Справа № 804/12355/13-а
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2017 рокусправа № 804/12355/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Головко О.В. Суховарова А.В.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 липня 2017 року у справі № 804/12355/13-а за заявою ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, що вчинені Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області на виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року у справі № 804/12355/13-а в порядку ч. 9 ст. 267 КАС України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду із заявою про визнання протиправними дій, що вчинені Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області (далі відповідач) на виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року у справі № 804/12355/13-а в порядку ч. 9 ст. 267 КАС України, в якій просила:

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо ухилення від виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2013 року по справі № 804/12355/13-а, якою чітко зобовязано боржника видати ОСОБА_1 (стягувачу) довідку про заробіток на дату останнього перерахунку пенсії станом на 01.02.2008 року з урахуванням середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення;

- зобовязати Головне управління ДФС у Дніпропетровській області (боржника) виконати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2013 року по справі № 804/12355/13-а шляхом видачі ОСОБА_1 (стягувачу) довідки про заробіток станом на 01.02.2008 року з урахуванням середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, виходячи із середньомісячної зарплати, зазначеної довідкою від 28.04.2015 року № 3193/10/04-36-05-31;

- зобовязати Головне управління ДФС у Дніпропетровській області (боржника) подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2013 року у справі № 804/12355/13-а, зобовязальною частиною якої чітко прописано видати ОСОБА_1 (стягувачу) довідку про заробіток на дату останнього перерахунку пенсії станом на 01.02.2008 року з урахуванням середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 липня 2017 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо виконання постанови суду від 05.12.2013 року в адміністративній справі № 804/12355/13-а задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо не належного виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2013 року в адміністративній справі № 804/12355/13-а, якою Головне управління ДФС у Дніпропетровській області зобовязано видати ОСОБА_1 довідку про заробіток на дату останнього перерахунку пенсії станом на 01.02.2008 року з урахуванням середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення.

Зобовязано Головне управління ДФС у Дніпропетровській області видати ОСОБА_1 довідку про заробіток на дату останнього перерахунку пенсії станом на 01.02.2008 року з урахуванням середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення.

Зобовязано Головне управління ДФС у Дніпропетровській області подати у строк десять календарних днів з моменту набрання законної сили постановою суду від 18.07.2017 року, адміністративна справа № 804/12355/13-а, звіт про виконання цієї постанови в частині видачі ОСОБА_1 довідки про заробіток на дату останнього перерахунку пенсії станом на 01.02.2008 року з урахуванням середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні заяви позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо виконання постанови суду від 05.12.2013 року у справі № 804/12355/13-а.

Апеляційна скарга мотивована тим, що моментом виникнення права на перерахунок пенсії та законодавчо визначеною підставою для здійснення перерахунку раніше призначених пенсій є підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям. При цьому у лютому 2008 року, на момент виникнення права на перерахунок пенсії, матеріальна допомога по відповідній посаді не виплачувалась і з неї не сплачувались внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а тому підстави для включення таких сум у довідку відсутні. Зауважили, що незрозуміло, яким саме чином заявниця вирахувала суму матеріальної допомоги у розмірі 7196,00 грн.

Представники відповідача в судовому засіданні просили задовольнити вимоги апеляційної скарги на підставах, що в ній зазначені, та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні заяви позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо виконання постанови суду від 05.12.2013 року у справі № 804/12355/13-а.

Позивач та її представник в судовому засіданні заперечували відносно задоволення апеляційної скарги, зазначаючи, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 20.09.2013 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії.

05.12.2013 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом було винесено постанову, якою позов ОСОБА_1 було задоволено частково та зобовязано Головне управління Міндоходів у Дніпропетровській області видати ОСОБА_1 довідку про заробіток на дату останнього перерахунку пенсії станом на 01.02.2008 року з урахуванням середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, а у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

03.07.2014 року Дніпропетровським апеляційними адміністративним судом було винесено постанову, якою апеляційна скарга Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області була задоволена частково, скасована постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2013 року, а позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо припинення вказувати позивачу в довідках про заробітну плату для перерахунку пенсії на дати виникнення права на перерахунок середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки; про зобовязання Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області видати позивачу довідку про заробіток на дату останнього перерахунку пенсії станом на 01.02.2008 року з урахуванням середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення залишено без розгляду, у задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

19.03.2015 року Вищим адміністративним судом України винесено ухвалу, якою задоволено частково касаційну скаргу, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

04.06.2015 року Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом було винесено ухвалу, якою апеляційну скаргу Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2013 року, справа № 804/12355/13-а, було залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2013 року у справі № 804/12355/13-а без змін. Тому, постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2013 року у справі № 804/12355/13-а набрала законної сили станом на 04.06.2015 року.

08.12.2016 року стягувач ОСОБА_1 отримала виконавчий лист по справі, а згодом звернулась до суду із заявою про заміну позивача його правонаступником. Так, ухвалою суду від 16.01.2017 року було допущено процесуальне правонаступництво та замінено Головне управління Міндоходів у Дніпропетровській області його правонаступником Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області.

20.02.2017 року головним державним виконавцем Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, ВП № 53441210, на підставі виконавчого документа виконавчого листа № 804/12355/13-а, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 08.12.2016 року, про зобовязання Головного управління ДФС у Дніпропетровській області видати ОСОБА_1 довідку про заробіток на дату останнього перерахунку пенсії станом на 01.02.2008 року з урахуванням середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення.

Проте, 27.02.2017 року на адресу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області від боржника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області надійшло клопотання про закінчення виконавчого провадження в порядку ст. 39 Закону України Про виконавче провадження, в обґрунтування якого ним зазначено, що рішення суду виконано в повному обсязі, тому як ОСОБА_1 видано довідку від 08.04.2015 року за вих. № 3193/10/04-36-05031, згідно з якою обчислення розміру матеріальної допомоги на оздоровлення для включення у зазначену довідку здійснено у порядку, передбаченому абз. 4 пп. 2 п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865, тобто у розмірі 1/12 середнього розміру матеріальної допомоги для оздоровлення за відповідною посадою, з якої призначено (перераховано) пенсію на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Крім того, боржником зазначено, що 1/12 середнього розміру матеріальної допомоги станом на 01.02.2008 року (відповідно до судового рішення), дорівнює нулю. У звязку з тим, що матеріальна допомога ОСОБА_1 зазначена в довідці з нульовим значенням, виконання вимог даного рішення суду триває. Тому у виданій на виконання рішення суду довідці містяться відповідні графи з нульовими показниками.

З урахуванням обставин, що склались, та не належного виконання боржником у виконавчому провадженні рішення суду, що набрало законної сили, ОСОБА_1, вважаючи протиправними такі дії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, звернулась до суду із заявою в порядку ч. 9 ст. 267 КАС України.

Задовольняючи вимоги поданої в порядку ч. 9 ст. 267 КАС України заяви, суд першої інстанції виходив з того, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, було чітко визначено обовязок відповідача щодо включення до довідки про заробіток станом на 01.02.2008 року середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, визначеної відповідно до довідки від 08.04.2015 року № 3193/10/04-36-05-31, яка становить 7196,10 грн.

Колегія суддів апеляційного суду не в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини щодо встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах врегульовані статтею 267 КАС України.

Відповідно до ч. 9 ст. 267 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

З аналізу ч. 9 ст. 267 КАС України слідує, що у разі вчинення субєктом владних повноважень-відповідачем дій чи бездіяльності, а також прийняття рішень на виконання постанови суду, які порушують права позивача, підтверджені такою постановою суду, то позивач на користь якого ухвалено постанову суду має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними таких рішень та бездіяльності.

Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства та спрямований на забезпечення фактичного виконання рішення суду.

Із заяви позивача, поданої в порядку судового контролю на підставі ч. 9 ст. 267 КАС України, вбачається, що остання не згодна з діями відповідача, які полягають у включенні до довідки про заробітну плату від 08.04.2015 року за вих. № 3193/10/04-36-05031 матеріальної допомоги з нульовим значенням.

Так, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 грудня 2013 року у справі № 804/12355/13-а, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2015 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задоволено частково.

Зобов'язано Головне управління Міндоходів у Дніпропетровській області видати ОСОБА_1 довідку про заробіток на дату останнього перерахунку пенсії станом на 01.02.2008 з урахуванням середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обовязковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Крім того, згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Частиною 2 ст.13 Закону України Про судоустрій і статус суддів передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням зокрема в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно вищевказаних судових рішень, які набрали законної сили, встановлено, що матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці державного службовця. Тобто, до складу заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Таким чином, при видачі довідки позивачу відповідачем має бути вказана відповідна сума матеріальної допомоги на оздоровлення, яка щорічно визначається та встановлюється керівником органу, виходячи з розрахунку не більше середньомісячної заробітної плати працівника в межах затвердженого фонду оплати праці, передбаченого постановою КМУ № 268 від 09.03.2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів, інших органів».

В той же час, суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення у мотивувальній частині останнього безпідставно, не навівши відповідного розрахунку, зазначив суму матеріальної допомоги у розмірі 7196,10 грн., яку належить вказати відповідачу у відповідній довідці. Разом з тим, з наданого відповідачем розрахунку середньомісячного розміру матеріальної допомоги для оздоровлення, яка виплачувалась на протязі 2008 року на посаді начальника відділу апеляцій (посада, на якій працювала позивач), відповідна сума складає 397,97 грн. Всього сума середньомісячної допомоги, яка враховується в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді, складає 449,43 грн., що безумовно свідчить, що розмір останньої не може становити нульовий показник, а відповідно зазначене є підставою для задоволення заяви позивача.

При цьому незгода позивача з розміром матеріальної допомоги на оздоровлення може становити інший предмет судового спору, тому як останнє не охоплюється постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2013 року, щодо невиконання якої звернулась позивач в порядку ч. 9 ст. 267 КАС України.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність підстав для виключення з мотивувальної частини постанови суду першої інстанції зазначення суми матеріальної допомоги у розмірі 7196,10 грн.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 10 статті 267 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. У разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює одну із постанов, що передбачені частиною другою статті 162 цього Кодексу. Така постанова може бути оскаржена лише в апеляційному порядку.

Керуючись ст. 195, п. 2 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ч. 9, 10 ст. 267 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління ДФС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 липня 2017 року у справі № 804/12355/13-а залишити без змін, виключивши з мотивувальної частини останньої визначення розміру матеріальної допомоги у сумі 7196,10 грн.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та у відповідності до ч. 10 ст. 267 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров