Справа № 227/2678/17
Суддя: Корнєєва В. В.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

22.11.2017 227/2678/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Корнєєвої В.В.

при секретарі - Заварзіній Я.С.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора СРПП №3 Павлоградського ВП старшого лейтенанта поліції Капустян Сергія Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами до Інспектора СРПП №3 Павлоградського ВП старшого лейтенанта поліції Капустян Сергія Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП. Ухвалою суду від 22.11.2017 року провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора СРПП №3 Павлоградського ВП старшого лейтенанта поліції Капустян Сергія Володимировича про скасування протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП в частині вимог про скасування протоколу інспектора патрульної поліції Павлоградського ВП старшого лейтенанта поліції Капустян С.В. серії БР № 066020 від 21.08.2017р. про адміністративне правопорушення за ст.122-2 КУпАП закрито.

В обгрунтування позовних вимог про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП позивач ОСОБА_1 зазначив, що 21.08.2017 року приблизно о 18-37 в с. Миколаївка Павлоградського району Дніпропетровської області він рухався на своєму автомобілі в напрямку м.Дніпро та був зупинений інспектором поліції Капустян С.В., який звинуватив його в порушенні Правил дорожнього руху України, а саме в невиконанні знаку «3.41», після чого виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, якою наклав на позивача адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі 255 грн. З винесеною постановою позивач не згоден, оскільки інспектор поліції розглянув справу про адмінстративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, не дав можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП в повному обсязі, не були досліджені докази, не заслухані особи, які беруть участь в розгляді справи.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач Капустян С.В., який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв»язку заперечував проти задоволення позовних вимог, подав письмові заперечення та зазначив, що ним було дотримано всіх передбачених законом вимог під час фіксації адміністративного правопорушення та винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Відповідач також додав, що позивачем дійсно було порушено ПДР України, а саме не виконано вимоги знаку «3.41», що зафіксовано на відеозапису реєстратора поліцейського автомобіля та не виконано вимогу поліцейського про зупинку. Відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , виходячи з наступного :

Правовідносини по позову регулюються Кодексом адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху в Україні.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних повноважень.

На підставі ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржена у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналізуючи зазначені норми законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами органів внутрішніх справ, які зобов'язані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону.

Діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що 21.08.2017 року інспектором СРПП№ 3 Павлоградського ВП старшим лейтенантом поліції Капустян С.В. було складено постанову серії ДР № 052442 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, який керував автомобілем ДЕУ Матіс н.з.НОМЕР_1, за ч.1 ст.122 КУпАП, за невиконання вимог знаку «3.41»» Контроль», що встановлений перед постом поліції на 327 км а/д М-04 Знам»янка-Луганск-Ізварино та застосовано адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі 255 гривень(а.с. 13).

Частиною 1 ст.122 КУпАП встановлюється адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ПДР України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил (п.1.3.). Обмеження в дорожньому русі, крім передбачених цими Правилами, можуть бути запроваджені в установленому законодавством порядку(п.1.8.). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством(п.1.9).

Згідно п. 8.1. ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до абз.3 п.8.2-1 ПДР України дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху.

Відповідно до пп. 3.41 "Контроль" п.3 « Заборонні знаки» Розділу 33 « Дорожні знаки» ПДР України забороняється проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (пост Національної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо).

Відповідно до статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1,2 і 3 статті 122 покладено на органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платежніх пристроїв.

В статті 258 КУпАП зазначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. За приписами ч.2 наведеної статті протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч.4 статті 258 КУпАП). Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 1853 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч.5 статті 258 КУпАП).

Отже, виходячи з наведених норм КУпАП, інспектором патрульної поліції правомірно зафіксовані зазначені правопорушення в постанові у справі про адміністративне правопорушення без складання протоколу.

Статтєю 276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Суд не погоджується з доводом позивача про те, що інспектор Капустян С.В. не мав правових підстав для розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення, а повинен був розглядати зазначену справу в Управління патрульної поліції відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015р. № 5-рп/2015 в зв"язку із наступним :

Судом встановлено, що Рішенням Коституційного суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 було дано офіційне тлумачення положень ч.1 ст.276 КУпАП. Разом із тим, Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 приймалось до моменту внесення відповідних змін в статтю 258 КУпАП та з урахуванням відсутності на момент винесення рішення КСУ частини 2 статті 258 КУпАП, в якій було доповнено види правопорушень, які належать до компетенції Національної поліції та за якими постанови виносяться працівниками поліції на місці вчинення правопорушення, а не за місцем вчинення правопорушення. Отже, внаслідок прийняття в липні 2015 року відповідних змін (тобто вже після винесення рішення Конституційним судом України) суттєво змінилися положення статті 258 КУпАП, які чітко встановили право уповноваженим працівникам Національної поліції не складати протокол при вчиненні адміністративного правопорушення, розгляд яких віднесено до їх компетенції, а також право на винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення саме на місці їх вчинення (ч.4 ст. 258 КУпАП). Таким, чином відповідач мав право розглядати справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на місці вчинення адміністративного правопорушення.

На підтвердження своїх заперечнь проти заявлених позовних вимог відповіачем було надано фотографії, на яких зафіксовано наявність знаків біля стаціонарного блок-посту поліції та диск з відеозаписами, з фіксацією порушення ОСОБА_1 (а.с. 78-80,59). Як вбачається з наданих відповідачем фотографій дійсно на ділянці автодороги Знам»янка-Луганск-Ізварино на під»їзді до стаціонарного посту « Першотравенський»(327 км а/д М-04) дійсно маються дорожні знаки « Поліція», « Ведеться відеоспостереження», « Увага! Попереду блок-пост, знизь швидкість, увімкни « аварійку» та світло в салоні, фото відео зйомка заборонена», « Стоп контроль», « 50км», «Пішохідний перехід». З відеозапису, наданого відповідачем(а.с. 59) вбачається, що автомобіль ДЕУ Матіс червоного кольору з «шашечками» таксі не зупинився перед стаціонарним блокпостом поліції « Першотравенський» (327 км а/д М-04 Знам»янка-Луганськ -Ізварино, тобто не виконав вимоги знаку 3.41 ПДР України, що зафіксовано на відеозапису від 21.08.2017р. о 18:31:39 і зазначений автомобіль порушника ПДР України о 18:31:55 почав переслідувати поліцейський Капустян С.В.(відповідач по справі) і о 18:33.29 примусив зупинитися автомобіль правопорушника - ДЕУ Матіс, номерний знак НОМЕР_1, червоного кольору з « шашечками» таксі.

Допитані в судовому засіданні за клопотанням відповідача свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суду показали, що були свідками того, як водій автомобіля Део Матіс червоного кольору не зупинився на виконання знаку « 3.41» біля стаціонарного посту поліції 31.08.2017р. приблизно о 18-30год., після чого поліцейський Капустян С.В. на службовому автомобілі почав переслідувати автомобіль порушника.

Як вбачається із відеозапису, наданого відповідачем Капустян С.В.(а.с.59) після зупинки автомобіля Деу Матіс працівник поліції направився до автомобіля правопорушника. Після того відеозйомка продовжувалася відповідачем на його особистий мобільний телефон, що підтверджується відеозаписом, наданим позивачем(а.с.41).

Згідно відеозапису, який було надано позивачем (а.с.41) відповідач Капустян С.В. після зупинки автомобіля позивача почав складати протокол за ст.122-2 КУпАП та постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУПАП.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

В той же час, в порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та обєктивного з»ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином, у зв"язку з чим дії відповідача є неправомірними та оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з відеозапису, який було надано до суду позивачем ОСОБА_1.(а.с. 41) під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, позивачем ОСОБА_1 було заявлено клопотання з проханням надати можливість скористатися правовою допомогою та про відкладення розгляду справи на іншу дату, на що відповідач Капустян С.В. відповів, що він відмовляє в задоволенні цього клопотання ОСОБА_1

У відповідності до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги або заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до положень частин 2, 6 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надає докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

В судовому засіданні відповідач заявив про те, що ніякого клопотання ОСОБА_1 не заявлялося, та окрім того, ОСОБА_1 міг проконсультуватися за телефоном, по якому постійно розмовляв.

Суд не може погодитися з ствердженням відповідача про те, що позивачем не заявлялося клопотання про надання можливість скористатися правовою допомогою та про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки таке ствердження відповідача спростовується відеозаписом, який було надано позивачем (а.с.41).

Суд також не може взяти до уваги доводи відповідача про те, що позивач міг поспілкуватися з адвокатом по телефону, так як позивач комусь постійно дзвонив та консультувався, виходячи з наступного:

Статтею 268 КУпАП гарантовано право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи саме під час розгляду справи про адміністративне правопорушення,

Окрім того, згідно ст.271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України. Повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов'язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін. Якщо особа є суб'єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу, у розгляді справи про адміністративне правопорушення може брати участь адвокат, який призначений Центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Зазначений адвокат має права, передбачені частиною першою цієї статті та іншими законами. Повноваження адвоката, призначеного Центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги, підтверджуються дорученням, що видається Центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Таким чином, внаслідок відмови відповідача в задоволенні клопотання позивача про надання можливості скористатися правовою допомогою, відповідачем було порушено право на захист позивача, яке гарантовано Коституцією України та нормою ст.268 КУпАП, що призвело до того, що позивач не зміг належним чином прийняти участь в розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, захистити свої права та надати докази.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Частиною 2 ст. 162 КАС України адміністративному суду надано повноваження щодо прийняття іншої постанови (не передбаченої переліком), яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод людини і громадянина у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За змістом ст. 293 КУпАП під час розгляду позову перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення постанови без зміни; скасування постанови і надсилання справи на новий розгляд; скасування постанови і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Приймаючи до уваги викладене,суд приходить до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню через порушення інспектором СРПП №3 Павлоградського ВП старшого лейтенанта поліції Капустян С.В. встановленої процедури розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що дії відповідача під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП в частині відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про надання йому можливості скористатися правовою допомогою адвоката та відкласти розгляд справи на іншу дату, є неправомірними.

Для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача на підставі ч.2 ст.11 КАС України суд вважає за можливе вийти за межі заявлених позовних вимог та визнати протиправними дії інспектора СРПП №3 Павлоградського ВП старшого лейтенанта поліції Капустян Сергія Володимировича під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 69-71, 86, 160-163 КАС України, ст.ст. 222, 251, 268, 278, 280, 288 КпАП України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора СРПП №3 Павлоградського ВП старшого лейтенанта поліції Капустян Сергія Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора СРПП №3 Павлоградського ВП старшого лейтенанта поліції Капустян Сергія Володимировича під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР№052442 від 21.08.2017 року, складену інспектором СРПП №3 Павлоградського ВП старшим лейтенантом поліції Капустян Сергієм Володимировичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 225 гривень.

В судовому засіданні 22.11.2017року проголошено вступну та резолютивну частини постанови, повний текст постанови виготовлений 27.11.2017 року.

На постанову суду першої інстанції може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного адміністративного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя В.В.Корнєєва

22.11.2017