Справа № 229/2988/17
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Рагозіна С. О.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року справа №229/2988/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сіваченка І.В.,

суддів Шишова О.О., Чебанова О.О.,

секретар судового засідання Куленко О.Д.,

за участі позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дружківського міського суду Донецької області від 21 вересня 2017 року у справі № 229/2988/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради (далі - Управління) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії. В позові вказав, що з літнього періоду 2015 року відповідач надавав йому житлову субсидію на оплату комунальних послуг у квартирі АДРЕСА_1. З літнього періоду 2017 року в наданні житлової субсидії відповідач йому відмовив, посилаючись на наявні борги за комунальні послуги. В квартирі позивача зареєстрований його брат ОСОБА_3, який є власником 2/3 частин квартири, і який має дохід у вигляді пенсії. Сам же позивач отримує тільки соціальну допомогу малозабезпеченій сім'ї у розмірі 265 грн. на місяць. Разом з тим, при розрахунку субсидії відповідач вказує дохід позивача у розмірі 1684 грн. Позивач вважає, що кожен з власників житла має право на отримання житлової субсидії окремо один від одного, а тому вважає відмову відповідача у призначенні йому житлової субсидії неправомірною. Позивач просив суд зобов'язати Управління усунути порушення його прав і призначити житлову субсидію.

В уточненій позовній заяві позивач просив суд зобов'язати відповідача компенсувати різницю у соціальній допомозі, яка йому виплачується, а саме виплатити різницю між прожитковим мінімумом 1684 грн. та соціальною допомогою малозабезпеченій сім'ї у сумі 265 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях. Вказав, що позивач перебуває на обліку в Управлінні як отримувач субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Субсидія призначається відповідно до Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 (далі - Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення субсидія призначається одній із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб. В окремих випадках субсидія може призначатися особі, яка не зареєстрована, але фактично проживає у житловому приміщенні (будинку) на підставі договору найму (оренди) житла (далі - орендар), якщо їй нараховується плата за житлово-комунальні послуги. Субсидія не може призначатися одночасно за місцем реєстрації особи та місцем її фактичного проживання.

Відповідно до пункту 7 Положення, субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, у тому числі осіб, призваних па строкову військову службу.

Відповідно до пункту 12 Положення, якщо в особи, яка досягла 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення субсидії, середньомісячний сукупний дохід менший під прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб станом на кінець періоду, за який враховуються доходи, або в якої відсутні доходи, для розрахунку субсидії середньомісячний дохід такої особи визначається на рівні одного прожитковою мінімуму, встановленого для працездатних осіб станом на кінець періоду, за який враховуються доходи для призначення субсидії.

Також 26 квітня 2017 року набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України № 300 від 26.04.2017, згідно з якою було внесено ряд змін до Положення.

Відповідно пункту 14 Положення після закінчення строку отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок субсидії на наступний період для домогосподарств. які отримували субсидію у попередньому періоді (крім орендарів житлового приміщення, осіб, яким субсидія була призначена за зареєстрованим місцем перебування, та осіб, які звертаються за субсидією на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива). Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 13 цього Положення, без звернення громадян і протягом десяти днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (не призначення) субсидії та інформують про прийняте рішення громадян. У разі отримання інформації про прострочену понад два місяці заборгованість з оплати послуг субсидія на наступний строк не призначається, про що структурний підрозділ з питань соціального захисту населення інформує особу. Якщо протягом двох місяців з дати інформування про не призначення субсидії на наступний строк громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, субсидія призначається 5 дані закінчення дії попередньої субсидії, в іншому випадку - з місяця, в якому громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору.

Оскільки за квартирою позивача існує заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг, то йому було відмовлено у призначенні субсидії.

Також Відповідач вважає додаткові позовні вимоги необґрунтованими. Вказав, що відповідно до ст. 5 Закону України від 1 червня 2000 року N 1768-III «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» (далі - Закон N 1768-III) розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім'ї, та її середньомісячним сукупним доходом, який обчислюється за методикою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, але цей розмір не може бути більшім ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім'ї. До стабілізації економічним становища в Україні розмір державної соціальної допомоги визначається з урахуванням рівня забезпечення прожиткового мінімуму. Рівець забезпечення прожиткового мінімуму встановлюється виходячи з реальних можливостей видаткової частини Державного бюджету України і затверджується одночасно з прийняттям закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум та одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основний соціальних і демографічних груп населення: працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень, з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня - 1762 гривні.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» рівень забезпечення прожиткового мінімуму (гарантований мінімум) дня призначення допомоги відповідно до Закону N 1768-III у відсотковому співвідношенні до прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення становить: для працездатних осіб - 21 відсоток, для дітей - 85 відсотків, для осіб, які втратили працездатність, та інвалідів - 100 відсотків відповідного прожиткового мінімуму. Розмір державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям не може бути більше 75 відсотків рівня забезпечення прожиткового мінімуму для сім'ї.

Державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям призначається відповідно до Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, який затверджений постановою Кабінетів Міністрів України від 24.02.2003 № 250.

Відповідно до пункту 14 Порядку розмір соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім'ї та її середньомісячним сукупним доходом, але не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім'ї. Середньомісячний сукупний дохід сім'ї обчислюється згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги, що затверджується Мінсоцполітики, Мінекономрозвитку, Мінфіном, Держстатом, МОНмолодьспортом.

Обробка документації отримувачів державних соціальних допомог та компенсаційних виплат здійснюється шляхом використання програмною забезпечення «Автоматизованої системи обробки документації отримувачів пенсій та допомог на базі комп'ютерних технологій» (ПК АСОПД/КОМТЕХ). Зазначена система була створена на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.1992 №81 «Про заходи засновування Закону України «Про пенсійне забезпечення» і розроблена Державним підприємством «Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства праці та соціальної політики відповідно до Договору 1/95 від 03 листопада 1995 року між Міністерством праці та соціальної політики та ІОЦ. При призначені державних соціальних допомог та компенсаційних виплат з використанням ПК АСОПД/КОМТЕХ розрахунок розмірів проводиться відповідно до чинного законодавства України.

Згідно з базою даних ПК АСОПД/КОМТЕХ за останній період з 01.01.2017 по 30.06.2017 призначення соціальної допомоги позивачу проведено в наступних розмірах: з 01.01.2017 по 30.04.2017 - 252,00 грн. (помісячно).

Визначення розміру соціальної допомоги позивача:

1. Рівень забезпечення прожиткового мінімуму на кожного члена сім'ї (1 особа) 1600,00*21%=336,00 грн.

2. Рівень забезпечення прожиткового мінімуму сім'ї - 336,00 грн.

3. Середньомісячний сукупний дохід сім'ї - 0,00 грн.

4. Обмеження розміру допомоги (75% рівня забезпечення прожиткового мінімуму сім'ї) 336,00*75% = 252,00 грн.

З 01.05.2017 по 30.06.2017 соціальна допомога - 265,23 грн. щомісячно (збільшення розміру прожиткового мінімуму з 01.05.2017 року).

Таким чином, відповідач вважає, що нарахування соціальної допомоги позивачеві як малозабезпеченій сім'ї було розраховано відповідно до чинного законодавства.

Постановою Дружківського міського суду Донецької області від 21 вересня 2017 року у справі № 229/2988/17 позов задоволено частково.

Зобов'язано Управління переглянути питання про призначення позивачу житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_2, з урахуванням змін, внесених Постановою КМ України від 18 серпня 2017 року № 609 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» до Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, з 19 серпня 2017 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанова мотивована тим, що законодавство України не передбачає можливість чи обов'язок будь-яких держаних органів здійснювати особам, яким призначена державна соціальна допомога як малозабезпеченим сім'ям, різницю між розміром призначеної допомоги та прожитковим мінімумом.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції частково і направити в той же суд для з'ясування всіх вимог за позовом та прийняти законне рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що суд відмовився надати повістку на який час прибути для проголошення рішення. Також судом не обговорювалось та не надано роз'яснення щодо порушення частини першої статті 24, статті 60, частини третьої статті 46 Конституції України.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник відповідача до апеляційного суду не прибув.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Відповідно до Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 (в редакції, чинній на день відмови позивачу у призначенні субсидії), право на отримання адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а також субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - субсидія) поширюється на громадян, які проживають у житлових приміщеннях (будинках), в частині оплати ними користування житлом; утримання житла; управління багатоквартирним будинком, комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.

Призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад.

Субсидія призначається одній із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб. В окремих випадках на підставі рішення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрації та виконавчого органу міської і районної ради або утвореної ними комісії та акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства субсидія може призначатися особі, яка не зареєстрована, але фактично проживає у житловому приміщенні (будинку) на підставі договору найму (оренди) житла (далі - орендар), якщо їй нараховується плата за житлово-комунальні послуги, або індивідуальним забудовникам, будинки яких не прийняті в експлуатацію.

Субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, у тому числі осіб, призваних на строкову військову службу.

Якщо особи, зареєстровані у житловому приміщенні (будинку), сплачують за житлово-комунальні послуги на розділені особові рахунки, субсидія може призначатися окремо за розділеними особовими рахунками виходячи з кількості зареєстрованих осіб, які сплачують за послуги на такі рахунки, на підставі рішення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрації та виконавчого органу міської і районної ради або утвореної ними комісії та акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.

Для призначення субсидії сукупний дохід обчислюється виходячи з доходів, нарахованих особам, які досягли 14-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, без урахування податку з доходів фізичних осіб, відомості про які надаються структурним підрозділам з питань соціального захисту населення ДФС, Пенсійним фондом України, фондами соціального страхування, у порядку, визначеному пунктом 13 цього Положення, а також розмірів державної соціальної допомоги, що виплачується структурними підрозділами з питань соціального захисту населення (крім частини допомоги при народженні дитини, виплата якої здійснюється одноразово, частини допомоги при усиновленні дитини, виплата якої здійснюється одноразово, одноразової винагороди жінкам, яким присвоєно почесне звання України "Мати-героїня", державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг).

Якщо в особи, яка досягла 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення субсидії, середньомісячний сукупний дохід менший від прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб станом на кінець періоду, за який враховуються доходи, або в якої відсутні доходи, але вона навчалася за денною формою навчання у загальноосвітньому, професійно-технічному, вищому навчальному закладі, для розрахунку субсидії середньомісячний дохід такої особи визначається на рівні одного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб станом на кінець періоду, за який враховуються доходи для призначення субсидії.

Для нарахування субсидій на запит структурних підрозділів з питань соціального захисту населення у п'ятиденний строк з дня його отримання подаються відомості про:

Забезпеченість громадян житловою площею та комунальними послугами за формами, затвердженими Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими держадміністраціями, в яких зазначається вартість послуг у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування комунальними послугами в опалювальний і неопалювальний періоди,а також сума простроченої понад два місяці заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, - підприємствами виробниками/виконавцями житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 14 Положення в редакції, чинній на час прийняття рішення відповідачем про відмову у призначенні ОСОБА_2 субсидії, після закінчення строку отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому періоді (крім орендарів житлового приміщення, осіб, яким субсидія була призначена за зареєстрованим місцем перебування, та осіб, які звертаються за субсидією на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива). Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 13 цього Положення, без звернення громадян і протягом десяти днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (непризначення) субсидії та інформують про прийняте рішення громадян. У разі отримання інформації про прострочену понад два місяці заборгованість з оплати послуг субсидія на наступний строк не призначається, про що структурний підрозділ з питань соціального захисту населення інформує особу. Якщо протягом двох місяців з дати інформування про непризначення субсидії на наступний строк громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, субсидія призначається з дати закінчення дії попередньої субсидії, в іншому випадку - з місяця, в якому громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору.

Суд встановив, що ОСОБА_2 з 01 липня по 31 грудня 2017 року призначена державна соціальна допомога малозабезпеченій сім'ї у розмірі 265,23 грн. Виплату вказаної допомоги здійснює відповідач (а.с.2).

17 липня 2017 року начальник Управління надав роз'яснення ОСОБА_2 про причини відмови йому у призначенні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до листа позивачу відмовлено у призначенні субсидії у зв'язку з наявністю заборгованості понад двох місяців за житлово-комунальні послуги, зокрема, заборгованості за послуги теплопостачання, послуги газопостачання, послуги з утримання будинку та прибудинкової території, послуги з вивезення побутового сміття (а.с.3-4).

Суд встановив, що ОСОБА_2 21 грудня 2016 року звертався до Управління з заявою про призначення житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг у квартирі АДРЕСА_3 (а.с.22).

В декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, від 21 грудня 2016 року ОСОБА_2 вказав себе та ОСОБА_3 і відповідні доходи (а.с.23).

Відповідно інформації, наданої шляхом передачі даних в електронному вигляді відповідно до п. 13 Постанови КМ України №848 від 21 жовтня 1995 року по особовій справі №51134, за квартирою АДРЕСА_2 існує заборгованість за житлово-комунальні послуги перед:

- Дружківським комунальним автотранспортним підприємством 052305 за вивезення сміття у сумі 233,87 грн.,

- комунальним підприємством «Комсервіс» - 617,59 грн.,

- Дружківським відділенням Краматорського управління газового господарства - 3300,66 грн.,

- ОКП «Донецьктеплокомуненерго» - 20318,61 грн. (а.с.24).

Рішенням Управління від 01 серпня 2017 року ОСОБА_2 було відмовлено у призначенні житлової субсидії у зв'язку з наявністю боргу за житлово-комунальні послуги (а.с.28).

Оскільки особові рахунки між ОСОБА_2 та іншим співвласником квартири ОСОБА_3 не розділені, то, відповідно до Положення, відповідач правомірно призначив субсидію на одного із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) з урахуванням всіх зареєстрованих у приміщенні, в даному випадку, на позивача ОСОБА_2

Також Управління правомірно розраховував розмір субсидії, беручи до уваги дохід ОСОБА_2 на рівні одного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб станом на кінець періоду, за який враховуються доходи для призначення субсидії, оскільки на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення субсидії, його середньомісячний сукупний дохід був менший від прожиткового мінімуму.

Разом з тим, суд встановив, що Постановою КМ України від 18 серпня 2017 року № 609 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» були внесені зміни до Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, зокрема, у пункті 14 третє речення абзацу одинадцятого після слів "заборгованість з оплати послуг" доповнити словами", загальна сума якої перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,". Постанова набула чинності 19 серпня 2017 року.

Відповідно до п. 14 Положення перерахунок субсидії в межах установленого строку її призначення без звернення громадян здійснюється у разі, зокрема, отримання за запитом уточненої інформації про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, забезпеченість громадян житловою площею та комунальними послугами, доходи осіб, зазначених у пункті 7 цього Положення (крім субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива) тощо.

Виходячи з того, що з 19 серпня 2017 року субсидія не призначається у разі отримання інформації про прострочену понад два місяці заборгованість з оплати послуг, загальна сума якої перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд вважає, що є підстави для перерахунку відповідачем субсидії в межах установленого строку її призначення без звернення ОСОБА_2 з урахуванням змін, внесених до Положення.

А тому місцевий суд обґрунтовано вважав за необхідне зобов'язати відповідача переглянути питання про призначення позивачу ОСОБА_2 житлової субсидії з урахуванням змін, внесених Постановою КМ України від 18 серпня 2017 р. № 609 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» до Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, з дати набрання чинності цими змінами.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача компенсувати різницю у соціальній допомозі малозабезпеченій сім'ї, яка йому виплачується, а саме виплатити різницю між прожитковим мінімумом 1684 грн. та соціальною допомогою малозабезпеченій сім'ї у сумі 265 грн., то суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 1 Закону N 1768-III, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї. Малозабезпеченою сім'єю є сім'я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Середньомісячним сукупним доходом, відповідно до названої норми, є обчислений у середньому за місяць доход усіх членів сім'ї з усіх джерел надходжень протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги.

Відповідно до ст. 5 Закону N 1768-III розмір допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім'ї та її середньомісячним сукупним доходом за попередні шість місяців, але цей розмір не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім'ї. До стабілізації економічного становища в Україні розмір державної соціальної допомоги визначається з урахуванням рівня забезпечення прожиткового мінімуму. Рівень забезпечення прожиткового мінімуму встановлюється виходячи з реальних можливостей видаткової частини Державного бюджету України і затверджується одночасно з прийняттям закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Умови призначення і виплати малозабезпеченим сім'ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом N 1768-III, визначені постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року, якою затверджено «Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям».

Законом N 1768-III та зазначеним Порядком передбачено, що розмір державної соціальної допомоги обчислюється за методикою, встановленою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Відповідно до п. 1, пп. 5.1 «Методики обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України від 15 листопада 2001 року № 486/202/524/455/3370, методика призначена для обчислення сукупного доходу сімей (одержувачів) для всіх видів соціальної допомоги і застосовується при визначенні їх права на соціальну допомогу та розрахунку її розміру.

Згідно з цією Методикою до сукупного доходу сімей (одержувачів) входять, зокрема, стипендії, пенсії, допомога (крім одноразової допомоги при народженні дитини, допомоги на поховання, одноразової допомоги, яка надається за рішеннями органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, підприємств, організацій незалежно від форм власності, у тому числі громадських та благодійних), допомога на навчання, безпосередньо отримана особою від підприємства, установи чи організації, за винятком коштів, отриманих на умовах позики чи кредитів. При цьому до сукупного доходу не включається відповідна допомога, для призначення якої обчислюється сукупний дохід.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлений рівень забезпечення прожиткового мінімуму для працездатних та непрацездатних осіб та для дітей відповідного віку для призначення державної соціальної допомоги.

Так, згідно із статтею 9 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» у 2017 році рівень забезпечення прожиткового мінімуму (гарантований мінімум) для призначення допомоги відповідно до Закону N 1768-III у відсотковому співвідношенні до прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення становить: для працездатних осіб - 21 відсоток, для дітей - 85 відсотків, для осіб, які втратили працездатність, та інвалідів - 100 відсотків відповідного прожиткового мінімуму.

Розмір державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям у 2017 році не може бути більше 75 відсотків рівня забезпечення прожиткового мінімуму для сім'ї.

Згідно зі ст. 11 Закону N 1768-III покриття витрат на виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям здійснюється за рахунок субвенцій з державного бюджету до місцевих бюджетів.

У Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави. Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в тому ж Рішенні, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Згідно із зазначеним Рішенням КСУ, положення статті 1, частин першої, третьої статті 95 Конституції України у системному зв'язку з положеннями статті 3, частини першої статті 17, частини третьої статті 22, статей 46, 48 Основного Закону України треба розуміти так, що однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

Відповідно до ч.2 ст. 95 Конституції України виключно законами України про державні бюджети на відповідні роки визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03.06.2014 р. по справі «Великода проти України» суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що законодавство України не передбачає можливість чи обов'язок будь-яких держаних органів здійснювати особам, яким призначена державна соціальна допомога як малозабезпеченим сім'ям, різницю між розміром призначеної допомоги та прожитковим мінімумом.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Частина друга статті 167 КАС України у випадку проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зобов'язує суд скласти повний його текст протягом 5 днів, проте не передбачає виклик повісткою для проголошення повного тексту рішення, як і саме таке проголошення.

Статтею 24 Конституції України передбачено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Статтею 60 Конституції України визначено, що ніхто не зобов'язаний виконувати явно злочинні розпорядження чи накази. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу настає юридична відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

З цього приводу необхідно зазначити, що в даному випадку ст. 9 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік», на 2017 рік був встановлює рівень забезпечення прожиткового мінімуму (гарантований мінімум) для призначення допомоги відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» у розмірі 21 відсотку до прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення для працездатних осіб, а розмір державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям у 2017 році не може бути більше 75 відсотків рівня забезпечення прожиткового мінімуму для сім'ї.

Цей закон не визнаний у встановленому порядку неконституційним.

Відтак, порушень відповідачем норм діючого законодавства при визначенні розміру соціальної допомоги ОСОБА_2, в тому числі не нижчому від прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про Державний бюджет на 2017 рік», апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині не підлягають задоволенню.

Крім того, в апеляційній скарзі на постанову місцевого суду від 21 вересня 2017 року ОСОБА_2 висловлено також вимогу скасувати ухвалу того ж суду від 20 вересня 2017 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Рагозіної С.О., а його заяву про відвід судді - задовольнити.

Ухвалою судді Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 20 вересня 2017 року.

Підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження стали приписи частини третьої статті 31 КАС України про те, що ухвала за наслідками розгляду питання про відвід (самовідвід) окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Таким чином, заперечення проти ухвали Дружківського міського суду Донецької області від 20 вересня 2017 року апеляційним судом розглядаються в межах апеляційного перегляду постанови цього суду від 21 вересня 2017 року.

По суті таких заперечень колегія суддів зазначає наступне.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначається, що суддя Дружківського міського суду Донецької області Рагозіна С.О., відмовляючи в задоволенні запиту ОСОБА_2 на отримання інформації, порушила Конституцію України та Закони України «Про інформацію» та «Про доступ до публічної інформації», у зв'язку з чим не може розглядати позов по суті.

Статтею 27 КАС України визначений перелік підстав, за яких може бути заявлений відвід судді.

Аналіз зазначеної процесуальної норми дозволяє дійти висновку, що унеможливлюється участь судді у розгляді справи за наявності в учасника судового розгляду обґрунтованого певними об'єктивними обставинами сумніву щодо його неупередженості.

Перевіривши доводи позивача про відвід судді обставини, колегія суддів приходить до висновку, що мотиви щодо заявленого відводу не є такими, що відповідно до норм процесуального закону виключають участь головуючого судді у розгляді даної адміністративної справи.

Навіть якщо припустити, що судом було порушено права позивача у зв'язку з незадоволенням його запиту, зазначена підстава ще не свідчить про упередженість судді, а така помилка може бути виправлена в процесуальному порядку.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд не вбачає, що місцевий суд повинен був задовольнити заяву про відвід судді Дружківського міського суду Донецької області Рагозіна С.О.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

В повному обсязі ухвала виготовлена 30 листопада 2017 року.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Дружківського міського суду Донецької області від 21 вересня 2017 року у справі № 229/2988/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В.Сіваченко

Судді О.О.Шишов

О.О.Чебанов