Справа № 464/4567/17
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10847/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Онишкевича Т.В.,
суддів Іщук Л.П., Попка Я.С.,
з участю секретаря судових засідань Гелецького П.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 22 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про зобов`язання вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

5 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив зобов`язати Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова (далі ОУ ПФУ) призначити йому пенсію із зменшенням пенсійного віку на 5 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 22 вересня 2017 року у справі № 464/4567/17 позов задоволено.
У апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову суду скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивачем не надано первинних документів, які можуть підтвердити у якому населеному пункту чи об`єкті (зоні небезпеки) позивачем проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС на протязі 1988 року. Тому підстав для призначення йому пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» немає.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч. 4 ст. 196 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Відповідно до ст. 9 зазначеного Закону особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є:
1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;
2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві (ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів, пенсійний вік зменшується на 10 років.
Як безспірно встановлено судом першої інстанції, 20 лютого 2017 року ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернувся до ОУ ПФУ із заявою про призначення пенсії. На момент звернення позивачу виповнилось 55 років і він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_1 , виданим 7 квітня 1998 року та перереєстрованим у відповідності до вимог законодавства (а.с.6).
Відповідно до рішення ОУ ПФУ від 15 червня 2017 року № 3219/03-08 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з підстав відсутності первинних документів про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Разом із тим, п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Згідно із ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Як слідує з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 з 18 березня 1988 року по 18 квітня 1988 року у зв`язку з виконанням трудових обов`язків перебував безпосередньо у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується наказом Львівського автотранспортного підприємства 34606 від 10 березня 1988 року № 48 л/с про відрядження в м. Чорнобиль, довідкою ВАТ «ФІАКР» від 10 березня 1998 року та довідкою Київського міського територіально-виробничого об`єднання автомобільного транспорту (АТП-13027) № 244 від 30 березня 1998 року. (а.с. 7, 8, 11).
При цьому наказом Львівського територіального виробничого об`єднання автомобільного автотранспорту № 150 від 28 жовтня 1998 року Львівське автотранспортне підприємство № 34606 перейменовано у Львівське автотранспортне підприємство № 14606. 19 червня 1996 року відкрите акціонерне товариство «Львівське АТП-14606» наказом № 74 від 18.06.1996 року перейменовано у ВАТ «ФІАКР» (а.с. 9).
Враховуючи те, що для призначення пенсії позивачу із зниженням пенсійного віку, як часнику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у позивача були наявні необхідні для цього документи, суд першої інстанцій прийшов до обґрунтованого висновку про неправомірність дій відповідача та наявність правових підстав для задоволення позову.
Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та дав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,
УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова залишити без задоволення, а постанову Сихівського районного суду м. Львова від 22 вересня 2017 року у справі № 464/4567/17 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Л.П.Іщук

Я.С.Попко

Ухвала у повному обсязі складена 5 грудня 2017 року.