Справа № 820/3113/17
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 р.Справа № 820/3113/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О,

в присутності:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Зайко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.10.2017р. по справі № 820/3113/17

за позовом ОСОБА_3

до Харківського обласного військового комісаріату в особі відокремленого підрозділу - Харківського об'єднаного військового комісаріату

про визнання дій протиправними,скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач-ОСОБА_3, звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Харківського обласного військового комісаріату в особі відокремленого підрозділу - Харківського об'єднаного військового комісаріату про взяття ОСОБА_3 повторно на військовий облік військовозобов'язаних від 22.03.17р. та зобов'язати відповідача анулювати запис у військовому квитку про повторне взяття його на військовий облік військовозобов'язаних від 22.03.17.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 05.10.2017 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні.

Представник відповідачів судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на підставі Наказу МО СРСР № 712 від 04.10.1991р. ОСОБА_3 було звільнено з військової служби в званні «солдат» (.

Відповідно до ст. 27 Закону України N 2232-XII «Про військовий обов'язок і військову службу», в редакції від 25.03.1992р., ОСОБА_3 було зараховано в запас другої категорії 17.12.1991р. і взято на облік віськовозобов'язаних в запасі.

На військовому обліку військовозобов'язаних запасу другої категорії в званні рядового ОСОБА_3 перебував до ІНФОРМАЦІЯ_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 виповнилося 40 років.

На початку березня 2017 року позивачем отримано повістку Харківського об'єднаного районного військового комісаріату з вимогою прибути 22.03.17 до Харківського ОРВК для підтвердження зняття з військового обліку (а.с. 10).

22.03.17 ОСОБА_3 прибув до Харківського об'єднаного районного військового комісаріату та пред'явив свій військовий квиток, в якому містилася відмітка про зняття ОСОБА_3 з військового обліку від ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак, під час перебування ОСОБА_3 22.03.17 у Харківському об'єднаному районному військовому комісаріаті, в пред'явленому військовому квитку було поставлено відмітку про повторне взяття ОСОБА_3 на військовий облік військовозобов'язаних.

З огляду на вказані обставини, вважаючи дії відповідача щодо повторного взяття позивача протиправними, він звернулася до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, про відсутність порушень відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, вимог законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв'язку з виконанням ними конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби унормовані, зокрема, Законом України "Про військовий обов'язок і військову службу" від 25 березня 1992 року N 2232-XII (надалі - Закон № 2232-ХІІ).

У відповідності до абзаців 1, 3 статтею 1 Закону № 2232-ХІІ, громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов'язані проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату.

За змістом абзацу 1 частини 7 статті 14 Закону № 2232-ХІІ для проведення приписки громадян України до призовних дільниць у районних (міських) військових комісаріатах утворюються комісії з питань приписки. За приписами частини 9 цієї ж статті на районні (міські) комісії з питань приписки покладаються організація і проведення медичного огляду допризовників, які викликаються на комісію, визначення їх придатності для військової служби, а згідно з частиною 10 наведеної правової норми Закону за результатами медичного огляду громадянина України і з урахуванням рівня його освітньої підготовки, особистих якостей, роду діяльності та спеціальності комісія з питань приписки може прийняти одне з таких рішень: придатний для військової служби та попередньо призначений до служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні; тимчасово непридатний до військової служби, потребує лікування; підлягає направленню на додаткове медичне обстеження та проведення повторного медичного огляду (із зазначенням дати проведення); непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, підлягає взяттю на облік військовозобов'язаних; непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, підлягає виключенню з військового обліку; підлягає взяттю на військовий облік військовозобов'язаних як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі, обмеження волі, арешту, виправних робіт за вчинення злочину невеликої або середньої тяжкості, у тому числі із звільненням від відбування покарання; підлягає виключенню з військового обліку як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Однак, 01.04.2014 року до Закону України N 2232-XII «Про військовий обов'язок і військову службу» було внесено зміни, якими передбачено, що граничний вік перебування в запасі другого розряду рядового складу було збільшено до 50 років. В подальшому, редакцією Закону України N2232-XII «Про військовий обов'язок і військову службу» від 22.07.2014р. граничний вік перебування в запасі другого розряду рядового складу було збільшено ще раз до 60 років.

