Справа № 754/14846/17
Суддя: Галась І. А.
Дата ухвалення: 2017-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/965/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 листопада 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Галась І.А.

при секретарі Кудрі А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві адміністративну справу за позовом Деснянського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві до громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4 про продовження строку затримання,

В С Т А Н О В И В:

Деснянський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві звернулося до суду з адміністративним позовом до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4 про продовження строку затримання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою Деснянського районного суду міста Києва від 17.02.2017 р., громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, примусово видворено за межі території України та задоволено клопотання про затримання з поміщенням відповідача до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк 6 місяців. За час перебування в ПТПІ ОСОБА_4 із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні не звертався. Також позивач зазначає, що 18.02.2017 року Почесному Консулу Народної Республіки Бангладеш в місті Києві направлено лист-повідомлення за №4/981-17 про те, що ОСОБА_4 був поміщений до ПТПІ для забезпечення примусового видворення з клопотанням про оформлення йому свідоцтва для повернення на батьківщину.

13.04.2017 до Посольства Народної Республіки Бангладеш в Москві направлено лист за №4/2495-17 з клопотанням про оформлення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, травел/документа для повернення на батьківщину.

15.06.2017 Почесному Консулу Народної Республіки Бангладеш в місті Києві повторно направлено лист-повідомлення за №4/3711-17 року з приводу ОСОБА_4, який був поміщений до ПТПІ для забезпечення примусового видворення з клопотанням про оформлення йому свідоцтва для повернення на Батьківщину.

22.06.2017 Послу Народної Республіки Бангладеш в Варшаві направлено лист за №4/3955-17 з клопотанням про оформлення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, травел/документа для повернення на батьківщину.

Проте відповідь на час звернення до суду, на адресу позивача, не надходила. Таким чином, оскільки на даний час неможливо забезпечити примусове видворення відповідача, тому позивач просить продовжити строк затримання відповідача, який підлягає примусовому видворенню за межі України.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав за викладених в ньому обставин. Просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився в зв'язку з перебування в Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, однак був повідомлений належним чином.

За інформацією адміністрації Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС України у зазначені установі відсутнє обладнання для проведення судового засідання в режимі відео конференції.

На підставі ст..183-7 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін.

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами частини шостої статті 6 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист в адміністративних справах, що і громадяни України.

Згідно з ч. 4 ст. 50 Кодексу адміністративного судочинства України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в'їзд в Україну та виїзд іноземців та осіб без громадянства з України здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в'їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України. За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 16 цього Закону, реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Судом встановлено, що постановою Деснянського районного суду міста Києва від 17.02.2017 р., громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, примусово видворено за межі території України та задоволено клопотання про затримання з поміщенням відповідача до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк 6 місяців.

17.02.2017 р. Деснянським районним відділом Головного управлінням Державної міграційної служби України в місті Києві, було прийнято рішення про поміщення в ПТПІ громадянина Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно Акта приймання-передавання іноземця або особи без громадянства від 18.02.2017 р. громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, переданий до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.

20 березня 2017 року громадянин Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, через свого представника адвоката Сергієнка Павла Володимировича, звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 17 лютого 2017 року у справі № 754/2198/17 за адміністративним позовом Деснянського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про його затримання та поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з подальшим примусовим видворенням з України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.04.2017 р. постанову Деснянського районного суду м. Києва від 17.02.2017 р. залишено без змін.

Для забезпечення виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 17.02.2017 р. про примусове видворення відповідача 18.02.2017 р. Почесному Консулу Народної Республіки Бангладеш в місті Києві направлено лист-повідомлення за №4/981-17 про те, що ОСОБА_4 був поміщений до ПТПІ для забезпечення примусового видворення з клопотанням про оформлення йому свідоцтва для повернення на батьківщину.

13.04.2017 до Посольства Народної Республіки Бангладеш в Москві направлено лист за №4/2495-17 з клопотанням про оформлення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, травел/документа для повернення на батьківщину.

15.06.2017 Почесному Консулу Народної Республіки Бангладеш в місті Києві повторно направлено лист-повідомлення за №4/3711-17 року з приводу ОСОБА_4, який був поміщений до ПТПІ для забезпечення примусового видворення з клопотанням про оформлення йому свідоцтва для повернення на Батьківщину.

22.06.2017 Послу Народної Республіки Бангладеш в Варшаві направлено лист за №4/3955-17 з клопотанням про оформлення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, травел/документа для повернення на батьківщину.

Однак відповіді на вказані листи, до теперішнього часу, позивач не одержав.

Пунктом f ч. 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в'їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Затримання особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції, у відповідності до другої частини статті 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, як наголошено в § 164 рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 р. у справі "А. та інші проти Сполученого Королівства", буде виправдано до тих пір, поки йде процес депортації або екстрадиції. Якщо така процедура не виконується з належною ретельністю, затримання особи перестає бути допустимим відповідно до статті 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VI, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Відповідно до частини 7 статті 183-7 Кодексу адміністративного судочинства України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців. Про продовження строку затримання не пізніш як за п'ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні три місяці подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для виконання рішення про примусове видворення або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Так, умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Частиною 4 статті 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення є: відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Відповідно до вимог ч. 9 ст. 183-7 КАС України адміністративні справи, передбачені цією статтею, розглядаються судом у день подання відповідного клопотання чи позовної заяви, крім справ щодо примусового видворення та оскарження рішень про примусове повернення іноземця або особи без громадянства в країну походження або третю країну, які суд розглядає у п'ятиденний строк з дня подання позовної заяви.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

З урахуванням встановлених по справі обставин та вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог та про їх задоволення у повному обсязі.

Пунктом 5 частини 256 КАС України встановлено, що суд, який прийняв постанову, за заявою осіб які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України, про продовження строку такого затримання, про затримання до завершення такої заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Частиною 10 статті 183-7 КАС України визначено, що судові рішення в адміністративних справах, передбачених цією статтею, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку в п'ятиденний строк з дня їх проголошення. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

З урахуванням вказаних вище вимог діючого законодавства суд допускає по даній справі негайне виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 17, 71, 158, 159, 160-163, 183-5, 183-7, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Деснянського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві до громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4 про продовження строку затримання - задовольнити.

Продовжити строк затримання громадянина громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_1, в Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні Державної міграційної служби України строком на 3 (три) місяці до 17 лютого 2018 року.

Допустити негайне виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня проголошення.

Суддя: