Справа № П/811/340/17
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 жовтня 2017 рокусправа № П/811/340/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.06.2017 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд і постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати розрахунок б/н від 15.02.2017 року щодо плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №ВА 0111060;

- визнати протиправною та скасувати постанову серії ВА №0110030 від 01.03.2017 року.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.06.2017 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.06.2017 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15 квітня 2017 року державними інспекторами управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області, при проведенні рейдової перевірки у пункті габаритно-вагового контролю автомобільної дороги М-12 "Стрій-Тепнопіль-Кіровоград-Знамянка", 716 км. + 405 м. здійснено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки VOLVO, модель FH 12/380, державний номерний знак НОМЕР_1, власником якого є фізична особапідприємець ОСОБА_1, під час якого встановлено перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, про що складено відповідну довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт №0110087.

Відповідно до акту перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів №0110087 від 15.02.2017 року за результатами габаритно-вагового контролю автомобіля VOLVO, модель FH 12/380, державний номерний знак НОМЕР_1, власником якого є фізична особапідприємець ОСОБА_1, встановлено, що навантаження на одиночну вісь даного транспортного засобу становить 12420 кг замість 11000 кг, що також підтверджуються чеком зважування від 15.02.2017 (12520-54-46).

На підставі акту №0110087 від 15.02.2017 року відповідачем здійснено розрахунок б/н від 15.02.2017 щодо плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, згідно якого позивачу нараховано плату за проїзд у розмірі 821,34 євро

Також, 01.03.2017 року, на підставі акту №ВА0111060 від 15.02.2017 року, управлінням Укртрансбезпеки у Кіровоградській області прийнято оскаржувану постанову серії ВА №0110030, якою на Позивача накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 1700 грн.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаних рішень, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідач при винесенні оскаржуваних рішень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені чинним законодавством, що свідчить про відсутність підстав для їх скасування.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Приписами ч.2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Приписами п.22.1 Розділу 22 Правил Дорожнього руху, які визначають правила перевезення вантажу встановлено, що маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Відповідно до п.22.5 Правил Дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до п.4 Порядку №1567, Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

В свою чергу, механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначений визначений Порядком

здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою КМУ від 27.06.2007 року №879.

Згідно п.2 вказаного Порядку, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до п.15 Порядку, контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Згідно п.21 Порядку, у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Згідно ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи зокрема за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що до обов'язків автомобільного перевізника відноситься зокрема дотримання правил щодо маси вантажу та розподілу навантаження на осі, яка в свою чергу не може перевищувати 11 тон на одиничну вісь. В свою чергу, у випадку якщо вказана вагова норма перевищує 2 відсотки, на перевізника покладається обовязок внести плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування.

Між тим, пунктом 19 Порядку №879 передбачено, що під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку. Проте, передбачена п.п.2 п.2 та п.19 Порядку методика, на підставі якої проводиться процес вимірювання (зважування) габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, якою Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються під час проведення габаритно-вагового контролю відсутня.

В свою чергу, методики на підставі якої проводився процес вимірювання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь транспортного засобу Позивача, Відповідачем до суду надано не було.

При цьому, матеріали справи свідчать, що при проведенні габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека керується Порядком затвердженим постановою Кабінету міністрів України № 879 від 27.06.2007 року "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування".

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне наголосити, що зазначалося зазначеним Порядком передбачено затвердження методики процесу визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу.

При цьому, «Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі» від 30.05.2008 року, затверджена заступником голови державної служби автомобільних доріг України - втратила чинність на час виникнення спірних відносин.

Технологічний регламент здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затверджений наказом Державної служби автомобільних доріг України N 219/198, від 07.05.2008, також втратив чинність на момент виникнення спірних відносин.

Водночас, самим Порядком № 879, на який посилається Відповідач, не передбачено порядок здійснення зважування транспортного засобу.

А відповідна методика, згідно з якою, згідно п.19 Порядку повинно проводитись вимірювання, як зазначалося вище, відсутня.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для винесення оскаржуваного рахунку та постанови було встановлення Відповідачем факту перевищення транспортним засобом Позивача, а саме автомобілем VOLVO, модель FH 12/380, державний номерний знак НОМЕР_1, нормативних габаритних параметрів, а саме навантаження на одиночну вісь транспортного засобу становила 12420 кг.

При цьому, в наданих до матеріалів справи довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування відсутня будь-яка інформація щодо порядку здійснення зважування, а саме, якими вагами, у русі чи у статичному стані, у сукупності чи кожна вісь окремо, яким чином враховувався вантаж та ін.

Інших документів, в яких би було зазначено, яким чином було здійснено зважування транспортного засобу, позивачем не надано.

Отже, відповідачем не було підтверджено належними доказами, що перевезення вантажу здійснювалось поза межами допустимих вагових норм.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості відмови в задоволенні позовних вимог.

Також, відповідно до положень ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні адміністративного позову Позивачем був сплачений судовий збір у загальному розмірі 1280.00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанцією №0.0.720279278.1 від 07.03.2017 року та квитанцією №10 від 13.03.2017 року.

Також, при поданні апеляційної скарги, апелянтом було сплачено судовий збір у розмірі 1408.00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією №0.0.796038455.1 від 29.06.2017 року.

Отже, виходячи з того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то сплачений Позивачем судовий збір за подання адміністративного позову та апеляційної скарги підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.06.2017 року була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про необхідність її скасування.

На підставі наведеного, керуючись ч.3 ст.160, ст. 196, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.06.2017 року скасувати та прийняти нову.

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати розрахунок Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області б/н від 15.02.2017 року щодо плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №ВА 01111060.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області серії ВА №0110030 від 01.03.2017 року.

Присудити на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 1280.00 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1408.00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко