Справа № 826/6160/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 листопада 2017 року № 826/6160/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії

України»

до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва

Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про визнання протиправним дій, зобов'язання вчинити дії,

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (надалі - Відповідач), в якому просить суд: визнати протиправними дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Мілоцького Олега Леонідовича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.04.2017 року ВП №53808036 з примусового виконання постанови Державної авіаційної служби України від 02.09.2016 року №002515 та визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.04.2017 року ВП №53808036, винесену старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Мілоцьким Олегом Леонідовичем.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що спірна постанова прийнята протиправно, оскільки встановлений строк для пред'явлення виконавчого документу до виконання пропущений стягувачем. Також Позивач зазначає, що постанова Державіаслужби про накладення штрафу не визначена законом виконавчим документом.

Представники Відповідача письмово не виклав своєї позиції щодо заявлених вимог.

Для з'ясування всіх обставин справи, Судом витребувано у Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві матеріалів виконавчого провадження.

На адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли матеріали виконавчої справи.

Враховуючи, що в судове засідання не прибув представник Відповідача, судом було прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини шостої статті 128 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Державною авіаційною службою України було винесено постанову від 02.09.2016 року №002515 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації, якою на ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» накладено штраф в сумі 17000 грн.

На підставі вказаної постанови старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Мілоцьким Олегом Леонідовичем прийнято постанову про відкриття виконавче провадження від 20.04.2017 року ВП №53808036.

Позивач вважає, що Відповідачем в порушення вимог законодавства безпідставно винесено спірну постанову, а тому звернувся до суду з відповідним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження».

У силу пункту 7 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови та наявних у матеріалах справи доказів, виконавчим документом, на підставі якого відкрито виконавче провадження №53808036, є постанова Державної авіаційної служби про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації від 02.09.2016 року №002515.

У свою чергу, частиною шостою статті 129 Повітряного кодексу України, якою врегульовано порядок накладення, оплати та стягнення штрафів за правопорушення в галузі цивільної авіації, визначено, що у разі якщо штраф не сплачено у строки, встановлені частиною четвертою цієї статті, примусове виконання постанови про накладення штрафу здійснюється державною виконавчою службою в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, посилання Позивача, що спірна постанова стягувача від 02.09.2016 року №002515 не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, є помилковими та не беруться Судом до уваги.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі документи за якими стягувачем є держава або державний орган можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Відповідно до ч.2 зазначеної статті строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що документ про примусове виконання - постанова Державної авіаційної служби України від 02.09.2016 року №002515 - поданий 20.04.2017 року.

В постанові Державної авіаційної служби України від 02.09.2016 року №002515 зазначено, що вона набирає законної сили з дня її винесення.

Відповідач відповідно до ч.4 п.2 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» повинен був повернути виконавчий документ стягувачу, в зв'язку з пропуском строку встановленого законом для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Як зазначає Позивач в позовній заяві, за його розрахунком строк пред'явлення постанови Державної авіаційної служби України від 02.09.2016 року №002515 до 30.12.2016 року.

Водночас, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, у заяві Стягувач Державна авіаційна служба України зазначила, що Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» оскаржило постанову ДАСУ від 02.09.2016 року №002515 до суду.

Судом встановлено, що у жовтні 2016 року відкрито адміністративне провадження у справі №826/16045/16, а саме, відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва про відкриття провадження від 20.10.2016 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.01.2017 року у справі №826/16045/16 у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2017 року в задоволенні апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» відмовлено, залишено рішення суду першої інстанції в силі.

Враховуючи вказані обставини, Суд не вбачає порушення строків зі сторони стягувача щодо пред'явлення до виконання виконавчого документа, а тому і підстав для скасування спірної постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.04.2017 року ВП №53808036 не вбачає.

З аналізу матеріалів справи та норм права, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Так, Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук