Справа № 804/4832/17
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2017-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2017 р. Справа № 804/4832/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого суддіОСОБА_1,
секретаря судового засідання ОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_3
представника відповідача ОСОБА_4,
представника відповідача ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет» до Офісу великих платників податків ДФС в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2017 відкрито провадження в адміністративній справі №804/4832/17 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 17.08.2017 о 11:00 год. Останнє судове засідання було призначено на 12.10.2017.
У судовому засіданні 12 жовтня 2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили, просили суд відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, Публічне акціонерне товариство «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет» (ідентифікаційний код юридичної особи 00191454) зареєстроване як юридична особа 29.05.1998 Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради та перебуває на податковому обліку в Дніпропетровському управлінні Офісу великих платників податків ДФС.
Згідно з відомостями, які містяться на сайті інформаційно - ресурсного центру (www.usr.minjust.gov.ua) основним видом діяльності підприємства є відновлення відсортованих відходів (код КВЕД 38.32).
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, в період з 03.03.2017 по 25.05.2017 Дніпропетровським управлінням Офісу великих платників податків ДФС проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з наступними платниками податків: ТОВ «Феррогрупп» (ідентифікаційний код 33446725), ТОВ «Лігатекс» (ідентифікаційний код 39238229), ТОВ «Укр-Мет Альянс» (ідентифікаційний код 39621700), ТОВ «Виробничо-Комерційна Фірма «Містраль» (ідентифікаційний код 40444653) за січень-вересень 2016 року, ТОВ «ОСОБА_6 Титан-Юг» (ідентифікаційний код 34155651), ТОВ «Промресурс-Трейдінвест» (ідентифікаційний код 38678556), ТОВ «Укр-Мет» (ідентифікаційний код 32757375), ТОВ «Юніс Груп» (ідентифікаційний код 39181031) за 2015 рік та січень вересень 2016 року, результати якої оформлені актом від 09.06.2017 №58/28-10-46-07-00191454.
Згідно з висновками акта, перевіркою встановлено завищення ПАТ «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет» від'ємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток за 2015 рік на суму 27920038 грн.; 1 кв. 2016 р. на суму 26469967 грн., 1 півріччя 2016 року на суму 16515326 грн.; 9 міс 2016 рік на суму 7374958 грн. та занижено податок на прибуток на суму 129686262 грн..
На підставі вказаного вище акта перевірки, податковим органом 30.06.2017 прийняті податкові повідомлення-рішення:
- № НОМЕР_1 (форма «Р»), за яким підприємству позивача збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму у розмірі 182780019,00 грн., з яких 129686262,00 грн. основний платіж та 53093757,00 грн. штрафні санкції;
Як видно з акта перевірки від 09.06.2017 №58/28-10-46-07-00191454 вищевказані порушення обумовлені тим, що під час перевірки перевіряючими встановлено обрив ланцюгів постачання металобрухту у взаємовідносинах: ТОВ «Феррогрупп», ТОВ «Лігатекс», ТОВ «Укр-Мет Альянс», ТОВ «Виробничо-Комерційна Фірма «Містраль», ТОВ «ОСОБА_6 Титан-Юг», ТОВ «Промресурс-Трейдінвест», ТОВ «Укр-Мет», ТОВ «Юніс Груп» - контрагенти - постачальники та відсутність у останніх можливостей для постачання металобрухту; відсутність належним чином складених товарно-транспортних накладних, якими оформлено транспортування металобрухту від ТОВ «Феррогруп», ТОВ «Лігатекс», ТОВ «Укр-Мет Альянс», ТОВ «Виробничо-Комерційна Фірма «Містраль», ТОВ «ОСОБА_6 Титан-Юг», ТОВ «Промресурс-Трейдінвест», ТОВ «Укр-Мет», ТОВ «Юніс Груп» із зазначенням всіх обовязкових реквізитів; відсутність належним чином оформлених видаткових накладних. Також, надані контролюючому органу ПАТ «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет» довіреності повноважних представників вищеперерахованих підприємств, які здійснили передачу товару, видані особам, які згідно звітів 1-ДФ не обліковуються працівниками означених підприємств - постачальників. Окрім того, в акті перевірки вказано, що старшим оперуповноваженим з ОВС першого відділу міжрегіонального оперативного управління Офісу великих платників податків ДФС податкової міліції ОСОБА_8 26.05.2017 здійснено допит гр. ОСОБА_9. Автомобіль КРАЗ д/н НОМЕР_3 знаходиться у його власності та інколи використовується для перевезення вантажів, в тому числі, і металобрухту. Вантажопідйомність означеного автомобіля складає 20 т. Протягом 2016 року ОСОБА_9 здійснювалося перевезення металобрухту на адресу ПАТ «Інтерпайп Дніпровтормет» від ТОВ «Юніс Груп» та ТОВ «Феррогрупп» у кількості приблизно 40 т. Інформацію щодо замовника та місця навантаження ОСОБА_9 не памятає. Посадових осіб вищезазначених підприємств ОСОБА_9 не знає. Розрахунок за перевезення здійснювалося дизельним паливом. Інших перевезень ОСОБА_9 від ТОВ «Феррогрупп» та ТОВ «Юніс Груп» не здійснювалося.
Старшим оперуповноваженим з ОВС першого відділу міжрегіонального оперативного управління Офісу великих платників податків ДФС майором податкової міліції ОСОБА_10 27.05.2017 здійснено допит гр.ОСОБА_11, згідно якого встановлено, що автомобіль ОСОБА_2 д/н НОМЕР_4 зареєстровано на Фермерське господарство «Плантера», головою якого є гр. ОСОБА_11 Протягом 2015-2016 рр. зазначений автомобіль використовувався у господарській діяльності фермерського господарства, а договори про надання послуг по перевезенню металобрухту з ТОВ «Лігатекс» та ПАТ «Інтерпайп Дніпровтормет» не укладалися та фактично металобрухт не перевозився.
Від першого відділу міжрегіонального оперативного управління Офісу великих платників податків ДФС отримано протокол допиту директора ТОВ «ОСОБА_6 - ЮГ» гр. ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1, проведеного старшим оперуповноваженим з ОВС першого відділу МОУ Офісу великих платників ДФС майором податкової міліції ОСОБА_10, згідно якого ОСОБА_12 було зареєстровано ТОВ «ОСОБА_6 Титан-Юг» без мети зайняття господарськоя діяльністю, а виключно з метою отримання грошових коштів. Договорів по взаємовідносинам з іншими підприємствами не складав та товарів на інших субєктів господарювання не реалізовував. ОСОБА_12 надані документи (паспорт та ідентифікаційний код) третій особі за грошову винагороду.
На питання щодо передачі статутних документів та печаток підприємства ТОВ «ОСОБА_6 Титан-Юг» гр. ОСОБА_13, який станом на звітну дату є директором ТОВ «ОСОБА_6 Титан-Юг», ОСОБА_12 пояснив, що статутних документів та печаток ніколи не бачив та йому невідомий гр. ОСОБА_13 Договорів та будь-яких документів, у т.ч. по взаємовідносинам з ПАТ «Інтерпайп Дніпровтормет» не укладав, з посадовими особами не зустрічався. Від імені ТОВ «ОСОБА_6 Титан-Юг» фінансово-господарську діяльність не здійснював, готівкові кошти як керівник ТОВ «ОСОБА_6 - Юг» з банківських рахунків не знімав та нікого на це не уповноважував. Де фактично знаходиться ТОВ «ОСОБА_6 Титан-Юг», якими видами діяльності займалося, гр. ОСОБА_12 не відомо.
Старшим оперуповноваженим з ОВС першого відділу міжрегіонального оперативного управління Офісу великих платників податків ДФС підполковником податкової міліції ОСОБА_15 29.05.2017 здійснено допит гр. ОСОБА_16, згідно якого встановлено, що автомобіль НОМЕР_7 належить ОСОБА_16 Зазначений автомобіль не використовувався для перевезення металобрухту від підприємства ТОВ «Промресурс - Трейдінвест». Договори на перевезення металобрухту з ТОВ «Промресурс - Трейдінвест» та ПАТ «Інтерпайп Дніпровтормет» не укладалися, посадові особи вищезазначених підприємств ОСОБА_16 не знайомі.
Співробітниками Міжрегіонального оперативного управління Офісу великих платників податків ДФС проведено опитування директора ТОВ «Феррогрупп» ОСОБА_17, який не зміг пояснити як здійснюється підприємництво, не зміг пояснити, що складанням звітності підприємства займається бухгалтер, документи для отримання електронного підпису не подавав.
Дослідивши надані сторонами докази та обставини даної справи, суд не погоджується із позицією податкового органу, яка відображена в акті перевірки від 09.06.2017 №58/28-10-46-07-00191454, у зв'язку з таким.
Відповідно до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 № 1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби» процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи:
1. встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів, тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як -от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
2. встановлення спеціальної правосуб'єктності учасників господарської операції. Особа, яка видає податкову накладну, повинна бути зареєстрована як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.
3. встановлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
4. встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість
5. встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.
Аналогічна позиція викладена також у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 №742/11/13-11, у якому зазначено з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції.
При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.
У листі Вищого адміністративного суду України від 06.05.2011 № 742/11/13-11 зазначено, що згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «Феррогрупп», ТОВ «Лігатекс», ТОВ «Укр-Мет Альянс», ТОВ «Виробничо-Комерційна Фірма «Містраль», ТОВ «ОСОБА_6 Титан-Юг», ТОВ «Промресурс-Трейдінвест», ТОВ «Укр-Мет», ТОВ «Юніс Груп», у періоді, що перевірявся, та реальність зміни майнового стану першого.
Що стосується встановленої перевіряючими відсутності поставок по ланцюгу постачання контрагенти - постачальники ТОВ «Феррогрупп», ТОВ «Лігатекс», ТОВ «Укр-Мет Альянс», ТОВ «Виробничо-Комерційна Фірма «Містраль», ТОВ «ОСОБА_6 Титан-Юг», ТОВ «Промресурс-Трейдінвест», ТОВ «Укр-Мет», ТОВ «Юніс Груп», то згідно листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 №742/11/13-11, не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючим органом грошових зобовязань визнання недійсними (у тому числі і нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому, взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Оцінуватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Таким чином, судом відхиляються доводи відповідача про те, що правочини між ТОВ «Феррогрупп», ТОВ «Лігатекс», ТОВ «Укр-Мет Альянс», ТОВ «Виробничо-Комерційна Фірма «Містраль», ТОВ «ОСОБА_6 Титан-Юг», ТОВ «Промресурс-Трейдінвест», ТОВ «Укр-Мет», ТОВ «Юніс Груп» та ПАТ «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет» не мали реального характеру через відсутність задекларованого вказаними контрагентами-позивача придбання певних груп товарів/послуг у їх контрагентів - постачальників, оскільки відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачання товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачання платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Також, суд також зазначає, що не є підставою для відмови у праві на податковий кредит порушення податкової дисципліни, яке допустили ТОВ «Феррогрупп», ТОВ «Лігатекс», ТОВ «Укр-Мет Альянс», ТОВ «Виробничо-Комерційна Фірма «Містраль», ТОВ «ОСОБА_6 Титан-Юг», ТОВ «Промресурс-Трейдінвест», ТОВ «Укр-Мет», ТОВ «Юніс Груп» або їх контрагенти. Аналогічну позицію з цього приводу займає Верховний Суд України у постанові від 13.01.2009 (номер судового рішення в ЄДРСР № 3060678).
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно зі ст. 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст.1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704 (далі - Положення).
Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Положення, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.
Згідно з п. 2.4 Положення первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.
Відповідно до п. 2.15 та п. 2.16 вказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам.
Отже, облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань платників податків здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення), а не про правочини (господарські зобов'язання).
Факт вчинення певних господарських операцій та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника податків.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач у періоді, що перевірявся, здійснював придбання металобрухту у ТОВ «Феррогрупп», ТОВ «Лігатекс», ТОВ «Укр-Мет Альянс», ТОВ «Виробничо-Комерційна Фірма «Містраль», ТОВ «ОСОБА_6 Титан-Юг», ТОВ «Промресурс-Трейдінвест», ТОВ «Укр-Мет», ТОВ «Юніс Груп» на підставі приведених нижче господарських договорів:
Між позивачем та ТОВ «Феррогруп» укладені договори постачання: від 02.02.2016 №108П2, від 13.01.2016 №11, від 13.01.2016 №12, від 02.02.2016 №121ЖК, від 13.01.2016 №13, від 13.01.2016 №14, від 18.02.2016 №154ЖБ, від 13.01.2016 №16, від 23.02.2016 №161ЖОЛ, від 13.01.2016 №17, від 02.03.2016 №211ХАА, від 10.03.2016 №223ХНВ, від 07.04.2016 №315ХЗОЛ, від 01.04.2016 №447 К-з, від 01.05.2016 №448К, від 07.06.2016 №482, від 07.06.2016 №483, від 13.01.2016 №49ХАБ, від 13.01.2016 №50ХАИ, від 13.01.2016 №51ХЛ, від 13.01.2016 №52 ХБ, від 13.01.2016 №53ХКР, від 13.01.2016 №54ХА, від 13.01.2016 №55ХК, від 13.01.2016 №56ХБА, від 18.07.2016 №568, від 13.01.16 №62ОНК.
На підставі перелічених договорів позивачем протягом січня вересня 2016 року здійснено придбання у ТОВ «Феррогрупп» металобрухту (брухту сталевого) на загальну суму 289834088,43 грн.
Між ПАТ «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет» протягом січня вересня 2016 року здійснені взаємовідносини з ТОВ «Лігатекс» на підставі наступних договорів: від 12.01.2016 №10НМ, від 02.02.2016 №120ХЛ, від 02.02.2016 №122В1, від 16.02.2016 №138ХД, від 16.02.2016 №139ВТ, від 01.01.2016 №1ХА, від 11.01.2016 №22, від 07.04.2016 №314ХБЛ, від 13.04.2016 №325ХАИ, від 12.04.2016 №327ВИ, від 14.04.2016 №330ХАА, від 18.04.2016 №331ХКР, від 25.05.2016 №434, від 25.05.2016 №435, від 27.05.2017 №436, від 27.05.2016 №437, від 06.06.2016 №463П, від 07.08.2016 №465К, від 08.06.2016 №471ЖБ, від 08.06.2016 №472ЖОЛ, від 01.06.2016 №479ПКР, від 01.06.2016 №481 КАП, від 06.06.2016 №509ПГ, від 01.06.2016 №533ХСА, від 28.12.2015 №659, від 28.12.2016 №660, від 28.06.2016 №661, від 11.01.2016 №8ВЛ.
Всього сума придбання металобрухту у ТОВ «Лігатекс» склала 109463231,74 грн.
Позивач у періоді, що перевірявся, мав взаємовідносини із ТОВ «Укр - ОСОБА_7» на підставі договорів поставки від 02.02.2016 №65, від 02.02.2016 №66, від 07.09.216 №711 З, від 07.09.2016 №713 НК.
Позивачем до складу валових витрат по взаємовідносинам із ТОВ «Укр ОСОБА_7» віднесено суму у розмірі 60907005,1 грн.
Також, у періоді, що перевірявся, позивач мав взаємовідносини із ТОВ «Виробничо-Комерційна фірма «Містраль» на підставі договорів поставки від 15.07.2016 №561, від 15.09.2016 №754, від 30.08.2016 №691.
Позивачем до складу валових витрат по взаємовідносинам із ТОВ «Виробничо-Комерційна фірма «Містраль» віднесено суму у розмірі 28201448,8 грн.
На підставі договорів від 28.12.2015 №669, від 29.09.2015 №490, від 17.08.2016 №645А позивач здійснив придбання металобрухту у ТОВ «ОСОБА_6 Титан-Юг» у періоді: січень вересень 2016 року.
Позивачем до складу валових витрат по взаємовідносинам із ТОВ «ОСОБА_6 Титан-Юг» віднесено суму у розмірі 43820174,46 грн.
Також, позивач у періоді, що перевірявся, мав господарські взаємовідносини із ТОВ «Промресурс - Трейдінвест» на підставі договорів поставки від 11.02.2014 №149, від 11.02.2014 №150.
Позивачем до складу валових витрат по взаємовідносинам із ТОВ «Промресурс Трейдінвест» віднесено суму у розмірі 54117287,2 грн.
