висновку, що слід відмовити в задоволенні вимог позивача щодо визнання постанови №51468838 від 24.06.2016 про стягнення з Товариства виконавчого збору в сумі 191 780,40 грн. нечинною та такою, що не підлягає виконанню.

Як зазначалось, 26.10.2017 Товариство звернулось до Сквирського ВДВС із заявою про закінчення виконавчого провадження №54110531 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", яка була обґрунтована тим, що 02.10.2017 Вищим господарським судом України припинено провадження у справі №911/3191/16 про банкрутство ТОВ "Чубинецький Колос".

Пунктом 8 частини 1 статті 39 Закону №606 визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання боржника банкрутом.

Частиною 2 статті 39 Закону №606 встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Таким чином, Сквирський ВДВС отримавши заяву Товариства від 26.10.2017 про закінчення виконавчого провадження №54110531 зобов'язаний був розглянути таку заяву у відповідності до вимог Закону №606, однак жодних дій ним вчинено не було.

Вказані обставини приводять суд до висновку про обгрунтованість позовних вимог, в частині визнання протиправною бездіяльність Сквирського ВДВС щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №54110531, тому вважає за необхідне її задовольнити.

Разом з тим, задоволення судом вимоги позивача про зобов'язання відповідача винести постанову про закінчення виконавчого провадження №54110531 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору буде втручанням у дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень - Сквирського ВДВС, з огляду на наступне.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин

Разом з тим, завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого розгляду адміністративних справ.

Отже, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Отже, вимога позивача щодо про зобов'язання відповідача винести постанову про закінчення виконавчого провадження №54110531 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору є неприпустимою, отже задоволенню не підлягає.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Із змісту позовної заяви вбачається, що вона має три вимоги немайнового характеру.

Оскільки судом задоволено лише одну позовну вимогу немайнового характеру, суд прийшов до висновку, що судові витрати, здійснені позивачем, необхідно присудити йому відповідно до задоволених вимог в розмірі 1600 грн.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №54110531.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Чубинецький колос" () понесені ним судові втрати у розмір 1600 (одна тисяча шістсот) грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Терлецька О.О.