Справа № 808/2190/17
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року ( 11 год. 20 хв.)Справа № 808/2190/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Садового І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сірик К.Л.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Завгороднього В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: ОСОБА_3

до: Головного управління Національної поліції в Запорізькій області

про: визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

20.07.2017 ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3.) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі - відповідач), в якій просив суд:

1. Визнати протиправним та скасувати накази від 10.07.2017 №2181 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та від 11.07.2017 №357о/с «По особовому складу» в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ і звільнення зі служби старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3, оперуповноваженого сектора кримінальної поліції Шевченківського відділу поліції з 11.07.2017, прийняті відповідачем на підставі ст.ст.1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-ІУ, ч.5 ст.14, ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-ХІІ, п. 1,2 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII, п.3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, Присяги працівника поліції, п.п.2.1а, 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306;

2. Поновити позивача на посаді оперуповноваженого сектора кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області з 11.07.2017;

3. Стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11.07.2017 по дату набуття законної сили рішенням суду про поновлення на роботі.

Ухвалою суду від 21.07.2017 відкрито провадження в адміністративній справі №808/2190/17, призначено попереднє судове засідання.

Провадження у справі неодноразово зупинялось за клопотанням представників сторін для надання додаткових доказів по справі.

Ухвалою суду від 01.11.2017 закінчено підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду та зупинене провадження у справі до 23.11.2017.

23.11.2017 провадження у справі поновлено.

У судовому засіданні 23.11.2017, на підставі ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Відповідно до ст. 41 КАС України, у судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: звукозаписуючого пристрою "Камертон".

Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в уточненій позовній заяві та наданих поясненнях. Зокрема зазначив, що 11.07.2017 на підставі наказу №357о/с «По особовому складу», виданого Головним управлінням Національної поліції в Запорізькій області у відповідності до наказу №2181 від 10.07.2017 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», позивач був звільнений зі служби в поліції в запас Збройних Сил України. Пояснює, що передумовою винесення оскаржуваних наказів стали події, що відбулись 28.05.2017, за результатами яких відносно позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення. Зазначає, що сурове порушення дисципліни, вказане в наказі як привід для звільнення позивача, не відповідає дійсності, а викладені факти не знайшли свого підтвердження: до адміністративної відповідальності позивач не притягнутий, стан сп'яніння медичним оглядом не підтверджений. Відсутність водійських прав та факт нецензурної лайки, що є окремими адміністративними правопорушеннями не підтверджений і в протоколі від 28.05.2017 не відображений. Вказує, що на час звільнення позивача з посади 10.07.2017 не було належних доказів (вироку, постанови, ухвали чи іншого судового рішення) щодо встановлення факту його вини у вчиненні адміністративного правопорушення чи кримінального діяння. Так, 19.06.2017 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя була винесена постанова про повернення справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції м. Запоріжжя ДПП, для приведення протоколу про адміністративне правопорушення у відповідність до вимог ст.ст.254,256 КУпАП. Крім того, посилаючись на норми Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон України №580-VIII), Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затверджене Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 №114, Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, вказує, що звільнення є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення, якому передує ретельне службове розслідування. Про наявність висновку проведеного службового розслідування позивач дізнався лише під час ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення у Шевченківському районному суді м. Запоріжжя. Зазначає, що викладені у висновку обставини є неточними. В свою чергу, порушення Присяги, так і дисциплінарне правопорушення може бути наслідком недотримання, порушення державним службовцем як правових, так і етичних (моральних) норм, а дисциплінарне правопорушення пов'язується лише з порушенням правових вимог щодо проходження публічної служби. У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність. Проте, до позивача було застосовано винятковий вид дисциплінарного стягнення. Наголошує, що припинення державної служби є крайнім заходом відповідальності державного службовця за порушення трудової дисципліни, який виходить за межі дисциплінарної відповідальності, тому неможливість застосування до посадової особи органів внутрішніх справ інших дисциплінарних стягнень аж до звільнення повинно бути вмотивованим. На думку представника, спірні накази не містять мотивування в цій частині, з їх змісту не вбачається - у чому полягала неможливість застосування до позивача менш суворих заходів. Також вказує, що відповідачем при вирішення питання про накладення стягнення не враховано попередню поведінку особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, адже протягом 2016 року і всіх попередніх років, перебуваючи на службі позивач не притягувався до дисциплінарної відповідальності, на момент прийняття оскаржуваних наказів у нього не було знятих дисциплінарних стягнень, а тому достатніх правових підстав визначення такого виду дисциплінарного стягнення, як звільнення позивача з органів внутрішніх справ, не було. На підставі викладеного просить суд задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Представник відповідача не погодився з позовними вимогами з підстав, зазначених в письмових запереченнях по справі. Позовні вимоги ОСОБА_3 вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Посилаючись на ч.1 ст.19 Закону України №580-VIII, вказує, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність. Зазначає, що відповідно до вимог Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ» та Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 №230 за наказом Головного управління Національної поліції від 31.05.2017 №1734 проведено службове розслідування з підстав складання адміністративного протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_3 Результатами службового розслідування було встановлено, що позивач, як поліцейський, який зобов'язаний діяти виключно на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, своїми діями грубо порушив вимоги п.п.2.1а, 2.5 Правил дорожнього руху, п. 1,2 ч.1 ст. 18 Закону України №580-VIII, ч.5 ст.14, ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», ст.ст.1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п.3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського та Присягу працівника поліції. Факт адміністративного правопорушення позивача, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП, доводить наявністю постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.07.2017, яка набрала законної сили. За результатами висновку службового розслідування, позивача було притягнуто до крайнього заходу дисциплінарного впливу - звільнення з органів внутрішніх справ, у відповідності до встановлених порушень службової дисципліни, що виразилось у керуванні транспортним засобом без посвідчення водія, відмові на вимогу поліцейських від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, недодержанні Правил етичної поведінки поліцейських та з урахуванням ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України. Вказує, що із оскаржуваними наказами позивач був ознайомлений в термін, встановлений законодавством. З наведених підстав вважає, що вимоги позивача про визнання протиправними наказів відповідача про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в поліції не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що Наказом Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 07.11.2015 № 22 о/с, відповідно до п.п. 9, 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України №580-VIII, позивача було прийнято на службу у поліцію.

У відповідності до ст. 64 Закону України №580-VIII, 12.04.2016 позивачем складено присягу працівника поліції (а.с.155).

Наказом Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 09.12.2016 №407 о/с ОСОБА_3 призначено оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції (а.с.86).

Матеріалами справи встановлено, що 28.05.2017 о 18:02 год. ОСОБА_3, перебуваючи поза службою, у районі будинку №24 по вул. Покровській у м. Запоріжжя, керував автомобілем «DAEWOO Lanos» н.з. НОМЕР_1, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

На вимогу поліцейських УПП м. Запоріжжя ДПП НПУ пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_3, у порушення вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 №1306 відмовився, при цьому висловлювався нецензурною лайкою на адресу поліцейських під час складання ними відповідних адміністративних матеріалів та на їх зауваження з цього приводу не реагував.

Зазначені обставини встановлені на підставі копій матеріалів отриманих від УПП м. Запоріжжя ДПП НПУ, наданих ОСОБА_3 пояснень від 13.06.2017, пояснень наданих поліцейськими які складали адміністративні матеріали, пояснень осіб, які були свідками відмови позивача від проходження огляду з метою виявлення стану сп'яніння за допомогою алкотесту Драгер та в медичному закладі, а також пояснень осіб які перебували разом з позивачем і відеофайлами із відеореєстраторів та нагрудних відеокамер поліцейських УПП м. Запоріжжя ДПП НПУ за 28.05.2017 (а.с.124-152, 168).

Наказом Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 31.05.2017 №1734 за вказаними фактами призначено службове розслідування (а.с.87).

Адміністративний протокол серії БР № 085470 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно позивача направлено для розгляду до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя (а.с.18).

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2017 по справі №336/3016/17 (пр.№3/336/1206/2017) справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_3 повернуто до Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі ДПП для приведення протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП.

08.07.2017 затверджено висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 (а.с.89-113).

У висновку зазначено, що на підставі зібраних матеріалів, пояснень опитаних осіб, у тому числі пояснення ОСОБА_3, службовим розслідуванням встановлено, що 28.05.2017 о 18:02 год. ОСОБА_3, перебуваючи поза службою, у районі будинку №24 по вул. Покровській у м. Запоріжжя, керував автомобілем «DAEWOO Lanos» н.з. НОМЕР_1, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

На вимогу поліцейських УПП м. Запоріжжя ДПП НПУ пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_3, у порушення вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 №1306 відмовився, при цьому висловлювався нецензурною лайкою на адресу поліцейських під час складання ними відповідних адміністративних матеріалів та на їх зауваження з цього приводу не реагував.

