Справа № 813/2667/17
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 року справа № 813/2667/17

17год 36хв зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Михалюк М.Ю.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного підприємства Промбуд сервіс до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в :

приватне підприємство Промбуд сервіс (далі ПП «Промбуд сервіс») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (далі ГУ ДФС у Львівській області), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 06.07.2017.

Позовні вимоги мотивовані тим, що висновки акта перевірки від 06.07.2017 №810/13-01-14-06/40092076 не відповідають фактичним обставинам фінансово-господарської діяльності позивача. Позивач зазначає, що реальність його правовідносин з контрагентом ПП «Секюріті Профі» підтверджується договорами, укладеними належним чином та у відповідній формі; наявністю первинної документації щодо господарських операцій з контрагентом; рухом активів в процесі здійснення господарських операцій. Також вказує, що в акті перевірки податковим органом не наведено будь-яких фактів щодо визнання первинних документів, поданих позивачем під час перевірки, недійсними. Крім того, позивач зазначає, що на момент вчинення дій, визначених у договорах, сторони були зареєстровані у визначеному законом порядку.

Відповідач подав до суду заперечення на адміністративний позов, в якому проти позову заперечує, просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Заперечення обґрунтовані неможливістю підтвердити факт проведення позивачем операцій з контрагентом ПП «Секюріті Профі». Вважає, що ненастання реальних правових наслідків за господарськими операціями позивача з ПП «Секюріті Профі» підтверджено матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000160 від 14.12.2016, в ході якого встановлено відсутність у підприємства - контрагента позивача основних фондів для здійснення підприємницької діяльності. Крім того, посадову особу вказаного підприємства ОСОБА_3 вироком Сихівського районного суду м.Львова від 19.04.2017 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205 Кримінального кодексу України. Тому, викладені в акті перевірки висновки, відповідач вважає обґрунтованими, а оскаржене податкове повідомлення-рішення правомірним.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, наведених у письмовому запереченні. Просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю, з наступних підстав.

Позивач ПП «Промбуд сервіс» зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності 30.10.2015, , місцезнаходження: 81533, Львівська обл.., Городоцький район, с.Завидовичі, вул.Шкільна, 112А. Позивач перебуває на обліку в Городоцькій ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області.

На підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України (далі ПК України), відповідно до наказу відповідача від 09.06.2016 №2348, на виконання ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова Мички Б.Р. від 12.04.2017 у справі №464/2420/17 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПП «Промбуд сервіс» з питань дотримання вимог чинного податкового, валютного та іншого законодавства при проведенні господарських операцій з ПП «Секюріті Профі» за період з 01.01.2016 по 31.12.2016. За результатами перевірки складено акт від 22.07.2017 №810/13-01-14-06/40092076 (далі Акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення позивачем:

- п.п.134.1.1. п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135, ст.137 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток на суму 24346грн.;

- п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.1 ст.200 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 27071грн.

На підставі вказаного Акта перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 06.07.2017 №, яким збільшив суму грошового зобовязання позивача за платежем податок на додану вартість на суму 33771,25грн., в тому числі 27017грн. за основним платежем та 6754,25грн. за штрафними санкціями.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з вимогою про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Суд при вирішенні спору по суті виходить з такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; перевірок та звірок відповідно до вимог вказаного Кодексу, а також перевірок щодо отримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п.п. 20.1.4. п. 20.1. ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та /або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачене законодавством.

Згідно з п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V вказаного Кодексу.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, в тому числі, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

-дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

-дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 вказаного Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У відповідності до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст.201 вказаного Кодексу.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Так, в розумінні ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз вказаної норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства (ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до абз. 2 п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 №168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Так, господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Щодо господарських взаємовідносин позивача з ПП «Секюріті Профі» суд встановив таке.