Судовим розглядом встановлено, що згідно відповіді Харківського об'єднаного районного військового комісаріату № 380/4 від 13.04.2017р. на адвокатський запит вбачається, що ОСОБА_3 було повторно взято на військовий облік військовозобов'язаних Харківським ОРВК 22.03.17р. на підставі ст. 28 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» зі змінами станом на 13.08.14р., а також вимог розпорядження телеграми Генерального штабу Збройних Сил України від 29.12.2016р. № 322/2/3783 дск.

Відповідно додаткової відповіді Харківського об'єднаного районного військового комісаріату №139-ю від 01.06.2017р. Харківським ОРВК було наголошено на відповідності дій і рішень Харківського ОРВК щодо повторного взяття ОСОБА_3 на військовий облік військовозобов'язаних Харківським ОРВК 22.03.17р. вимогам ст. 28 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» зі змінами станом на 13.08.14р., а також вимогам п.11 Додатку № 2 до мобілізаційної директиви Генерального штабу Збройних Сил України від 22.06.2015р. № 322/2/2180 дск.

Зазначений у відповіді Харківського об'єднаного районного військового комісаріату № 139-ю від 01.06.2017р. Додаток № 2 до мобілізаційної директиви Генерального штабу Збройних Сил України від 22.06.2015р. № 322/2/2180 дск також разом з відповіддю для ознайомлення не був наданий, оскільки у відкритому доступі зазначений документ відсутній.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, норми Конституції України є нормами прямої дії, а звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до правових позицій Конституційного Суду України, викладених в рішеннях від 22.09.2005р. № 5-рп/2005, від 29.06.2010р. № 17-рп/2010, від 22.12.2010р. № 23-рп/2010, від 11.11.2011р. № 10-рп/2011, принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, щоб ситуації й правовідносини залишалися передбачуваними. Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано, тобто набуте право не може бути скасоване, звужене.

Дійсно, відповідно до ч. 1 ст. 22 граничний вік перебування на військовій службі встановлюється: 1) для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, - до 45 років; 2) для військовослужбовців молодшого офіцерського складу - до 45 років; 3) для військовослужбовців старшого офіцерського складу: майорів (капітанів 3 рангу), підполковників (капітанів 2 рангу) - до 50 років; полковників (капітанів 1 рангу) - до 55 років; 4) для військовослужбовців вищого офіцерського складу - до 60 років; 5) для військовозобов'язаних та резервістів, які призиваються на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду, - до досягнення граничного віку перебування в запасі та у військовому резерві.

Приписами статті 27 Закону України N 2232-XII «Про військовий обов'язок і військову службу» передбачено, що у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров'я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в районних (міських) військових комісаріатах та відповідних органах інших військових формувань. (ч.1 ). Запас військовозобов'язаних поділяється на першу і другу категорії. (ч. 2). До запасу першої категорії належать військовозобов'язані, які проходили військову службу та здобули під час її проходження військово-облікову спеціальність (ч.3 ). До запасу другої категорії належать військовозобов'язані, які не здобули військово-облікової спеціальності під час проходження військової служби або не проходили військової служби, а також військовозобов'язані-жінки (ч. 4 ).

Згідно до ч.1. та ч. 2 статті 28 зазначеного Закону, запас військовозобов'язаних поділяється на два розряди, що встановлюються залежно від віку військовозобов'язаних. Військовозобов'язані, які перебувають у запасі та мають військові звання рядового, сержантського і старшинського складу, поділяються на розряди за віком: 1) перший розряд - до 35 років; 2)другий розряд - до 60 років.

Частиною 4 ст. 28 передбачено, що граничний вік перебування в запасі другого розряду є граничним віком перебування в запасі та у військовому резерві.

Пунктом 11 Додатку № 2 до мобілізаційної директиви Генерального штабу Збройних Сил України від 22.06.2015 року № 332/2/2180 (а.с. 127-130), прийнятої на підставі внесених змін до Закону України N2232-XII «Про військовий обов'язок і військову службу», визначено, що порядок поновлення громадян на військовому обліку військовозобов'язаних, які були виключені (зняті) з нього за старим законодавством, проводяться в такому порядку:

На підставі отриманої інформації про місце реєстрації (перебування) громадянина на території яку обслуговує Р(М)ВК і який повинен за віком перебувати на військовому обліку, військовий комісар Р(МВК) здійснює його виклик за допомогою повідомлення до Р(МВК);

Перевіряє наявність військово-облікових документів, вилучає з архіву особову справу та обліково- послужну картку офіцера (облікову картку рядового, сержанта, старшини запасу) та уточнює підстави виключення з військового обліку і робить запис у військово-облікових документах про постановку громадянина на військовий облік військовозобов'язаних;

Направляє громадянина для проходження військово-лікарської комісії для встановлення його придатності до військової служби за станом здоров'я;

За умови встановлення придатності громадянина за станом здоров'я до військової служби здійснюється оформлення військового квитка та облікових документів. Після оформлення військово-облікових документів військовий квиток повертається його власнику, а особову справу офіцера запасу та обліково-послужну картку або облікову картку рядового, сержанта, старшини запасу долучається до відповідних діючих картотек Р(МВК);

Якщо за результатами військово-лікарської комісії було встановлено, що громадянин визнаний непридатним для проходження військової служби зі зняттям з військового облік , у військово-облікових документах робляться відповідні записи стосовно виключення даного громадянина з військового обліку за станом здоров'я.

Відповідно до ст. 32 Закону України N 2232-XII «Про військовий обов'язок і військову службу» в редакції від 15.06.2011р., чинній на момент досягнення ОСОБА_3 сорокарічного віку, військовозобов'язані, які досягли граничного віку перебування в запасі, виключалися з військового обліку і переводилися у відставку.

Відповідно до ст. 28 Закону України N 2232-XII «Про військовий обов'язок і військову службу» в редакції від 15.06.2011р., чинній на момент досягнення ОСОБА_3 сорокарічного віку, запас військовозобов'язаних поділявся на два розряди, що встановлювалися залежно від віку військовозобов'язаних. Військовозобов'язані, які перебували у запасі та мали військові звання рядового складу, поділялися на розряди за віком, зокрема, на другий розряд -- рядовий склад - до 40 років. При цьому граничний вік перебування в запасі другого розряду був граничним віком перебування в запасі та у військовому резерві.

Зазначені норми Закону України N 2232-XII «Про військовий обов'язок і військову службу» в редакції від 15.06.2011р., попри їх подальші зміни, не були скасовані або визнані неконституційними в установленому порядку.

Відповідно до п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016р. «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов'язаних», військово-облікові дані військовозобов'язаних, за якими ведеться їх військовий облік, та форма військово-облікових документів визначаються Міноборони.

Відповідно до п. 16 зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016р., військовий облік ведеться на підставі паспорта громадянина України та таких військово-облікових документів: для військовозобов'язаних - військового квитка або тимчасового посвідчення.

Згідно з п. 56 зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016р., районні (міські) військові комісаріати організовують та ведуть військовий облік на відповідній території; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку військовозобов'язаних у випадках, передбачених законодавством; організовують та забезпечують зберігання облікової документації військовозобов'язаних та персональних даних, які містяться в них. Взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників і військовозобов'язаних у районних (міських) військових комісаріатах здійснюється за їх особистої присутності. При цьому взяття на військовий облік, зняття або виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів, визначених у пункті 16 Порядку. Про взяття призовників і військовозобов'язаних на військовий облік, зняття та виключення з нього в їх військово-облікових документах проставляються відповідні відмітки.

Отже, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на законних підставах було взято повторно на військовий облік військовозобов'язаних, доказів зворотного позивачем до суду не надано.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про законність дій Харківського обласного військового комісаріату в особі відокремленого підрозділу - Харківського об'єднаного військового комісаріату стосовно повторного взяття ОСОБА_3 на військовий облік військовозобов'язаних.

Позовні вимоги щодо зобов'язання Харківського обласного військового комісаріату в особі відокремленого підрозділу - Харківського об'єднаного військового комісаріату анулювати запис у військовому квитку ОСОБА_3 про повторне взяття ОСОБА_3 на військовий облік військовозобов'язаних від 22.03.17р. - є похідними, а тому також задоволенню не підлягають.

З огляду на зазначені обставини справи та вимоги діючого законодавства України, колегія суддів підтверджує висновки суду першої інстанції про відсутність достатніх підстав та належних доказів на підтвердження правомірності заявлених позовних вимог.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 05.10.2017 року по справі № 820/3113/17 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Доводи апеляційної скарги спростовані приведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.10.2017р. по справі № 820/3113/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Бершов Г.Є. Ральченко І.М.
Повний текст ухвали виготовлений 27.11.2017 р.