Таким чином, ОСОБА_3, як поліцейський, який зобов'язаний діяти виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, здійснювати профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, сам своїми діями грубо порушив вимоги п.п.2.1а, 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, а також п.1,2 ч.18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, ч.5 ст.14, ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-ХІІ, ст.ст.1, 7 Дисциплінарного статуту внутрішніх справи України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460, п.3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, та Присягу працівника поліції,

На підставі висновків службового розслідування, начальником Головного управління Національної поліції в Запорізькій області полковником поліції Золотоношою О.В. наказом від 10.07.2017 № 2181 на оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ (а.с.111-113).

Із наказом від 10.07.2017 року №2181 позивач ознайомився 11.07.2017.

11.07.2017 наказом начальника Головного управління національної поліції в Запорізькій області полковника поліції Золотоноші О.В. «По особовому складу» №357о/с звільнено зі служби старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 (0090709) оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (а.с.115).

З витягом з наказу №357о/с позивача ознайомлено 11.07.2017.

Вважаючи накази відповідача про притягнення до дисциплінарної відповідальності та подальше звільнення зі служби в поліції протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Під час розгляду справи судом встановлено, що підставою для притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції став факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, що виразилось у керуванні позивачем транспортним засобом без посвідчення водія, відмові на вимогу поліцейських патрульної служби від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння та нецензурні висловлювання на адресу поліцейських. Зазначені обставини були досліджені відповідачем під час проведеного службового розслідування та знайшли своє підтвердження.

Суд зазначає, що правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначаються Законом України №580-VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України №580-VIII Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною 1 ст. 17 Закону України №580-VIII визначено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України №580-VIII поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з ч.1 ст.19 Закону України №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затверджений Законом від 22.02.2006 №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут), норми якого застосовуються до поліцейських до набрання чинності Дисциплінарним статутом Національної поліції України, визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно ст. 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до ст.7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ч. 15 ст. 14 Дисциплінарного статуту звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Отже, застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, який може застосовуватись за скоєння поліцейським дисциплінарного проступку, який є несумісним з подальшим проходженням ним служби в органах Національної поліції України.

З висновку службового розслідування від 08.07.2017, яке стало передумовою прийняття оскаржуваних наказів слідує, що позивачем грубо порушено службову дисципліну, що виразилось у керуванні транспортним засобом без посвідчення водія, відмові на вимогу поліцейських патрульної поліції від проходження огляду на стан алкогольного чи іншого виду сп'яніння, висловлювання нецензурною лайкою на адресу поліцейських під час оформлення ними відповідних адміністративних матеріалів.

Матеріалами справи встановлено, що Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.07.2017 по справі №336/3016/17 (пр.№3/336/1465/2017) на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік (а.с.60-64).

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 25.09.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Постанова Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.07.2017, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишена без змін. (а.с.119-120).

Відповідно до ч.4 ст.72 КАС України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Отже, судовим рішенням, яке набрало законної сили, підтверджено висновки службового розслідування та встановлено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, судом також був досліджений речовий доказ (відеозапис), на якому зафіксовані подробиці спілкування ОСОБА_3 з працівниками поліції (а.с.168).

З цього приводу суд зазначає наступне.

Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179 (далі - Правила), є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Відповідно до п.1 розділу II Правил, під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов'язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Крім того, п.3 розділу IV Правил встановлено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов'язаний дотримуватися норм професійної етики.

Наведена норма свідчить про те, що посада поліцейського є зразковою та передбачає дотримання правил етичної поведінки та складеної присяги на вірність Українському народові не тільки в робочий час, але і в повсякденному житті.

Стосовно посилань позивача, що обрана міра дисциплінарного стягнення є неспівмірною з допущенним проступком, суд вважає за необхідне зазначити, що визначення виду дисциплінарного стягнення є дискреційним повноваженням керівника, якому надано право накладати таке стягнення, індивідуально в кожному окремому випадку, з урахуванням особливостей допущеного працівником поліції дисциплінарного проступку.

При прийнятті рішення щодо дисциплінарного стягнення відповідачем було також враховано протокол №1 оперативної наради керівництва Міністерства внутрішніх справ України від 03.01.2017, в порядку денному якої, зокрема, розглянуто питання щодо організації роботи з дотримання дисципліни і законності в органах і підрозділах Національної поліції України. За результатами наради керівниками головних управлінь Національної поліції ухвалено за фактами керування поліцейськими транспортними засобами в стані сп'яніння за результатом службових розслідувань уживати до винних безальтернативних заходів дисциплінарного впливу - звільнення зі служби в поліції (а.с.121-122).

Згідно зі ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 71 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, належним чином доведено правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та подальше його звільнення зі служби в поліції. В свою чергу доводи позивача, викладені в позовній заяві, спростовані доказами отриманими судом під час розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Садовий