Справа № 826/1511/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 листопада 2017 року № 826/1511/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Качура І.А. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЮКАН» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «ЮКАН» (далі - позивач, ТОВ «ЮКАН») до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.11.2016 №, яким застосовано штрафні санкції за порушення підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України у сумі 365 400,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що господарські операції позивача з компанією «Fomatron Industrie, SA» (Швейцарська Конфедерація) не є контрольованими в розумінні статті 39 Податкового кодексу України, тому у позивача відсутній обов'язок подавати звіт про контрольовані операції за 2015 рік, відтак підстави для застосування штрафних санкцій за неподання такого звіту відсутні.

Таким чином, позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на те, що компанія «Fomatron Industrie, SA» зареєстрована на території Швейцарської Конфедерації, яка включена до переліку держав, затвердженому розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №1042-р, від 14.05.2015 №449-р у, яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні, які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України.

Враховуючи, що у 2016 році останній день строку подання звіту про контрольовані операції (30.04.2016) припадав на вихідний день, із врахуванням вимог пункту 49.20 статті 49 Податкового кодексу України останнім днем строку подання звіту про контрольовані операції вважалось 04.05.2016. Зазначає, що у встановлений граничний строк (станом на 04.05.2016), а також станом на дату складання акту перевірки звіт про контрольовані операції від ТОВ «ЮКАН» контролюючим органом не отримано.

Представник відповідача зазначив, що вимоги позивача є безпідставними та просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

З урахуванням вимог частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ТОВ «ЮКАН» зареєстроване Головним територіальним управлінням юстиції у м. Києві 06.02.1996, код суб'єкта господарювання за ЄДРПОУ № 23711590.

ТОВ «ЮКАН» взяте на облік в органах державної податкової служби 15.02.1996 за №3256.

На підставі наказу ГУ ДФС у м. Києві від 18.10.2016 № 6595 в період з 20.10.2016 по 26.10.2016, ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ЮКАН» () з питань неподання звіту про контрольовані операції за 2015 рік, за результатами якої складено акт від 02.11.2016 №399/1-26-15-14-03-01/23711590.

Перевіркою встановлено порушення підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України щодо неподання звіту про контрольовані операції за 2015 рік.

Не погодившись із висновками акту перевірки, позивачем надіслано до відповідача заперечення на акт від 07.11.2016 №0711-16-ДФС, за результатами розгляду яких листом ГУ ДФС у м. Києві від 14.11.2016 №24117/10/26-15-14-03-01 висновки акту перевірки залишені без змін, а заперечення позивача на висновки акту - без задоволення.

На підставі висновків, викладених у акті перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення 14.11.2016 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 365 400,00 грн.

Позивачем вказане рішення оскаржувалось в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України.

Рішенням ДФС у м. Києві від 30.12.2016 № 28588/6/99-99-11-03-01-25 залишено без змін податкове повідомлення-рішення 14.11.2016 № , а скаргу ТОВ «ЮКАН» - без задоволення.

Позивач, вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що прийняте з порушенням вимог податкового законодавства, звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд входить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами і доповненнями).

Засади визначення операцій контрольованими врегульовані статтею 39 Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин до 13.08.2015) для цілей нарахування податку на прибуток підприємств контрольованими є господарські операції, що впливають на об'єкт оподаткування платника податків, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), що включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Під час визначення такого переліку Кабінет Міністрів України враховує такі критерії:

держави (території), у яких ставка податку на прибуток підприємств (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижча, ніж в Україні;

держави, які не розкривають у публічному доступі інформацію про структуру власності юридичних осіб;

держави, з якими Україною не укладені міжнародні договори з положеннями про обмін інформацією.

Такий перелік держав (територій) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, оприлюднює щороку в офіційних друкованих виданнях та на офіційному веб-сайті із зазначенням ставок податку на прибуток підприємств (корпоративний податок). Інформація про зміну ставок оприлюднюється протягом трьох місяців з дати їх зміни.

Підпунктом 39.2.1.7 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин до 13.08.2015) визначено, що господарські операції, передбачені підпунктами 39.2.1.1 - 39.2.1.3 і 39.2.1.5 підпункту 39.2.1 цього пункту, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови:

загальний обсяг доходу платника податків та/або його пов'язаних осіб від усіх видів діяльності, що враховується під час визначення об'єкта обкладення податком на прибуток підприємств, перевищує 20 млн гривень за відповідний податковий (звітний) календарний рік;

обсяг групи таких господарських операцій платника податків та/або його пов'язаних осіб з одним контрагентом перевищує 1 млн гривень (без урахування податку на додану вартість) або 3 відсотки доходу, що враховується під час визначення об'єкта обкладення податком на прибуток підприємств, платника податків за відповідний податковий (звітний) рік.

