Справа № 738/980/17
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 738/980/17 Головуючий у 1-й інстанції: Парфененко О.Я.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Безименної Н.В., Мацедонської В.Е.

за участі секретаря: Тищенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Інспектора роти № 3 БУПП в м. Чернігові ДПП лейтенанта поліції Біленка Сергія Олеговича на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 18.07.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Інспектора роти № 3 БУПП в м. Чернігові ДПП лейтенанта поліції Біленка Сергія Олеговича про скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Інспектора роти № 3 БУПП в м. Чернігові ДПП лейтенанта поліції Біленка Сергія Олеговича про скасування постанови серії АР № 074070 від 17.06.2016 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Постановою Менського районного суду Чернігівської області від 18.07.2017 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нову, якою у задоволенні позову відмовити.

21.11.2017 у судове засідання з'явились позивач, його представник та представник відповідача - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог, однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

З досліджених колегією суддів матеріалів справи вбачається, що 17.06.2017 інспектором роти № 3 БУПП в м. Чернігові ДПП лейтенантом поліції Біленком С.О. складено постанову серії АР № 074070 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою ст. 126 КУпАП та до останнього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови інспектором патрульної поліції стало те, що позивач 17.06.2017 о 03 годині 00 хвилин в м. Чернігів по проспекті Миру, 17 керував транспортним засобом та не мав при собі посвідчення водія на право керування ТЗ, чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху.

Вважаючи постанову у справі про адміністративне правопорушення незаконною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана позивачем постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 частини першої ст. 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно частини першої ст. 126 Кодексу про адміністративні правопорушення керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка» тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абзацу другого частини другої ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.п. а) п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Під час судового засідання колегією суддів досліджено відеозапис (відеофайл 02290042) з якого вбачається, що автомобіль з номерними знаками НОМЕР_1 зупиняється та вбачається характерне хитання корпусу, що може вказувати на пересідання позивача із сидіння водія на заднє пасажирське сидіння (однак зазначене не є беззаперечним доказом у справі) та ОСОБА_3 виходить з задньої правої двері транспортного засобу. Через незначний проміжок часу автомобіль покидають інші особи, однак з місця водія взагалі ніхто не виходить.

Даний факт, зафіксований на відеозаписах та підтверджений в судовому засіданні, доводить, що особа, яка керувала автомобілем під час його зупинки, залишила місце водія та пересіла в салоні на пасажирські сидіння задля ухилення від відповідальності.

В той же час, колегією суддів встановлено, що на час складання спірної постанови позивач обіймав посаду інспектора роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, тобто під час зупинки автомобіля з номерними знаками НОМЕР_1 17.06.2016 позивач, як поліцейський зобов'язаний був дотримуватися вимог Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015.

Згідно частини другої ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов'язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

При огляді відеофайлів, що містяться в матеріалах справ, колегією суддів встановлено, що під час зупинки даного транспортного засобу інспектори патрульної поліції сидіння водія виявили пустим. При намаганні патрульних встановити хто керував транспортним засобом, на їх запитання, ніхто з присутніх осіб відповіді не надав. В тому числі від конкретної відповіді ухилявся і позивач, що повністю суперечить приписам Закону України «Про Національну поліцію».

Даний факт також опосередковано підтверджує, що саме позивач керував транспортним засобом без водійського посвідчення та намагався таким чином уникнути відповідальності, оскільки, в протилежному випадку, він мав керуватися імперативними приписами наведеного вище закону та як безпосередній свідок вказати особу водія.

Під час допиту свідків у судовому засіданні суду апеляційної інстанції свідки - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, а також позивач вказали, що 17.06.2016 за кермом автомобіля перебував ОСОБА_4, а не позивач. Разом із тим не змогли обґрунтовано та вмотивовано пояснити, чому дані обставини були приховані при оформленні оспорюваної постанови та матеріалів про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Однак, всупереч частини другої ст. 18 цього Закону позивач, як інспектор поліції під час складання спірної постанови не виконав свого безпосереднього обов'язку, визначеного Законом та не повідомив патрульних під час складання спірної постанови, хто керував транспортним засобом.

Крім того, згідно частини третьої ст. 18 Закону України, № 580-VII від 02.07.2015 звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов'язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред'явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

Окрім того, 17.06.2017 разом із спірною постановою, відносно ОСОБА_3 був складений протокол про адміністративне правопорушення БР № 220438 за керування транспортним засобом особою, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, яка відмовилася від проходження огляду на стан сп'яніння за частиною першою ст. 130 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.07.2017 у справі № 750/6006/17 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою ст. 130 КУпАП і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 23.08.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.07.2017 відносно ОСОБА_3 - без змін.

У справі № 750/6006/17 судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що саме ОСОБА_3 керував даним транспортним засобом.

Згідно частини першої ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили.

З метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни інспектором роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції рядовим ОСОБА_3, що виразилось у складанні відносно нього протоколу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 130 КУпАП проведено службове розслідування.

За результатами службового розслідування складено висновок, затверджений начальником Департаменту патрульної поліції 18.08.2017, про те, що службове розслідування завершено, відомості, які стали підставою для проведення службового розслідування є такими, що підтвердились, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні вимог абз. 1,4 та 11 частини першої ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п.п. 1,7,8 п. 1 Розділу ІІ, абз. 1 п. 3 Розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України № 1179 від 09.11.2016, п. 3.17 наказу МВС № 81 від 16.03.2007, п.п. 2.4, 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 інспектора роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції рядового ОСОБА_3 звільнити зі служби в поліції.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що проведення службового розслідування доручено комісії у складі голови комісії - начальника Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, членів комісії: заступника начальника Управління - начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП, інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП, тобто службове розслідування проводилось у м. Києві, а не в м. Чернігові, де було вчинено правопорушення, що виключає будь-яке упереджене ставлення до позивача з боку комісії, якою проводилась перевірка.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою ст. 126 КУпАП, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Вказані обставини та наведені у сукупності факти свідчать про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Інспектора роти № 3 БУПП в м. Чернігові ДПП лейтенанта поліції Біленка Сергія Олеговича задовольнити.

Постанову Менського районного суду Чернігівської області від 18.07.2017 скасувати та ухвалити нову, якою у задоволенні позову ОСОБА_3 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Інспектора роти № 3 БУПП в м. Чернігові ДПП лейтенанта поліції Біленка Сергія Олеговича про скасування постанови про накладення штрафу відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено: 27.11.2017.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: Н.В. Безименна

В.Е. Мацедонська