Справа № 182/1352/17(6-а/0182/201/2017)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2017 рокусправа № 182/1352/17(6-а/0182/201/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

секретар судового засідання: Лащенко Р.В.

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.10.2017 р. з питання визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в справі № 182/1352/17 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.05.2017 р. в справі № 182/1352/17, яка набрала законної сили, задоволено позов ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації (далі - Департамент) про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, визнано протиправною бездіяльність Департаменту щодо невиплати у 2016 році ОСОБА_1 щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком; зобов'язано Департамент здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на момент проведення виплат з урахуванням раніше виплачених сум; стягнуто на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту судовий збір в розмірі 640 грн.

23.10.2017 р. Департамент звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про визнання виконавчого листа, виданого судом в справі № 182/1352/17 30.05.2017 р., таким, що не підлягає виконанню (а.с. 22). В обґрунтування заяви зазначено, що листом Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про безспірне списання від 11.10.2017 р. повідомлено Департамент про надходження виконавчого листа, проте Департамент відповідно до п. 19 ст. 15 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.10.2017 р. відмовлено у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В апеляційній скарзі Департамент просить скасувати ухвалу з підстав порушення норм матеріального права, прийняти нову ухвалу про задоволення заяви. Апелянт вказує, що оскільки відповідач в справі звільнений від сплати судового збору в силу закону, виконавчий лист не підлягає виконанню.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, у зв'язку з чим колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності представника відповідача.

Позивач в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення заяви.

Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 20.05.2017 р. Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області направлено до ДСА України виконавчий лист № 182/1352/17 про стягнення суми судового збору з Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації в розмірі 640 грн. для виконання (а.с. 20).

Зазначений виконавчий лист в числі інших в подальшому отримано Головним управлінням державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДКС), у зв'язку з чим листом від 11.10.2017 р. № 07-08/851-10715 ГУ ДКС звернулось до Департаменту з питання визначення КПКВ, номеру рахунку та КЕКВ, за якими необхідно здійснити безспірне списання коштів за виконавчим документом (а.с. 24).

Частиною 4 статті 259 КАС України встановлено, що суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Відтак, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, здійснюється у разі, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В розглядуваному випадку виконавчий лист № 182/1352/17 не видавався помилково, оскільки виданий на виконання судового рішення що набрало законної сили.

Також немає підстав вважати, що відсутній повністю або частково обов'язок боржника у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В обґрунтування заяви та апеляційної скарги Департамент посилається на те, що відповідно до приписів Закону України «Про судовий збір» відповідач звільнений від сплати судового збору, а тому з Департаменту не може бути стягнутий судовий збір на користь держави.

Судовий збір відповідно до статті 87 КАС України входять до складу судових витрат.

Дійсно, відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються органи виконавчої влади Автономної Республіки Крим, структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчі органи міських рад, на які покладено завдання щодо вирішення питань соціального захисту населення.

Тобто, законодавець звільнив органи виконавчої влади Автономної Республіки Крим, структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчі органи міських рад, на які покладено завдання щодо вирішення питань соціального захисту населення, саме від сплати судового збору в усіх судових інстанціях (подання позову, апеляційної чи касаційної скарги тощо), проте за зазначив про звільнення таких осіб від відшкодування судових витрат у випадках, встановлених процесуальним законодавством, а саме ч. 1 ст. 94 КАС України, відповідно до якої якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, доводи апелянта про те, що Департамент звільнений в силу закону від сплати судового збору, а тому з нього не можуть бути стягнуті судові витрати на користь позивача, тобто відсутній повністю або частково обов'язок боржника з інших причин, є безпідставними.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що Департаментом не оскаржена постанова суду першої інстанції, якою стягнуто з нього судові витрати на користь позивача, хоча він не погоджується з таким судовим рішенням.

Не згода відповідача з таким судовим рішенням, хоча б в частині стягнення судового збору, є підставою саме для оскарження постанови суду першої інстанції.

Відтак, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.10.2017 р. з питання визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в справі № 182/1352/17 залишити без задоволення.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.10.2017 р. з питання визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в справі № 182/1352/17 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний тест ухвали складений 05.12.2017 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко