Справа № 2-а-2/2010
Суддя: Маренич С. О.
Дата ухвалення: 2010-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Юр'ївський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2а-2/2010-46
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2010 року Юр"ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., при секретарі Бережній Т.В., за участю позивача

ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. м. т. Юр"ївка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Юр"ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання дій голови Юрївської районної державної адміністрації неправомірними, скасування розпорядження про звільнення з посади, поновленні на посаді ,

Встановив:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій голови

Юр' ївської районної державної адміністрації неправомірними, скасування розпорядження про звільнення з посади та поновленні на посаді в обгрунтування своїх вимог вказуючи на те, що відповідно до розпорядження голови Юр"ївської районної державної адміністрації від 16.01.2007 року за № 3/1 -к був призначений на посаду начальника відділу освіти Юр"ївської райдержадміністрації, як такий, що пройшов конкурсний відбір на дану посаду, з присвоєнням 12 рангу державного службовця.

Розпорядженням голови Юр"ївської райдержадміністрації від 24.11.2009 року за № 73-к позивача було звільнено з посади начальника відділу освіти з 24.11.2009 року за порушення трудової дисципліни на підставі ст. 14 Закону України " Про державну службу" та п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Згідно постанови Юр"ївського районного суду Дніпропетровської області від 30.12.2009 року розпорядження про звільнення позивача з посади № 73-к від 24.11.2009 року було скасоване та позивач поновлений на роботі на посаді начальника відділу освіти Юр"ївської райдержадміністрації, при цьому в частині поновлення позивача на роботі постанова допущена до негайного виконання.

3 1.12.2009 року позивач, виконуючи постанову суду від 30.12.2009 року про поновлення на роботі, вийшов на роботу та надав копію постанови суду до Юр'ївської райдержадміністрації для виконання. Однак, попри очікування позивача, у продовж усього дня 31.12.2009 року ніякого розпорядження про поновлення останнього на роботі йому видано не було та з таким розпорядженням його ніхто не ознайомлював.

3 01.01.2010 року по 10. 01.2010 року включно за розпорядженням КМУ № 1412-Р від 26.11.2009 року в Юр"ївській райдержадміністрації були святковими, вихідними та неробочими днями.

11 січня 2010 року позивачеві під розпис було вручено розпорядження голови ОСОБА_4' івської райдержадміністрації № 85-к від 31.12.2009 року про поновлення на посаді начальника відділу освіти Юрївської райдержадміністрації з 31.12.2009 року, при цьому одразу ж після цього позивачеві також було вручено під розпис і розпорядження голови Юрївської райдержадміністрації N2 8б-к від 31.12.2009 року, згідно яккого позивач знову ж таки був звільнений з посади начальника відділу освіти Юр'ївської райдержадміністрації з 31.12.2009 року у звязку з невідповідністю займаній посаді, за несвоєчасне та неякісне виконання службових обовязків,

прийняття помилкових рішень , на підставі ст. 14 Закону України " Про державну службу" та п.3 ст. 40 КЗпП України.

Дане розпорядження про звільнення з посади позивач вважає незаконним , оскільки ані ст. 14 Закону України " Про державну службу", ані п. 3 ст. 40 КЗпП України не передбачають підстав для звільнення, зазначених у розпорядженні № 86-к від 31.12.2009 року. Окрім того, в розпорядженні голови Юр"ївської райдержадміністрації № 86-к від 31.12.2009 року , на порушення вимог ст. 14 Закону України " Про державну службу", не зазначено за яке саме невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, за яке перевищення своїх повноважень або порушення обмежень, повязаних з проходженням позивачем державної служби, а також за який вчинок, що порочить державного службовця, або дискредитує державний орган до останнього застосоване дисциплінарне стягнення і винесено догану. Крім того, дане розпорядження

суперечить ст. ст. 148, 149 КЗпП України, де зазначено строки та порядок застосування дисциплінарного стягнення, так як невідомо чи Додержано строків застосування дисциплінарного стягнення, з огляду на те, що в даному розпорядженні не зазначено жодної дати виявлення порушення трудової дисципліни. При обранні виду стягнення відповідач не врахував тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини за яких вчинено проступок і попередню роботу позивача. до застосування дисциплінарного стягнення відповідач не запропонував позивачеві надати жодних пояснень щодо порушення останнім трудових обовязків. Крім того, звільнення позивача з роботи проведено без попередньої згоди профспілкової організації, членом якої е позивач та без погодження звільнення позивача з Головним управлінням науки та освіти Дніпропетровської облдержадміністрації.

Позивач зазначав, що на його думку голова ОСОБА_4»ївської райдержадміністрації переслідуЕ його з особистих, до того ж не відомих йому мотивів, ставиться до позивача упереджено, навмисно не виконуючи постанову ОСОБА_4»ївського районного суцу від 30.12.2009 року про поновлення позивача на роботі, через що повторно здійснив його звільнення з роботи ледве поновивши на посаді, чим порушує конституційні права позивача, передбачені ст.24 Конституції України, а зокрема

позбавляє права на роботу, за допомогою якої позивач заробляє собі на життя. Посилаючись на ст. ст. 8, 24, 43 Конституції України, ст. ст. 43, 147, 148, 149 КЗпП України. ст. 14 Закону України » Про державну службу», ст. ст. 2, б, 17, 104-183 КАС України просив визнати неправомірними дії голови ОСОБА_4»ївської райдержадміністрації, визнати незаконним та скасувати розпорядження № 86-к від 31.12.2009 року про звільнення позивача з посади та зобовязати голову ОСОБА_4»ївської

райдержадміністрації поновити його на посаді начальника відділу освіти ОСОБА_4»ївської

райдержадміністрації, допустивши негайне виконання рішення суду в частині

поновлення на роботі, а також покласти на відповідача витрати по справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 ,а також представник останньої ОСОБА_2 , позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі.

Третя особа по справі на стороні відповідача без самостійних вимог Головне

управління освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації в судове засідання не зявилась, надали суду заяву про розгляд справи у їх

відсутності при цьому проти позовних вимог позивача не заперечували (ас. 105). суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності третьої особи по справі, проти чого присутні в судовому засіданні сторони по справі не заперечували. Заслухавши пояснення сторін по справі , дослідивши письмові матеріали справи, суд знаходить встановленими наступні обставини:

- згідно розпорядження № 3/ 1-к від 16.01.2007 року « Про призначення на посаду ОСОБА_1В.» , копія якого долучена до матеріалів справи (ас. 32), позивач ОСОБА_1 з 16

січня 2007 року призначена на посаду начальника відділу освіти ОСОБА_4»ївської райдержадміністрації, як така, що пройшла конкурсний відбір на цю посаду, за погодженням з Головним управлінням науки та освіти Дніпропетровської облдержадміністрації, та останній присвоєно 12 ранг державного службовця. Згідно постанови ОСОБА_4»ївського районного суду Дніпропетровської області від 30.12.2009 року; копія якої долучена до матеріалів справи (ас. ас. 19-21), позивач ОСОБА_1 була поновлена на посаді начальника відділу освіти ОСОБА_4»ївської райдержадміністрації, у звязку з її звільненням з даної посади з 24.11.2009 року на підставі розпорядження голови ОСОБА_4»ївської райдержадміністрації за № 73-к від

24.11.2009 року, при цьому в частині поновлення на роботі постанова суду допущена

до негайного виконання.

На виконання вищезазначеної постанови суду головою ОСОБА_4»ївської райдержадміністрації ОСОБА_5 31.12.2009 року за № 85-к видане розпорядження про поновлення позивача ОСОБА_1 на посаді начальника відділу освіти ОСОБА_4»ївської райдержадміністрації з 31.12.2009 року, копія якого додана до матеріалів справи (ас. 22), при цьому з даним розпорядженням позивач ОСОБА_1 ознайомлена під розпис 11.01.2010 року, про що мається відмітка на зворотньому боц останнього.

Дане повністю узгоджується з обставинами, викладеними позивачем у позовній

заяві, стосовно того, що 31.12.2009 року, позивач вийшовши на роботу та очікуючи

видання розпорядження про поновлення його на посаді, з метою приступити до виконання трудових обовязків, фактично такого розпорядження у продовж 31.12.2009 року не отримав та ознайомлений з ним не був.

В судовому засіданні позивач пояснив, що після отримання ним 11 січня 2010 року розпорядження про поновлення його на посаді з 31 грудня 2009 року № 85-к від 31.12.2009 року йому одразу ж було вручено під розпис розпорядження голови ОСОБА_4»ївської райдержадміністрації № 86-к від 31.12.2009 року про чергове його звільнення з роботи з 31 грудня 2009 року.

Дане підтверджено в судовому засіданні , доданою до матеріалів справи копією розпорядження голови ОСОБА_4»ївської районної державної адміністрації ОСОБА_5 № 86-к від 31.12.2009 року (ас.23).

Згідно даного розпорядження за № 86-к від 31.12.2009 року позивач ОСОБА_1 в

звязку з невідповідністю займаній посаді, за несвоєчасне та неякісне виконання службових обовязків, прийняття помилкових рішень, на підставі ст. 14 закону України « Про Державну службу», статті 147, п. 3 ст. 40 КЗпП України звільнена з посади начальника відділу освіти райдержадміністрації з 31 грудня 2009 року. З даним розпорядженням позивач ознайомлений під розпис 11 січня 2010 року, про що мається відмітка на зворотньому боці останнього, з написом » з розпорядженням не згодна » .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 КАС України на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби поширюється компетенція адміністративних судів.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна ( невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

З наведеного випливає, що будь-яка державна служба є публічною службою. Базовим (загальним) законом. шо регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність

держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу с Закон України » Про державну службу» .

Відповідно до Положення про ОСОБА_4»ївський відділ освіти, копія якого долучена до

матеріалів справи (ас .ас. 9-17), відділ освіти ОСОБА_4»ївської райдержадміністрації є

структурним підрозділом державної адміністрації, який утворюється головою

районної державної адміністрації і підпорядковуються голові державної адміністрації

та головному управлінню освіти Дніпропетровської облдержадміністрації. Відділ

освіти очолює начальник, який призначається на посаду звільняється з посади головою районної адміністрації. Особа, яка призначається на посаду начальника,

повинна мати вищу педагогічну освіту і стаж керівної роботи в навчальних закладах не менш як три роки. Відділ освіти є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку із зображенням Державного Герба України і своїмнайменуванням.

Відповідно до Посадової інструкції начальника відділу освіти

райдерджадміністрації, копія якої долучена до матеріалів справи (ас. 18), начальник відділу освіти підпорядковуються голові райдержадміністрації. Начальник відділу освіти затверджується та звільняється з посади розпорядженням голови райдержадміністрації за погодженням з начальником Головного управління освіти і науки облдержадміністрації.

Розпорядженням голови ОСОБА_4»ївської районної державної адміністрації N2 3/1-к від

16.01.2007 року позивача було прийнято на посаду начальника відділу освіти райдержадміністрації, як таку, що пройшла конкурсний відбір на цю посаду з 16.01.2007 року за погодженням з головним управлінням науки і освіти облдержадміністрації, з присвоєнням 12 рангу державного службовця, (ас.32). тобто позивач мав статус державного службовця.

Відповідно до ч.1 ст. 30 Закону України » Про державну службу» - державна служба припиняється, передусім, із загальних підстав, передбачених Кодексом Законів про працю України (далі КЗпП України), а також з підстав, визначених даною статтею. Таким чином, при звільненні особи з публічної служби за загальними підставами передбаченими КЗпП України, на цю особу можуть поширюватись гарантії передбачені цим Кодексом, якщо інше прямо не передбачено спеціальним законом. У правовій системі України , законом, який визначає порядок припинення трудових

відносин Е КЗпП України. Попри те, що для відносин публічної служби існує спеціальний закон, яким Е, зокрема, Закон України «Про державну службу», відповідно до ч.1 ст. 30 цього Закону, до правовідносин у сфері припинення державної служби субсидіарно застосовуються положення КЗпП України. ОСОБА_4 процедурні питання спеціальним законом не врегульовано, то звільнення (припинення) державної служби відбувається за процедурою, визначеною КЗпП України.

Як вбачається з розпорядження N2 8б-к від 3 1 . 12.2009 року «Про звільнення з посади ОСОБА_1 (а.с. 23), до позивача застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з займаної посади « у звязку з невідповідністю займаній посаді. за несвоєчасне та неякісне виконання службових обовязків, прийняття помилкових рішень», при цьому при прийнятті даного розпорядження відповідач керувався ст. 14 Закону України » Про державну службу» , ст. 147 та п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про державну службу» дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обовязків, перевищення своїх повноважень, порушення

обмежень , повязаних з проходженням державної служби, а також, за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює. До службовців, крім дисциплінарних стягнень, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу : попередження про неповну службову відповідність; затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Разом з тим, в розпорядженні про звільнення позивача з посади не зазначено жодної з підстав, передбачених ст. 14 Закону України « Про державну службу» , що

стало причиною для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з займаної посади, незважаючи на те, що при винесенні даного

розпорядження, відповідач, в тому числі, керувався і ст. 14 Закону України »Про державну службу».

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 пояснив, що звільнення позивача з посади проведено на загальних підставах, тобто передбачених КЗпП України. а зокрема на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, а не з підстав

передбачених ст. 14 Закону України » Про державну службу».

Дане також підтверджено в судовому засіданні копією трудової книжки позивача (ас. ас .92-99), в якій зроблено наступний запис про звільнення -» Звільнений з займаної посади згідно п. 3 ст .40 КЗпП України, в звязку з невідповідністю

займаній посаді, за несвоєчасне та неякісне виконання службових обовязків,

прийняття помилкових рішень».

Згідно з п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірваний власником підприємства (установи, організації), або уповноваженим ним органом у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до цього працівника застосовувались заходи дисциплінарного або громадського стягнення.

відтак при звільненні за п. 3 ст. 40 КЗпП України, організація повинна навести конкретні факти допущеного працівником невиконання вказаних обовязків. У розумінні зазначеного в цій статті, порушення має стосуватись обовязків, які є складовими трудової функції працівника, чи випливати з внутрішнього трудового розпорядку.

У відповідності з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9, у таких випадках,

враховуються заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 1 5 1 КЗпП України) і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за

порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що

визначає діяльність громадської організації і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року.

Крім того, при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступень тяжкості вчиненого проступку і заподіяну шкоду, обставини за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника.

Разом з тим, звільнення позивача з посади за п.3 ст. 40 КЗпП України проведено без дотримання вимог чинного законодавства, а зокрема:

- як вбачається з тексту розпорядження № $б-к від 31.12.2009 року « Про звільнення з посади ОСОБА_1В.» , остання звільнена з посади за п. 3 ст. 40 КЗпП України -» у звязку з невідповідністю займаній посаді, за несвоєчасне та неякісне виконання

службових обовязків, прийняття помилкових рішень», при цьому приймаючи дане розпорядження голова райдержадміністрації не навів чому саме позивач не відповідає

займаній посаді та у звязку з чим ( через недостатню кваліфікацію чи стан здоровя), в чому саме полягає несвоєчасне та неякісне виконання службових обовязків та яких

саме кошти це виявлено. які саме прийняті позивачем помилкові рішення, а обмежився

лише загальними формулюваннями. Крі того, не наведено на підставі чого, тобто що послужило для застосування до позивача такого стягнення.

Суд зазначає, що невідповідність займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації може бути підставою для звільнення даного працівника за п. 2 ст. 40 КЗпП України лише тоді, коли власник має фактичні докази того, що саме

через це працівник не може належним чином виконувати покладені на нього трудові обовязки, і коли такого працівника неможливо, за його згодою, перевести на іншу роботу. Невідповідність займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок

недостатньої кваліфікації може бути визнане за результатами атестації працівника.

