Справа № 826/3587/17
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 року м. Київ К/800/31819/17

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий);
Мороза В.Ф., Стрелець Т.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Державної служби геології та надр України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 липня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до Державної служби геології та надр України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (далі - позивач, ПАТ «Укрнафта») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної служби геології та надр України (далі - відповідач, Держгеонадра), в якому просило суд визнати протиправними дії Держгеонадра щодо відмови в продовженні строку дії спеціального дозволу № 832 від 31 березня 1997 року на видобування корисних копалин Заводівського родовища, спеціального дозволу № 946 від 27 червня 1997 року на видобування корисних копалин Коржівського родовища, спеціального дозволу № 1038 від 12.08.1997 року на видобування корисних копалин Козіївського родовища, спеціального дозволу № 914 від 9 червня 1997 року на видобування корисних копалин Південно-Панасівського родовища, спеціального дозволу № 944 від 27 червня 1997 року на видобування корисних копалин Анастасівського родовища, спеціального дозволу № 945 від 27.06.1997 року на видобування корисних копалин Артюхівського родовища, спеціального дозволу № 947 від 27 червня 1997 року на видобування корисних копалин Рибальського родовища, спеціального дозволу № 1074 від 23 вересня 1997 року на видобування корисних копалин Липоводолинського родовища, спеціального дозволу № 1075 від 23 вересня 1997 року на видобування корисних копалин Качалівського родовища, а також зобов'язати Держгеонадра продовжити строк дії та видати ПАТ «Укрнафта» відповідні спеціальні дозволи строком дії на 20 років.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 липня 2017 року залишено без розгляду позовні вимоги в частині, що стосуються спеціального дозволу № 832 від 31 березня 1997 року на видобування корисних копалин Заводівського родовища, спеціального дозволу № 946 від 27 червня 1997 року на видобування корисних копалин Коржівського родовища, спеціального дозволу № 1038 від 12 серпня 1997 року на видобування корисних копалин Козіївського родовища.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що здійснив необхідні заходи для продовження дії таких спеціальних дозволів, зокрема завчасно та неодноразово звертався до Держгеонадра з заявами та необхідними документами. Однак відповідач щоразу безпідставно повертав матеріали ПАТ «Укрнафта» без розгляду на підставі пункту 15 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30 травня 2011 року в частині підпункту, який визначає в якості підстави для відмови в продовженні строку дії спеціальних дозволів наявність у надрокористувача боргу із сплати загальнодержавних податків та зборів станом на останній звітний період, а також у зв'язку з відсутністю в наданій копії довіреності повноважень підписанта на звернення до Держгеонадра з заявами на продовження строків дії спеціальних дозволів. Позивач акцентує увагу на тому, що посилання відповідача на підпункт пункту 15 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами в якості підстави для відмови в продовженні строків дії спеціальних дозволів не може вважатись правомірним, оскільки таке положення законодавства визнано незаконним та скасовано в судовому порядку у справі

№ 826/15532/16, а решта посилань Держгеонадра є безпідставними з огляду на абзац 9 пункту 5 статті 41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності.

На думку ПАТ «Укрнафта», оскільки Держгеонадра не прийнято наказу щодо продовження строків дії або відмови в продовженні строків дії відповідних спеціальних дозволів, а зазначені підстави для відмови в продовженні строків дії спеціальних дозволів не можуть вважатись правомірними, позивач вважає, що він набув права провадити діяльність з видобутку на таких ділянках надр за принципом «мовчазної згоди», як це передбачено п. 6 ст.41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року, адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Державної служби геології та надр України щодо відмови ПАТ «Укрнафта» в продовжені строку дії:

- спеціального дозволу № 914 від 9 червня 1997 року на видобування корисних копалин Південно-Панасівського родовища;

- спеціального дозволу № 944 від 27 червня 1997 року на видобування корисних копалин Анастасівського родовища;

- спеціального дозволу № 945 від 27 червня 1997 року на видобування корисних копалин Артюхівського родовища;

- спеціального дозволу № 947 від 27 червня 1997 року на видобування корисних копалин Рибальського родовища;

- спеціального дозволу № 1074 від 23 вересня 1997 року на видобування корисних копалин Липоводолинського родовища;

- спеціального дозволу № 1075 від 23 вересня 1997 року на видобування корисних копалин Качалівського родовища.

Зобов'язано Державну службу геології на надр України продовжити строк дії та видати ПАТ «Укрнафта»:

- спеціальний дозвіл № 914 від 9 червня 1997 року на видобування корисних копалин Південно-Панасівського родовища на 20 років до 9 червня 2037 року;

- спеціальний дозвіл № 944 від 27 червня 1997 року на видобування корисних копалин Анастасівського родовища на 20 років до 27 червня 2037 року;

- спеціальний дозвіл № 945 від 27 червня 1997 року на видобування корисних копалин Артюхівського родовища на 20 років до 27 червня 2037 року;

- спеціальний дозвіл № 947 від 27 червня 1997 року на видобування корисних копалин Рибальського родовища на 20 років до 27 червня 2037 року;

- спеціальний дозвіл № 1074 від 23 вересня 1997 року на видобування корисних копалин Липоводолинського родовища на 20 років до 23 вересня 2037 року;

- спеціальний дозвіл № 1075 від 23 вересня 1997 року на видобування корисних копалин Качалівського родовища на 20 років до 23 вересня 2037 року.

У касаційній скарзі, відповідач, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши доповідача, здійснивши перевірку матеріалів справи та доводів касаційної скарги, суд вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ПАТ "Укрнафта" завчасно звернулось до Державної служби геології та надр України (далі - Держгеонадра) з заявами та додатковими документами, які передбачені Порядком № 615 для продовження строку дії відповідних спеціальних дозволів, а саме: щодо спеціального дозволу № 914 від 9 червня 1997 року заява № 05.2.2-20/105 від 18 серпня 2016 року; щодо спеціального дозволу № 944 від 27 червня 1997 року заява № 05.2.2-20/106 від 18 серппня 2016 року; щодо спеціального дозволу № 945 від 27 червня 1997 року заява № 05.2.2-20/108 від 18 серпня 2016 року; щодо спеціального дозволу № 947 від 27 червня 1997 року заява № 05.2.2-20/115 від 16 вересня 2016 року; щодо спеціального дозволу № 1074 від 23 вересня 1997 року заява № 05.2.2-20/97 від 3 серпня 2016 року; щодо спеціального дозволу № 1075 від 23 вересня 1997 року заява № 05.2.2-20/96 від 3 серпня 2016 року.

ПАТ "Укрнафта" Держгеонадра у відповідь на зазначені заяви листами від 3 жовтня 2016 року, 10 жовтня 2016 року та 28 жовтня 2016 року повернуло відповідні матеріали з посиланням на пункт 15 Порядку № 615 в частині, що передбачала наявність податкового боргу в якості підстави для відмови в продовженні строку дії спеціальних дозволів.

Позивач в межах строку для звернення на продовження строків дії спеціальних дозволів, передбаченого Порядком № 615, вважаючи відповідні відмови протиправними повторно звернувся до Держгеонадра з заявами та додатковими документами для продовження строків дії відповідних спеціальних дозволів (супровідний лист № 05.2.2-20/152 від 23 грудня 2016 року з доданими заявами та додатковими документами щодо кожного зі спеціальних дозволів).

У відповідь на зазначене звернення відповідач листами від 8 лютого 2017 року

№ 2850/13/12-17 щодо спеціального дозволу № 914, № 2845/13/12-17 щодо спеціального дозволу № 944, № 2852/13/12-17 щодо спеціального дозволу № 945, № 2846/13/12-17 щодо спеціального дозволу № 947, № 2851/13/12-17 щодо спеціального дозволу № 1074,

№ 2853/13/12-17 щодо спеціального дозволу № 1075 повторно повернув матеріали позивача без розгляду на підставі пункту 15 Порядку № 615 в частині, що передбачала наявність податкового боргу в якості підстави для відмови в продовженні строку дії спеціальних дозволів, а також з посиланням на відсутність повноважень представника позивача підписувати заяви на продовження строку дії спеціальних дозволів на користування надрами на підставі довіреності № 10-325/д від 14 квітня 2016 року, яка була додана до заяв на продовження строків дії спеціальних дозволів.

Відповідно до статті 57 Кодексу України про надра у разі порушення вимог статті 56 та інших статей цього Кодексу користування надрами може бути обмежено, тимчасово заборонено (зупинено) або припинено центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або іншим державним органом, уповноваженим на застосування таких заходів реагування, в порядку, встановленому законодавством.

При користуванні надрами відповідно до умов угоди про розподіл продукції право користування надрами може бути припинено, обмежено чи тимчасово заборонено (зупинено) на умовах та в порядку, передбачених Законом України "Про угоди про розподіл продукції" і такою угодою, і лише у випадках, зазначених у частині четвертій статті 26 цього Кодексу.

Пунктом 5 статті 4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" визначено, що підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є:

- подання суб'єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком;

- виявлення в документах, поданих суб'єктом господарювання, недостовірних відомостей;

- негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру.

При повторному розгляді документів не допускається відмова у видачі документа дозвільного характеру з причин, раніше не зазначених у письмовому повідомленні заявнику (за винятком не усунення чи усунення не в повному обсязі заявником причин, що стали підставою для попередньої відмови).

Вищий адміністративний суд України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що зі змісту зазначених статей не вбачається можливості відмовити в продовженні строку дії спеціального дозволу в разі наявності у надрокористувача податкового боргу. Більш того, статтею 4 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" передбачено, що виключно законами, які регулюють відносини, пов'язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюється вичерпний перелік підстав для відмови у видачі, переоформлення, видачі дубліката, анулювання документа дозвільного характеру. Законом України "Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності" спеціальні дозволи на користування надрами віднесені до документів дозвільного характеру.

