Справа № 820/5692/17
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

30 листопада 2017 р. № 820/5692/17

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Волошин Д.А., розглянувши адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтотранс Плюс" до Київського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, треті особи - державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання протиправними дій та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укравтотранс Плюс" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 та скасувати винесені постанови від 31.10.2017 "Про арешт коштів боржника" ВП № 54784701 та від 31.10.2017 "Про арешт майна боржника" ВП № 54784701.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд зазначає наступне.

Частина 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України зазначає, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Стаття 74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби.

Так, згідно частини 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 24.01.2017 цивільний позов ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково, стягнуто на користь ОСОБА_2 з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтотранс Плюс" витрати на лікування та моральну шкоду. Також, вказаним вироком цивільний позов ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково, стягнуто на користь ОСОБА_3 з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтотранс Плюс" витрати на лікування та моральну шкоду.

Так, на виконання вказаного вироку Жовтневим районним судом м. Харкова видано виконавчі листи від 13.09.2017 № 639/2088/15-к.

Із матеріалів справи судом встановлено, що 27.09.2017 головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54784701 про стягнення на користь ОСОБА_2 з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтотранс Плюс" моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн.

Також, 27.09.2017 головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54785351 про стягнення на користь ОСОБА_3 з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтотранс Плюс" суми у розмірі 34713,39 грн.

Як вбачається із адміністративного позову, в подальшому 31.10.2017 головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 за зведеним виконавчим провадженням №54784701 на підставі виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.09.2017 № 639/2088/15-к про стягнення 34713,39 грн та виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.09.2017 № 639/2088/15-к про стягнення моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн винесено постанови про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника.

Як вбачається із Постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 №3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" юрисдикцію судів щодо вирішення справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення в межах конкретного виконавчого провадження, яке об'єднано (приєднано) у зведене виконавче провадження, або зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконавчі провадження по виконанню рішень судів однієї юрисдикції, необхідно визначати з урахуванням положень частини 4 статті 82 Закону України "Про виконавче провадження".

Частина 4 статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" (який втратив чинність) передбачала, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто, частина 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" містить аналогічні норми що і частина 4 статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" (який втратив чинність).

Таким чином, враховуючи, що у даному випадку, виконавчі листи від 13.09.2017 № 639/2088/15-к про стягнення 34713,39 грн та від 13.09.2017 № 639/2088/15-к про стягнення моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн видано Жовтневим районним судом м. Харкова в рамках виконання вироку суду від 24.01.2017, суд приходить до висновку, що рішення та дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 щодо виконання вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.01.2017 можуть бути оскаржені сторонами, в даному випадку боржником до суду, який видав виконавчий документ, а саме до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Крім того, суд зазначає, що підстави, порядок звернення та розгляду цивільного позову в кримінальному процесі передбачені статтею 128 Кримінального процесуального кодексу України України, зокрема, відповідно до частин четвертої та п'ятої цієї статті форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред'являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв'язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Тобто інститут цивільного позову у кримінальному провадженні є суміжним з позовним провадженням, врегульованим Цивільним процесуальним кодексом України.

Частиною 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно статті 383 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ (частина 2 статті 384 Цивільного процесуального кодексу України).

Положеннями статей 386, 387 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Таким чином, враховуючи характер спору, суб'єктний склад правовідносин, предмет та підстави заявлених вимог, суд дійшов висновку, що дана справа не належить до юрисдикції адміністративного суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22 лютого 2017 року та від 7 червня 2016 року.

Частиною першою статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що даний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до приписів частини 6 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтотранс Плюс" до Київського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, треті особи - державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання протиправними дій та скасування постанов

Керуючись ст. ст. 109, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтотранс Плюс" до Київського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, треті особи - державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання протиправними дій та скасування постанов.

Розяснити позивачу, що повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Розяснити позивачу, що для захисту своїх прав та законних інтересів він має право звернутись до відповідного суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.А. Волошин