В судовому засіданні представник відповідача не навів жодних підстав та не надав жодного доказу на підтвердження того, що позивач не відповідає займаній посаді

через відсутність у нього достатньої кваліфікації або стану здоровя, які перешкоджають продовженню даної роботи, крім того не зміг пояснити чому саме ця підстава, в тому числі, стала причиною для звільнення позивача з посади за п. 3 ст. 40 КЗпП України. В судовому засіданні встановлено, що позивач має достатню кваліфікацію, при призначенні на посаду пройшов конкурсний відбір, е відмінником освіти України (ас.3 8).

Таким чином, звільнення позивача з посади за п. 3 ст.40 КЗнП України з посиланням на підставу звільнення « невідповідність займаній посаді» не може бути визнане правомірним та законим.

Стосовно інших підстав для звільнення позивача з посади за п.3 ст.40 КЗпП

України. що викладені в розпорядженні № 86-к від 31.12.2009 року , а зокрема -» за несвоєчасне та неякісне виконання службових обовязків, прийняття помилкових рішень», суд зазначає наступне:

- так. відповідно до п.3 ст. 40 КЗпП України підставами для звільнення за цією статтею є -« систематичне невиконання робітником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. якщо до робітника раніше застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення».

Несвоєчасне та неякісне виконання службових обовязків , прийняття помилкових рішень, як підстава , що стала причиною для звільнення позивача з посади за п. 3 ст. 40 КЗпП України, даною статтею не передбачено.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 пояснив, що несвоєчасне та неякісне виконання позивачем своїх службових обовязків та прийняття останнім помилкових рішень , що стало підставою для звільнення позивача з посади , підтверджується та виражається в наявності доповідних записок начальника фінансового управління ОСОБА_4»ївської райдержадміністрації на імя голови

райдержадміністрації щодо усунення виявлених порушень фінансово бюджетної дисципліни за результатами перевірки районного відділу освіти та наявності акту

фінансового управління району від 13 .11.2009 року « І І(одо результатів проведення перевірки з питань контролю за цільовим та ефективним використанням бюджетних коштів по відділу освіти ОСОБА_4»ївської райдержадміністрації», з яких вбачається, що позивач в своїй роботі , як керівник, допускав помилки.

Документи, на які посилався представник відповідача долучені до матеріалів справи, а зокрема це копія акту фінансового управління від 13.11.2009 року щодо результатів проведення перевірки з питань контролю за цільовим та ефективним використанням бюджетних коштів по відділу освіти ОСОБА_4»ївської райдержадміністрації (ас.ас. 68-72) та дві доповідні записки начальника фінансового управління району щодо усунення виявлених порушень фінансово - бюджетної дисципліни № 387 та № 388 на імя голови райдержадміністрації за вхідним номером 2703/32 та 2702/32 відповідно від 31.12.2009 року (ас. ас .65-67).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що за результатами перевірки

фінансового управління, на яке посилався представник відповідача по справі, до нього жодного дисциплінарного стягнення раніше застосовано не було, при цьому за результатами перевірки йому, до звільнення з роботи, не було запропоновано надати жодних пояснень, службове розслідування не проводилось та його вина не встановлена.

Дане, представник відповідача по справі в судовому засіданні підтвердив повністю та не оспорював.

Посилання представника відповідача на наявність акту перевірки від 13.11.2009 року та двох доповідних записок начальника фінансового управління району на імя

Голови Юрївської райдержадміністрації щодо усунення фінансово-бюджетної дисципліни , виявлених по результатам перевірки проведеної у відділі освіти, як на підставу звільнення позивача за п.3 ст .40 КЗпП України , суд вважає безпідставними та до уваги не приймає, оскільки наявність такого акту та доповідних записок саме по собі, не е підставою для звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України без дотримання підстав та умов звільнення за даною статтею, порядку та строків застосування дисциплінарного стягнення передбачених ст, ст. 147-149 КЗпП України.

Крім того, суд враховує, що позивач за п.3 ст. 40 КЗпП України звільнений із зовсім інших підстав, ніж передбачає дана норма, які не передбачені ні безпосередньо п. 3 ст. 40 КЗпП України , ні ст. 14 Закону України » Про державну службу», при цьому систематичне невиконання позивачем своїх трудових обовязків без поважних причин в судовому засіданні не встановлено та жодними доказами не доведено.

При звільненні працівника за п. 3 ст.40 КЗпП України власник підприємства (установи, організації) або уповноважений ним орган повинен навести конкретні факти допti-щеного ним невиконання вказаних обовязків, зазначити, коли саме вони мали місце, які і коли проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнень.

От же, законодавством передбачено, що підтавою звільнення може були інше безпосереднє порушення трудової дисципліни чи невиконання працівником без

поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами

внутрішнього трудового розпорядка, за наявності застосованого и не втратившого

юридичної сили за давністю або не знятого заходу дисциплінарного чи громадського стягнення, а не фактична наявність сукупності застосованих заходів дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до робітника може бути застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення. Відповідно до ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовується органом, якому надано право прийняття на роботу даного працівника. Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня виявлення.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування стягнення власник чи уповноважений ним орган повинен витребувати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Якщо власник або уповноважений ним орган має докази винного неналежного виконання трудових обовязків працівником з його вини, він вправі притягнути його до дисциплінарної відповідальності за п. 3 ст. 40 КЗпП України.

На порушення даного при застосуванні до позивача стягнення у вигляді звільнення головою ОСОБА_4»ївської райдержадміністрації від останнього жодних письмових пояснень

витребувано не було, вина позивача в неналежному виконанні трудових обовязків не

встановлена, в чому полягають винні дії позивача в розпорядженні про звільнення не

зазначено.

Окрім того, застосовуючи до позивача таку крайню міру дисциплінарного стягнення як звільнення з посади, відповідачем не враховано ступень тяжкості вчиненого проступку і заподіяну шкоду, обставини за яких вчинено проступок та попередню роботу працівника, при цьому з наданих позивачем доказів, вбачається, що останній за місцем роботи характеризується позитивно (ас.31), нагороджений грамотою за активну роботу (ас.37), Е відмінником освіти України (ас.38).

Таким чином, звільнення позивача за п. 3 ст .40 КЗпП України з посиланням на підставу звільнення «за несвоєчасне та неякісне виконання обовязків,

прийняття помилкових рішень, не може бути визнано законним, оскільки не свідчить про систематичне порушення позивачем трудових обовязків, при цьому таке звільнення проведено з суттєвим порушенням норм діючого законодавства, як до підстав так і до порядку звільнення позивача.

Також, звільнення позивача з посади не може бути визнаним законним, з огляду на те, що останнє не погоджено належним чином з начальником Головного управління освіти і науки Дніпропетровської облдержадміністрації, як це передбачено п. 7 Положення про ОСОБА_4»ївський відділ освіти та п. 2 посадової інструкції начальника відділу освіти (ас. ас. 11, 18).

З даного приводу суд зазначає наступне:

- так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.07.1999 року за №

1374 « Про затвердження Порядку призначення на посади та звільнення з посад

керівників управлінь, відділів, інших структурних підрозділів місцевих державних

адміністрацій» передбачено, що питання про призначення на посаду або звільнення з посади керівника управління, відділу, іншого структурного підрозділу місцевої державної адміністрації порушується головою відповідної місцевої державної

адміністрації за наявності вакансії або обґрунтованих підстав для звільнення з посади. ц пропозиції щодо звільнення керівника управління, відділу, іншого структурного підрозділу місцевої державної адміністрації обґрунтовується причини звільнення. до зазначеної: пропозиції додаються копії заяви про звільнення, акта службового розслідування, медичної довідки або інших документів , що стосуються підстав звільнення. Пропозиція голови місцевої державної адміністрації про звільнення з посади керівника управління, відділу, іншого структурного підрозділу у

тижневим термін опрацьовується у відповідному управлінні, відділі, іншому структурному підрозділі міністерства, центрального або місцевого органу виконавчої влади. ц разі потреби організовується вивчення стану справи на місцях.

Висновки щодо призначення на посаду або звільнення з посади керівника управління, відділу, іншого структурного підрозділу місцевої державної адміністрації

не пізніше десяти днів з дня порушення даного питання надсилаються голові відповідної місцевої державної адміністрації 1 додаються до особової справи державного службовця за місцем роботи.

Голова місцевої державної адміністрації у триденний термін з дня отримання висновку відповідного міністерства, іншого центрального або місцевого органу виконавчої влади видає в установленому порядку розпорядження про призначення на посаду або звільнення з посади керівника управління, відділу, іншого структурного підрозділу місцевої державної адміністрації.

В судовому засіданні встановлено, що на момент звільнення позивача з посади, станом на 31.12.2009 року , висновок про погодження звільнення його з посади, наданий у встановленому порядку Головним управлінням освіти і науки Дніпропетровської облдержадміністрації був відсутній взагалі , при цьому пропозиція

Про звільнення позивача з посади головою Юрївськокої райдержадміністрації за п.3

ст. 40 К3пП України до Головного управління освіти і науки облдержадміністрації не вносилась.

Таким чином, звільнення позивача з роботи, що мало місце 31.12.2009 року за п. 3 ст. 40 КЗпП України здійснено без погодження з Головним управлінням освіти і науки облдержадміністрації, відповідно до встановленого Кабінетом Міністрів України порядку. Посилання представника відповідача в судовому засіданні на те, що таке

погодження мало місце, суд до уваги не приймає, виходячи з наступного:

- як вбачається з матеріалів справи , що надані Головним управлінням освіти і науки Дніпропетровської облдержадміністрації 30.12.2009 року за № 2343/28 голова ОСОБА_4»ївської райдержадміністрації ОСОБА_5 звернувся до начальника Головного управління освіти і науки облдержадміністрації ОСОБА_6 з листом наступного

змісту -« ОСОБА_7 узгодити звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу освіти ОСОБА_4»ївської райдержадміністрації з 30 грудня 2009 року», при цьому обґрунтування підстав звільнення не зазначено, також відсутні відомості за якою нормою КЗпП України пропонується звільнити позивача з посади. (ас. 87). Відповідь на даний лист був отриманий головою ОСОБА_4»ївської райдержадміністрації лише 29.01.2010 року; про що свідчить копія відповіді за № 5 8/ 1/3 -10 від 14.01.2010 його

рок~: додана до матеріалів справи представником відповідача , з відміткою про

отримання 29.01.2010 року (ас.73). Згідно даної відповіді Головне управління освіти і науки облдержадміністрації погоджує звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу освіти з 30 грудня 2009 року, при цьому з яких підстав та за якою статтею знову ж таки не зазначено.

Таким чином, на момент звільнення позивача з роботи відповідач не мав належного погодження (висновку) на звільнення останнього з посади. оскільки , звільнивши позивача з посади 31.12.2009 року, відповідь (висновок) на пропозицію щодо звільнення отримав лише 29.01.2010 року, та згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України № 13 74 від 29.07.1999 року, мав право видати в установленому

порядку розпорядження про звільнення у триденний термін з дня отримання

висновку.

Разом з тим, суд зазначає, що як пропозиція голови районної державної адміністрації про звільнення позивача з посади так і відповідь на неї Головного управління освіти і науки облдержадміністрації носять суто формальний характер, оскільки в жодному з даних документів не обґрунтовуються причина та підстава звільнення , його необхідність.

Також суд зазначає, що в ході розгляду справи Головним управлінням освіти і науки Дніпропетровської облдержадміністрації лист від 14. 01.2010 року за № 5 8/1/3- 10 про погодження на звільнення ОСОБА_1 з посади, був відкликаний, у звязку з необхідністю повного зясування підстав для її звільнення , відповідно до чинного законодавства України, про що суду надані відповідні докази (ас. ас. 84, 85, 89).

