Справа № 487/2519/17
Суддя: Щербина С. В.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/2519/17
Провадження № 2-а/487/169/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.11.2017 року Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря Єлишевої А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 1 роти 1 батальону Гришаєва Олександра Олександровича, Управління патрульної поліції у м.Миколаєві про скасування постанови, -
встановив:
11.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспектора патрульної поліції 1 роти 1 батальону Гришаєва О.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 22.04.2017 року
В позові позивач зазначив, що 22.04.2017 року він керував т/з Hyndai Santa Fe н/з НОМЕР_1 , рухався по вул. 8 Березня 85 в м.Миколаєві, та допустив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34. "Зупинка заборонена", у зв`язку з чим інспектором УПП винесено постанову за порушення п. 3.34. ПДР та притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП та притягнуто до відповідальності у виді штрафу у розмірі 425 грн.
Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки винесена з порушенням вимог КУпАП. Так, відповідно до ст. 276 КУпАП, справи про адміністративне правопорушення мають розглядатися за місцем його вчинення, тобто за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Проте інспектор Гришаєв О.О. не дотримався зазначених вимог, та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, з порушенням ст. 278, 279 КУпАП щодо процедури розгляду справи. Незаконний розгляд справи на місці зупинки, позбавив його (позивача) скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП. Крім того згідно наданих письмових пояснень до позову, він (позивач) був вимушений зупинити транспортний засіб у забороненому для цього місці, оскільки раптово відчув себе погано, та мав намір прийняти ліки. Патрульний поліцейський не звернув на це уваги, та виніс постанову.
Ухвалою суду від 02.10.2017 року до участі у справі в якості другого відповідача залучено Управління патрульної поліції м.Миколаєва.
В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та наполягав на їх задоволенні.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Представник Управління патрульної поліції у м.Миколаєві в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Крім того надав письмові заперечення на позов, відповідно до яких позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає. Зазначає, що постанова від 22.04.2017 року винесена відповідно до вимог КУпроАП, є законною та обґрунтованою.
Дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис з нагрудного відео реєстратора, суд приходить до наступного:
22.04.2017 року відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії БР №447115 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за скоєння адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП, згідно якої ОСОБА_1 22.04.2017 року о 09.25 год. в м.Миколаєві по вул. 8 Березня 85, керуючи т/з Hyndai Santa Fe н/з НОМЕР_1 , здійснив зупинення (стоянку) в зоні дії дорожнього знаку 3.34. "Зупинка заборонена", та не пред`явив поліс цивільно-правової відповідальності для власників наземних транспортних засобів.
За вказане правопорушення ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмір 425 грн.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Так, статтею 126 ч. 1 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Доказами наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 126 ч. 1 КУпАП є постанова про адміністративне правопорушення, складена посадовою особою - інспектором Управління патрульної поліції м. Миколаєва батальйону 1 роти 1 лейтенантом поліції Гришаєвим О.О. та оглянутому в судовому засіданні відеозаписом з нагрудного відео-реєстратора інспектора поліції, на якому було зафіксовано факт вчинення правопорушення, що підтверджує однозначну причетність позивача до скоєння зазначеного в постанові правопорушення. Зокрема, з оглянутого відеозапису вбачається, як 22.04.2017 року, працівник поліції підійшов до водія ОСОБА_1 , представився, роз`яснив суть правопорушення та причину зупинки. В ході спілкування було встановлено, що водій не має при собі діючого полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На питання працівника поліції щодо наявності при собі зазначеного полісу, позивачем ОСОБА_1 була надана відповідь, що поліс в нього прострочений.
Таким чином, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП

Згідно ст.69 КАС України, доказами у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до вимог ч.1 ст..276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.
З огляду на положення наведених норм, з урахуванням приписів ст.258 КУпАП, суд зазначає, що в даному випадку при вчиненні адмінправопорушення пов`язаного з безпекою руху передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, чітко визначена правова можливість для інспектора патрульної поліції винесення постанови на місці вчинення цього порушення.
Таке правове регулювання, здійснене внаслідок змін, що відбулися у законодавстві пов`язаного з реформуванням системи правоохоронних органів. Тобто, законодавство зазнало таких змін, якими наділило інспекторів поліції, що здійснюють контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками, повноваженнями на не складання протоколу, та винесення постанови на місці вчинення правопорушення, при чому в даному випадку винесення постанови такою уповноваженою особою за місцем обліку транспортного засобу або за місцем проживання порушника, чи за місцем скоєння правопорушення нівельовано. До внесення змін, така можливість була передбачена коли по факту скоєння правопорушення складались протоколи та відбувався збір доказової бази такого порушення. До того ж, судд зазначає, що положення ч.2 ст..276 КУпАП слід вважати загальною та такою, що передбачає альтернативу стосовно місця розгляду справ. В той час, як положення ст..256 Кодексу є спеціальною нормою та встановлює виключне місце прийняття такої постанови.
Рішення КС України від 26.05.2015 року по справі №5-рп/2015, наданні висновки стосовно того, що положення частини першої статті 276 КУпАП яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, в даному випадку не відноситься до ст..258 КУпАП та її не тлумачить з урахуванням змін, що відбулися в Кодексі після прийняття такого рішення.
Таким чином, у відповідності до положень ст. 256 КУпАП відповідачем розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 283 КУпАП, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Таким чином, суд приходить до переконання, що вимоги позивача об`єктивно не підтверджені доказами та спростовуються встановленими в судовому засіданні обставинами.
Посилання позивача на вимушену ним зупинку в зв`язку з поганим самопочуттям, в зоні дії д.з. 3.34. "Зупинка заборонена" , та надані з цього приводу медичні документи, суд не приймає до уваги, оскільки це не є доказами відсутності вини у скоєнні позивачем правопорушення передбаченого ст. 126 КУпАП, в зв`язку з чим винесено оскаржувану постанову.
На підставі викладеного, суд вважає, що постанова серії БР №447115 від 22.04.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 грн. винесена відповідно до вимог законодавства, а адміністративний позов є не обґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 1 роти 1 батальйону Гришаєва Олександра Олександровича, Управління патрульної поліції м.Миколаєва про скасування постанови - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва у строк та порядок, передбачений ст.186 КАС України.

Суддя: С.В. Щербина