Між позивачем та Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради укладено:

- договір №44 від 03.02.2016 про закупівлю послуг, відповідно до умов якого учасник (позивач) зобовязується у 2016 році надати замовникові (Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради) послуги з поточного ремонту парапетів по вул.Паперовій, 12 у м.Львові, а замовник прийняти і оплатити надані послуги;

- договір №81 від 29.02.2016 про закупівлю послуг, відповідно до умов якого учасник (позивач) зобовязується у 2016 році надати замовникові (Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради) послуги з поточного ремонту шатрового даху по вул.Городоцькій, 259 у м.Львові, а замовник прийняти і оплатити надані послуги;

- договір №184 від 15.04.2016 про закупівлю послуг, відповідно до умов якого учасник (позивач) зобовязується у 2016 році надати замовникові (Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради) послуги з поточного ремонту сходів в будинку по вул.Морозенка, 5 у м.Львові, а замовник прийняти і оплатити надані послуги;

- договір №180 від 15.04.2016 про закупівлю послуг, відповідно до умов якого учасник (позивач) зобовязується у 2016 році надати замовникові (Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради) послуги з поточного ремонту балконів загального користування по вул.Городоцькій, 78 у м.Львові, а замовник прийняти і оплатити надані послуги.

Для виконання вказаних робіт позивач уклав договір підряду з ПП «Секюріті Профі». На підтвердження реальності господарських відносин з ПП «Секюріті Профі» позивач надав суду копії таких документів: виписок по особових рахунках позивача від 29.03.3016, від 01.04.2016, від 13.05.2016, від 14.04.2016, від 02.03.2016, від 24.06.2016, від 13.06.2016, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за січень квітень 2016 року, актів приймання будівельних робіт за січень квітень 2016 року, податкових накладних від 29.02.2016 №2 на суму ПДВ 636,37грн., від 29.02.2016 №1 на суму ПДВ 2928,27грн., від 29.04.2016 №4 на суму ПДВ 8750грн., від 29.04.2016 №9 на суму ПДВ 8333,33грн., від 31.03.2016 №14 на суму ПДВ 5203,63грн., від 31.03.2016 №15 на суму ПДВ 1166,67грн.

Проте, вказані докази, на думку суду не підтверджують реальність здійснення господарської операції між позивачем та ПП «Секюріті Профі» з огляду на наступне.

Вироком Сихівського районного суду м.Львова від 19.04.2017 у справі №464/2420/17 (який набрав законної сили 19.05.2017) ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.205 Кримінального кодексу України (фіктивне підприємництво). Вироком встановлено, що ОСОБА_3 умисно 02.03.2016 став засновником, директором і головним бухгалтером ПП «Секюріті Профі». В подальшому, не маючи наміру на здійснення реальної господарської діяльності ПП «Секюріті Профі» та з метою прикриття незаконної діяльності, ОСОБА_3 упродовж березня - травня 2016 року вчиняв дії для надання податкової вигоди підприємствпм реального сектору економіки з метою мінімізації ними податкових зобов'язань, зокрема, ПП «Промбуд сервіс» ().

Такі дії ОСОБА_3 як директора ПП «Секюріті Профі» надавали можливість лише документально оформляти проведення безтоварних господарських операцій із вказаними суб'єктами господарювання реального сектору економіки, для відображення таких операцій у податковому та бухгалтерському обліку з метою мінімізації останніми податкових зобов'язань. Також вироком суду встановлено, що у ПП «Секюріті Профі» відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби, підприємство не знаходиться за юридичною адресою, що свідчить про неможливість здійснення ним господарської діяльності.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 26.01.2016 у справі №2а-15327/12/2670 (ЄРДСР №55953481), первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту та валових витрат, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум податку на додану вартість до податкового кредиту та формування на їхній підставі валових витрат є безпідставними.

У відповідності до положень ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх судів України.

Виходячи із встановлених обставин у справі, та, поданих сторонами доказів, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення відповідача № від 06.07.2017 є правомірним, а тому скасуванню не підлягає.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні адміністративного позову приватного підприємства Промбуд сервіс до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Г.Гулик