Відповідно до підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин до 13.08.2015) платники податків (крім Національного банку України), які протягом звітного періоду здійснювали контрольовані операції, зобов'язані подавати до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, інформацію про здійснені контрольовані операції одночасно з поданням декларації з податку на прибуток підприємств (додаток до декларації).

Платники податків, обсяг контрольованих операцій яких з одним контрагентом перевищує 5 млн гривень (без урахування податку на додану вартість), зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, що настає за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Форма звіту про контрольовані операції встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

З аналізу вищевикладених норм слідує, що в розумінні Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин до 13.08.2015) операція є контрольованою за умови, якщо загальний обсяг доходу платника податків та/або його пов'язаних осіб від усіх видів діяльності, що враховується під час визначення об'єкта обкладення податком на прибуток підприємств, перевищує 20 млн гривень за відповідний податковий (звітний) календарний рік та обсяг групи таких господарських операцій платника податків та/або його пов'язаних осіб з одним контрагентом перевищує 1 млн гривень (без урахування податку на додану вартість) або 3 відсотки доходу, що враховується під час визначення об'єкта обкладення податком на прибуток підприємств, платника податків за відповідний податковий (звітний) рік, в якій ставка податку на прибуток підприємств (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижча, ніж в Україні. Враховуючи це, обов'язок з подання до відповідного органу виконавчої влади звіту про контрольовані операції виникає тільки у тих платників податків, які здійснювали контрольовані операції протягом звітного періоду.

Разом з тим, згідно положень підпункту 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин з 13.08.2015) для цілей нарахування податку на прибуток підприємств контрольованими є господарські операції, що впливають на об'єкт оподаткування платника податків, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), що включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Операції з контрагентом, зареєстрованим у державі (на території), включеній до зазначеного переліку, визнаються контрольованими з дати включення держави (території) до такого переліку.

Під час визначення переліку держав (територій) Кабінет Міністрів України враховує такі критерії:

держави (території), у яких загальна ставка податку на прибуток підприємств (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижча, ніж в Україні;

держави, з якими Україною не укладені міжнародні договори з положеннями про обмін інформацією.

Затверджений Кабінетом Міністрів України перелік держав (територій) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, оприлюднює щороку в офіційних друкованих виданнях та на своєму офіційному веб-сайті із зазначенням ставок податку на прибуток підприємств (корпоративний податок). Інформація про зміну ставок оприлюднюється протягом трьох місяців з дати їх зміни.

Підпунктом 39.2.1.7 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин з 13.08.2015) визначено, що господарські операції, передбачені підпунктами 39.2.1.1 - 39.2.1.3 і 39.2.1.5 підпункту 39.2.1 цього пункту, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови:

річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік;

обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 5 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

Відповідно до підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин з 13.08.2015) платники податків, обсяг контрольованих операцій яких з одним контрагентом перевищує 5 млн гривень (без урахування податку на додану вартість), зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, що настає за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Форма звіту про контрольовані операції встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Виходячи з викладених норм вбачається, що в розумінні Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин з 13.08.2015) операція є контрольованою за умови, якщо річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік та обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 5 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік, при цьому однією із сторін такої операції є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), в якій ставка податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижче, ніж в Україні. Враховуючи це, обов'язок з подання до відповідного органу виконавчої влади звіту про контрольовані операції виникає тільки у тих платників податків, які здійснювали контрольовані операції протягом звітного періоду.

З матеріалів справи вбачається, що в періоді, що перевірявся, ТОВ «ЮКАН» мав господарські правовідносини з компанією «Fomatron Industrie, SA» (Швейцарська Конфедерація) на підставі укладеного між ними контракту купівлі-продажу скраплених газів від 20.04.2015 №02/LPG-UKAN, за яким у період з 20.04.2015 по 15.09.2015 позивач придбав у «Fomatron Industrie, SA» зазначений у контракті товар на загальну вартість 23 527 863,51 грн. (без врахування непрямих податків).

Суд зазначає, що протягом 2015 року відповідно до підпункту 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України діяли декілька затверджених розпорядженнями Кабінету Міністрів України переліків держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні, а саме:

Перелік держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні, затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №1042-р (діяв до 14.05.2015). У зазначений період дії розпорядження до переліку таких країн віднесена Швейцарська Конфедерація;

Перелік держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 №449-р (термін дії з 14.05.2015 до 16.09.2015). У зазначений період дії розпорядження до переліку таких країн віднесена Швейцарська Конфедерація;

Перелік держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №977-р (діє з 16.09.2015 та є чинним на даний час). У вказаному переліку Швейцарська Конфедерація відсутня.

Із зазначеного слідує, що протягом 2015 року Швейцарська Конфедерація була як включена, так і відсутня у переліку держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні. В результаті цього вказані розбіжності впливають на права та обов'язки позивача в частині звітування про контрольовані господарські операції, щодо яких змінилися критерії віднесення їх до контрольованих.

Судом встановлено, що у Швейцарській Конфедерація встановлено три ставки податку на прибуток підприємств: федеральний, кантональний та муніципальний (комунальний), при цьому у кожному кантоні Швейцарської Конфедерації встановлено різні розміри податку на прибуток підприємств, що не враховано відповідачем під час складення акта перевірки та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Як підтверджується матеріалами справи, «Fomatron Industrie, SA», з яким ТОВ «ЮКАН» мав господарські відношення за контрактом №02/LPG-UKAN, є платником податків Швейцарської Конфедерації за №24148, ідентифікаційний номер 352.1.000.5003, має зареєстрований офіс на її території в Лугано (кантон Тічіно), оподатковується на загальних підставах прямим федеральним податком (Швейцарська Конфедерація), та кантональним податком (кантон Тічіно), та комунальним податком, що підтверджено листом Департаменту фінансів та економіки Республіки та кантону Тічіно від 21.02.2017 № СSІ 21/02/2017 22-00-44 15P15G3701, також листом Генерального директора Компанії від 16.03.2017.

До матеріалів справи наданий також електронний лист посольства Швейцарії від 12.05.2017, в якому зазначено, що ставка податку на прибуток для корпорацій, які знаходяться в Лугано (кантон Тічіно) в 2015 році становила 19,8%, та оригінал листа Державного Секретаріату з питань Міжнародних Фінансових питань відділу по роботі з двосторонньої угоди про недопущення подвійного оподаткування Швейцарської Конфедерації від 12.05.2017 з підтвердженням, що в 2015 році в Швейцарії ставка податку на прибуток в кантоні Тічіно була 19,8 %.

Відповідно до пункту 136.1 статті 136 Податкового кодексу України базова (основна) ставка податку у 2015 році становила 18%.

Із зазначеного слідує, що ставка податку на прибуток підприємств (корпоративний податок) для «Fomatron Industrie, SA» (Лугано, кантон Тічіно, Швейцарія) згідно з різних джерел є більшою на 1,8 відсоткових пунктів, ніж в Україні, а не меншою на 5 відсоткових пунктів, як це передбачено підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України.

Таким чином, з урахуванням особливостей податкових вимог (правил) кантону Тичино, «Fomatron Industrie, SA», сплачує в кантоні Тічіно Швейцарської Конфедерації податок на прибуток за загальною ставкою 19,8%, що не є на 5 і більше відсоткових пунктів нижчою, ніж в Україні, а тому вказані в акті перевірки господарські операції, здійснені з «Fomatron Industrie, SA» (Швейцарська Конфедерація), не підпадають під критерії контрольованих, як наслідок, позивач не зобов'язаний подавати звіт про контрольовані операції.

Враховуючи вищенаведене, суд вказує на те, що сума господарських операцій позивача із «Fomatron Industrie, SA» в 2015 році дійсно перевищує 5 млн. гривень, разом з цим ставка податку на прибуток, що сплачувалась нерезидентом «Fomatron Industrie, SA» (Швейцарська Конфедерація), не є на 5 і більше відсоткових пунктів нижчою, ніж в Україні.

З огляду на викладене, висновки відповідача про наявність підстав для віднесення операцій позивача з нерезидентом «Fomatron Industrie, SA» до переліку контрольованих ґрунтуються лише на припущеннях та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Суд зазначає, що прийняття податкових повідомлень-рішень, на підставі яких визначаються податкові зобов'язання, не можуть ґрунтуватись на припущеннях, а повинні доказуватись як факт і підтверджуватись документально.

На підставі вищенаведеного суд вважає, що відповідач не спростував зазначені твердження позивача щодо ставок податку на прибуток підприємств (корпоративний податок) у відповідному кантоні Швейцарської Конфедерації, до якого відносяться контрагент позивача, а тому суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність висновків акту від 02.11.2016 №399/1-26-15-14-03-01/23711590 про порушення позивачем вимог підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України щодо обов'язкового подання в установлений законом термін до контролюючого органу звіту про контрольовані операції з компанією-нерезидентом «Fomatron Industrie, SA», а тому прийняте на його підставі податкове повідомлення-рішення від 14.11.2016 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У частині 2 статті 71 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведена правомірність та обґрунтованість прийнятого ним оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню.

Відповідно, беручи до уваги положення статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає присудженню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Керуючись вимогами статей 69-71, 94, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 14.11.2016 №.

Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЮКАН» () понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 5481,00 грн. за рахунок асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур