Справа № 466/7094/17
Суддя: Білінська Г. Б.
Дата ухвалення: 2017-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/7094/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Білінської Г.Б.

секретаря Пірко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Личаківського обєднання управління Пенсійного фонду України м. Львова про визнання дій неправомірними,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Личаківського обєднання управління Пенсійного фонду України м. Львова про визнання дій неправомірними. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона перебуває на обліку в Личаківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Львова як отримувач пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Її загальний страховий стаж складає 21 рік 6 місяці 18 днів.

З грудня 2016 року і до травня 2017 року розмір пенсії позивача становив 955,82 грн., а з травня 2017 року - 1002,41 грн., що є значно меншим від прожиткового мінімуму для непрацездатних людей, встановленого Законом України «Про державний бюджет на 2017 рік».

21.07.2017 р. вона звернулася до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова із письмовою заявою про перерахунок пенсії за віком відповідно до мінімального розміру прожиткового мінімуму, що встановлений Законом України «Про державний бюджет». При цьому позивачем було звернуто увагу на порушення відповідачем ОСОБА_2 України, та вимог ч. 2 ст. 7 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Однак, листом від 12.09.2017 року №85/С-12/12 відповідачем було відмовлено їй у здійсненні такого перерахунку і було зазначено, що її пенсійне забезпечення здійснюється згідно з чинним законодавством, не дивлячись на те, що розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, збільшився, а саме з 01.01.2017 р. - 1247 грн., з 01.05.2017 р. - 1312 грн.

Вважає, що пенсійним фондом порушено її права, адже пенсія є єдиним її джерелом для існування, а розмір пенсії 1002,41 грн. не забезпечує рівня для прожиття, який є нижчим від прожиткового мінімуму, що суперечить вимогам чинного законодавства.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача надав суду заперечення на позов, в якому просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ст. 46 ОСОБА_2 України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Личаківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Львова як отримувач пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Її загальний страховий стаж складає 21 рік 6 місяці 18 днів.

З грудня 2016 року і до травня 2017 року розмір пенсії позивача становив 955,82 грн., а з травня 2017 року - 1002,41 грн., що є значно меншим від прожиткового мінімуму для непрацездатних людей, встановленого Законом України «Про державний бюджет на 2017 рік».

З листа від 19.08.2017 року №74/С-12/ШВ вбачається, що відповідачем було відмовлено ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку і було зазначено, що її пенсійне забезпечення здійснюється згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік», передбачено, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

Згідно статей 2, 6, 17 ЗУ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», мінімальний розмір пенсії за віком і мінімальний розмір заробітної плати віднесені до основних соціальних гарантій і не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум встановлюється для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Статтею 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок ЗО років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до ч. З ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов»язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов»язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, який встановлений на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова щодо відмови в нарахуванні та виплаті позивачу грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення є протиправними.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 8, 22, 46 ОСОБА_2 України, ст. 28, 42 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 2, 6, 17 ЗУ "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", ст. 9, 11, 17, 41, 71, 94, 100, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Личаківського обєднання управління Пенсійного фонду України м. Львова щодо виплати ОСОБА_1 пенсії за віком у розмірі нижчому, ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобовязати Личаківське обєднання управління Пенсійного фонду України м. Львова здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату, з врахуванням виплачених сум, пенсії за віком у розмірі не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 26.04.2017 року.

Постанова суду може бути повністю або частково оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя ОСОБА_3