Отже, є правильним висновок суду першої інстанції про обґрунтованість доводів позивача, оскільки нормами Кодексу України про надра, Закону України "Про нафту і газ", а також Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", як нормативно-правовими актами вищої юридичної сили, не передбачено права Держгеонадра відмовляти в продовженні строку дії спеціального дозволу на користування надрами в разі наявності у надрокористувача заборгованості зі сплати податків та зборів, то відмови відповідача № 914, № 944, № 945, № 947, № 1074, № 1075 від розгляду заяв про продовження строку дії спеціальних дозволів з відповідних підстав є протиправними.

Пункт 15 Порядку № 615 в частині можливості відмовити в продовженні строку дії спеціального дозволу в разі наявності у надрокористувача податкової заборгованості визнано незаконним та скасовано постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року у справі № 826/15532/16, що залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2017 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 травня 2017 року.

Оскільки пункт 15 Порядку № 615 в частині можливості відмовити в продовженні строку дії спеціального дозволу в разі наявності у надрокористувача податкової заборгованості визнано незаконним та скасовано судовим рішенням, яке набрало законної сили, то й посилання Держгеонадра на відповідний пункт в якості підстави для повернення документів ПАТ "Укрнафта" без розгляду від початку є протиправним.

Згідно з абзацом 14 пункту 14 Порядку № 615, рішення про продовження строку дії дозволу приймається органом з питань надання дозволу протягом 45 днів після надходження документів у повному обсязі. Відповідно до пункту 25 Порядку № 615 з усіх питань щодо надання спеціальних дозволів, в тому числі й щодо відмови в продовженні дії дозволу Держгеонадра видає наказ, який протягом п'яти робочих днів розміщуються на офіційному веб-сайті відповідного органу.

Правильним є також висновок судів першої та апеляційної інстанцій про те, що в силу вимог Порядку № 615, відповідач був зобов'язаний протягом 45 днів з моменту отримання повних пакетів документів на продовження строків дії трьох спеціальних дозволів прийняти рішення у формі наказу про продовження або про відмову в продовженні строку дії таких спеціальних дозволів з підстав, передбачених законодавством та протягом п'яти робочих днів розмістити відповідне рішення на власному веб-сайті.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що наказу з приводу відмови ПАТ "Укрнафта" в продовженні строку дії спеціальних дозволів на користування надрами Заводівського, Коржівського та Козіївського родовищ не приймалось, а повідомлення про відмову в продовженні строків дії спеціальних дозволів та повернення документів було здійснено листами.

Лист не є рішенням відповідного органу в розумінні Порядку № 615, а тому колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що Держгеонадра під час розгляду питання про продовження строків дії спеціальних дозволів ПАТ "Укрнафта" діяла не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Пунктом 6 статті 41 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" передбачено, що у разі якщо у встановлений законом строк суб'єкту господарювання не видано документ дозвільного характеру або не прийнято рішення про відмову у його видачі, через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб'єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Днем видачі документа дозвільного характеру вважається останній день строку розгляду заяви дозвільним органом, передбаченого законом.

Зазначеною нормою Закону закріплений принцип мовчазної згоди згідно з яким суб'єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

Оскільки відповідач безпідставно повернув позивачу матеріали на продовження строків дії спеціальних дозволів на користування надрами Заводівського, Коржівського та Козіївського родовищ та у встановлений законодавством строк не прийняв жодного рішення щодо дії спеціальних дозволів на користування надрами таких родовищ, то з урахуванням принципу мовчазної згоди Вищий адміністративний суд України погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про обґрунтованість доводів позивача, що останній набув права провадити діяльність з видобутку вуглеводнів на відповідних ділянках надр вже через десять робочих днів з моменту закінчення встановленого законодавством строку для відповіді відповідача щодо подальшої дії таких спеціальних дозволів.

Безпідставними є доводи відповідача про те, що 20 липня 2017 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами" № 519 від 4 липня 2017 року, якою доповнюється п. 15 Порядку № 615 абзацами, які передбачають заборгованість з рентної плати за користування надрами в якості підстави для відмови в продовженні строку дії спеціального дозволу, з огляду на наступне.

Постанова Кабінету Міністрів України № 519 від 4 липня 2017 року за чинним законодавством України поширює свою дію виключно на правовідносини, що виникли з часу набрання нею чинності та не може застосовуватись до правовідносин, або впливати на права та обов'язки сторін, які виникли раніше.

З урахуванням викладеного, Вищий адміністративний суд України вважає, що суди попередніх інстанцій об'єктивно, повно, всебічно дослідили обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, правильно застосували норми матеріального та процесуального права, а тому зробили правильний висновок про задоволення адміністративного позову.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 липня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: