Справа № 319/1521/17
Суддя: Валігурський Г. Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1521/17
Провадження №2-а/319/48/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року смт Більмак

Суддя Куйбишевського районного суду Запорізької області Валігурський Г.Ю., отримавши адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя ДПП про скасування постанови

в с т а н о в и в:

До Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА №211290 від 16.11.2017 року.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Куйбишевського районного суду Запорізької області справу передано на розгляд судді Валігурському Г.Ю.

Після отримання вказаного адміністративного позову суддею заявлено самовідвід з тих підстав, що помічником судді Валігурського Г.Ю. є брат позивача ОСОБА_2, що підтверджується наказом Куйбишевського районного суду Запорізької області від 02.10.2017 року №58К-к.

Згідно ст. 27 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Аналіз вищезазначеної процесуальної норми дозволяє дійти висновку, що у даному випадку підставою для відводу не обовязково має бути доведений факт необєктивності чи заінтересованості судді. Згідно з цією нормою, унеможливлюється участь судді у розгляді справи за наявності в учасника судового розгляду обґрунтованого певними обєктивними обставинами сумніву щодо його неупередженості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обєктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: - забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається свідчить про неупередженість суду; - судом створено достатні гарантії для усунення підстав і навіть потенційної можливості побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

У рішенні «Газета-Центр проти України» від 15 липня 2010 року Європейський суд з прав людини, встановлюючи порушення принципу безсторонності, зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі субєктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі обєктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Також, щодо обєктивної неупередженості зазначено у справі «Фей проти Австрії». Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на обєктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

З метою уникнення сумнів у неупередженості судді та забезпечення дотримання положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського суду, принципів адміністративного судочинства, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про самовідвід судді Валігурського Г.Ю. у розгляді даної справи.

Керуючись ст.ст. 27, 30 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Заяву про самовідвід судді Валігурського Г.Ю. задовольнити.

Скерувати адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя ДПП про скасування постанови для визначення судді для розгляду справи в порядку, встановленому частиною третьою статті 15-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Суддя Г.Ю. Валігурський