в судовому засіданні позивач також вказав на те, що його звільнення з посади проведено без попередньої згоди профспілкового органу, членом якого він є, що є

порушенням вимог ст. 43 КЗпП України. З даного приводу суд зазначає наступне:

- в судовому засіданні встановлено, що позивач по справі дійсно е членом

профспілки ОСОБА_4»ївської районної профспілкової організації працівників освіти та науки України, яка створена та діє в ОСОБА_4»ївському районому відділі освіти на підставі колективного договору м1ж відділом освіти ОСОБА_4»ївської райдержадміністрації та ОСОБА_4»ївським районним комітетом профспілки працівників освіти і науки України (ас. ас. 91, 106-144).

Разом з тим, в судовому засіданні також встановлено, та підтверджено поясненнями сторін по справі, що дана профспілкова організація безпосередньо в ОСОБА_4»ївській райдержадміністрації не діє та з останньою ОСОБА_4»ївською райдержадміністрацією ніякі колективні договори не укладались. Крім того, як пояснив представник відповідача в

судовому засіданні, профспілка держслужбовців також в ОСОБА_4»ївській

,., . . .

райдержадміністрації не створена, у звязку з чим вважав, що при звільненні позивача

з посади необхідності витребувати згоду профспілкової організації, членом якої е позивач, на його звільнення з посади не було.

Відповідно до ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору, з підстав передбачених п. 3 ст. 40 КЗпП України проводиться за попередньою згодою профспілкової організації. Однак, відповідно до ст. 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника без згоди профспілкової організації може мати місце при звільненні з організації, де не має профспілкової організації.

ОСОБА_4»ївський районний комітет профспілки працівників освіти і науки України в ОСОБА_4»ївській райдержадміністрації не діє, суд вважає, що відповідач не мав звертатися до останнього за отриманням згоди на звільнення позивача з посади.

ї3ідповlдно до ч. ст. 1 9 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суд перевіряють чи прийняті (вчинені) вони : на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин. що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно, розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь- якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідачем не було дотримано

зазначених вимог законодавства.

Частиною 2 ст. 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача у справах про поновлення на публічній службі.

Відповідачем не доведено правомірність своїх дій при притягненні позивача до

дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії голови ОСОБА_4»ївської райдержадміністрації , щодо прийняття розпорядження про звільнення позивача з посади з суттєвим порушенням норм діючого трудового законодавства , є неправомірними. Дане розпорядження підлягає визнанню незаконним та скасуванню, а позивач поновленню на посаді.

На підставі ст. 94 КАС України позивачеві необхідно присудити з Державного бюджету України здійснені ним та документально підтверджені витрати на оплату

судового збору у розмірі 3,40 грв.(ас. 1).

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України постанову про поновлення на посаді слід

допустити до негайного виконання.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6. 8, 9, 17, 18, 69. 104, 122, 158- і 63, 167. 185, 186, 256 КАС України. ст. 14 Закону України " Про державну службу", п.3 ст. 40, ст. ст. 147, 147-1, 148, 149 k3пП України, суд,

ПОСтАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Юр"ївської районної державної

адміністрації Дніпропетровської області про визнання дій голови Юр"ївської районної

державно~.. адміністрації неправомірними, скасування розпорядження про звільнення з

посади, поновленні на посаді - задовольнити у повному обсязі.

Визнати неправомірними дії голови Юр"ївської районної державної адміністрації

Дніпропетровської області ОСОБА_5 щодо винесення розпорядження 86 - К від

31.12.2009 року " Про звільнення з посади ОСОБА_1В.".

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Юр"ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області ОСОБА_5В № 86 - К від 31.12.2009 року " Про звільнення з посади ОСОБА_1В.".

Поновити ОСОБА_1 на державній службі на посаді начальника відділу освіти Юр"ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області.

Постанова суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_1

Володимирівни підлягає негайному виконанню.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 здійснені нею судові витрати у розмірі 3, 40 грв. (три грв., сорок копійок).

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана в Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Юр"ївський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана в Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Юр"ївський районний суд Дніпропетровської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова у повному обсязі виготовлена 12 березня 2010 року.

Суддя С.О. Маренич