Справа № 819/1667/17
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/11069/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа Управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області про зобовязання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа Управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області про зобовязання до вчинення дій.

Постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області оскаржило її, подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана постанова є незаконна і необґрунтована та прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, при невідповідності висновків суду обставинам справи і підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні адміністративного позову, оскільки доказів того, що позивач придбав житло вперше немає. Позивач добровільно сплатив збір на пенсійне страхування, а управління не вчиняло жодних дій та не приймало рішень щодо зобовязання позивача сплатити вказаний збір..

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено,що 22 жовтня 2016 року між ОСОБА_3, яка діяла від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_1 районного нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №1741, згідно якого у власність ОСОБА_2 переходить цілий житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в смт. Велика Березовиця, по вул. Вишнева під №5, Тернопільського району Тернопільської області.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, а саме квитанції № ПН1318455, позивачем сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі продажу нерухомого майна у розмірі 1% від його вартості, що складає 2947,90 грн.

21 вересня 2017 року позивач звернулася із заявою до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо повернення безпідставно сплаченого збору на обов'язкове пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 2947,90 грн.

ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 22 вересня 2017 року №15902/07 позивача повідомлено, про те, що підстав для повернення вказаного збору немає. Також зазначено, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно, а також роз'яснено, що позивач має право звернутися до суду із адміністративним позовом про повернення сплаченого збору.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року № 400/97-ВР.

Відповідно до абзацу першого та другого пункту 9 статті 1 даного Закону платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" врегульовані у Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740.

Згідно з абзацом першим пункту 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пункт 15-3 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій передбачає, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З системного аналізу наведених правових актів вбачається, що із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) є власником лише житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в смт. Велика Березовиця, по вул. Вишнева під №5, Тернопільського району Тернопільської області.

У відповідності до довідки, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Міське бюро технічної інвентаризації", згідно обліку технічної інвентаризації станом на 29 грудня 2012 року ОСОБА_2 не має зареєстрованого права приватної власності на будинок (квартиру) в м. Тернополі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання ним житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за ним будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано, судом не здобуто.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,200,205,206,254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року у справі № 819/1667/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_6
судді ОСОБА_7
ОСОБА_8