Між ПАТ «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет» та ТОВ «Укр - ОСОБА_7» укладені договори на постачання: від 01.04.2016 №228, від 02.07.2014 №436.
Всього сума придбання склала 28128362,1 грн.
На підставі договорів поставки від 08.12.2015 №585 ХБ, від 18.08.2015 №383, від 15.12.2015 №596 ХЛ, від 22.12.2015 №637 ХЗО, від 22.12.2015 №638 ЖОЛ, від 22.12.2015 №652 ЖК, від 16.12.2015 №602 ОНК позивач мав взаємовідносини із ТОВ «Юніс Груп».
Позивачем до складу валових витрат по взаємовідносинам із ТОВ «Юніс Груп» віднесено суму у розмірі 727854192,84грн.
Як встановлено судом та підтверджується наявними в матеріалах справи документами, розрахунки між підприємствами проведено в повному обсязі, що також зазначено контролюючим органом в акті перевірки від 09.06.2017 №58/28-10-46-07-00191454.
Передача товару від ТОВ «Феррогрупп», ТОВ «Лігатекс», ТОВ «Укр-Мет Альянс», ТОВ «Виробничо-Комерційна Фірма «Містраль», ТОВ «ОСОБА_6 Титан-Юг», ТОВ «Промресурс-Трейдінвест», ТОВ «Укр-Мет», ТОВ «Юніс Груп» до позивача оформлена видатковими накладними, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
Контрагентами - постачальниками: ТОВ «Феррогрупп», ТОВ «Лігатекс», ТОВ «Укр-Мет Альянс», ТОВ «Виробничо-Комерційна Фірма «Містраль», ТОВ «ОСОБА_6 Титан-Юг», ТОВ «Промресурс-Трейдінвест», ТОВ «Укр-Мет», ТОВ «Юніс Груп» виписані в адресу позивача податкові накладні, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
Транспортування товару здійснювалося на підставі товарно транспортних накладних, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
Відповідно до ч.11 ст.4 Закону України «Про металобрухт» приймання промислового брухту від юридичних осіб оформлюється актом приймання із зазначенням найменування юридичної особи, кількості та джерел походження металобрухту. В акті робиться відмітка про вибухову безпеку, а в разі потреби - про дезактивацію і очищення металобрухту від шкідливих речовин та зазначається рівень дози випромінювання. Порядок приймання, зберігання і методи випробувань металобрухту чорних та кольорових металів встановлюються відповідно до стандартів.
Оформлення документів, що засвідчують набуття права власності на металобрухт та актів приймання металобрухту є обов'язковим. Ці документи повинні знаходитися у власника металобрухту та зберігатися протягом одного року.
Виходячи з цього, розглядаючи в сукупності вимоги ч. 4 ст. 70 КАС України та ч. 11 ст.4 Закону України «Про металобрухт» суд доходить висновку, що обставини відносно приймання промислового брухту від юридичних осіб мають підтверджуватися визначеним законом засобом доказування, а саме: відповідним актом приймання брухту.
Суд відзначає, що акт перевірки від 09.06.2017 №58/28-10-46-07-00191454, на підставі якого прийняті оскаржені податкові повідомлення-рішення, взагалі не містить посилання на перевірку відповідних актів приймання брухту як первинних документів бухгалтерського обліку. Таким чином, відповідачем не наведено доказів щодо відсутності актів приймання брухту або їх невідповідності закону, які могли б спростувати факт господарських операцій щодо приймання брухту.
У той же час позивачем надані до суду копії актів приймання брухту від ТОВ «Феррогрупп», ТОВ «Лігатекс», ТОВ «Укр-Мет Альянс», ТОВ «Виробничо-Комерційна Фірма «Містраль», ТОВ «ОСОБА_6 Титан-Юг», ТОВ «Промресурс-Трейдінвест», ТОВ «Укр-Мет», ТОВ «Юніс Груп» за період з 2015 року та по вересень 2016 року, тобто за період, у який проводилася перевірка.
Судом досліджені вказані акти приймання брухту та встановлено їх відповідність Закону України «Про металобрухт» та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Означені акти приймання брухту містять необхідні реквізити, що дають можливість встановити час, місце, зміст, учасників господарської операції.
Доводи податкового органу про те, що опитаний співробітниками Міжрегіонального оперативного управління Офісу великих платників податків ДФС директор ТОВ «Феррогрупп» ОСОБА_17 заперечив свою участь у господарській діяльності зазначеного підприємства, що вказує на фіктивність його діяльності, судом відхиляються через те, що з пояснень вказаної особи видно, що він не подавав документи на отримання електронних підписів та повідомив, що оформленням всієї документації займалася бухгалтер підприємства, що не є тотожнім запереченню своєї участі у господарській діяльності субєкта господарювання посадовою його особою.
Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 24 травня 2016 року у справі №21-5332а15 первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту та валових витрат, виписані контрагентами, фіктивність господарської діяльності яких встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставними, а отже і формування витрат за рахунок оплат товарів по даним контрагентам є безпідставними.
Слід зазначити, що відповідно до кримінально-процесуального закону до дня набрання законної сили відповідним рішенням у кримінальній справі, покази свідка чи підозрюваного можуть бути оцінені як докази виключно у рамках розслідування та розгляду такої кримінальної справи і не можуть бути підставою для висновку податкового органу про нереальність господарських операцій між ТОВ «Феррогруп» та ПАТ «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет», як і не можуть бути підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень про визначення останньому грошового зобов'язання. Аналогічна позиція суду висловлена в постанові Вищого адміністративного суду України від 19.12.2012 по справі №К/9991/645206/12.
Таким чином, докази отримані, за процедурою, встановленою Кримінально-процесуальним кодексом України підлягають оцінці судом при прийнятті рішення у кримінальній справі та за відсутності обвинувального вироку і доведеності певних фактів у кримінальній справі не можуть носити преюдиційний характер в адміністративному процесі під час вирішення адміністративної справи.
Окрім того, суд зазначає, що згідно довідки, складеної головним державним ревізором - інспектором відділу аудиту платників території обслуговування ДПІ у Соборному районі м. Дніпра управління аудиту ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_18 від 30.05.2017 № 29/04-36-14-17/334446725 "Про результати проведенння зустрічної звірки ТОВ "Феррогрупп" (і.к. 33446725) щодо документального підтвердження господарських відносин при реалізації товарів (робіт, послуг) на адресу ПАТ «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет» за період з 01.01.2016 по 30.09.2016 та ПАТ «Дніпроважмаш» за період з 01.01.2016 по 31.03.2016, зустрічною звіркою встановлено придбання ТОВ "Феррогрупп" товару у контрагента - постачальника ФОП ОСОБА_19 (код НОМЕР_8) та реалізація на адресу контрагентів - покупців: ПАТ «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет» за період з 01.01.2016 по 30.09.2016 та ПАТ «Дніпроважмаш» за період з 01.01.2016 по 31.03.2016; зустрічною звіркою ТОВ "Феррогруп" встановлено відображення ТОВ "Феррогрупп" в податковому та бухгалтерському обліку взаємовідносин з контрагентами - покупцями: ПАТ «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет» за період з 01.01.2016 по 30.09.2016 та ПАТ «Дніпроважмаш» за період з 01.01.2016 по 31.03.2016 та з контрагентом - постачальником ФОП ОСОБА_19 ( код НОМЕР_8), їх вид, обсяг, розрахунки.
Щодо недоліків у видаткових накладних, якими оформлена передача товару від ТОВ «Укр-Мет Альянс», ТОВ «ОСОБА_6 Титан-Юг», ТОВ «Промресурс-Трейдінвест», ТОВ «Укр-Мет», ТОВ «Юніс Груп», то у відповідності до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 «Щодо підтвердження даних податкового обліку» документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо. При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.
Отже, не зазначення у видаткових накладних місця надання послуг, місця їх складання та посад підписантів не спростовує самого факту здійснення господарської операції, яка полягає, у вчиненні взаємних дій сторонами - контрагентами на користь одна одної, що є визначальною ознакою при дослідженні реальності та встановленні факту здійснення господарської операції.
Судом встановлено, що вказані контрагенти - постачальники: ТОВ «Укр-Мет Альянс», ТОВ «ОСОБА_6 Титан-Юг», ТОВ «Промресурс-Трейдінвест», ТОВ «Укр-Мет», ТОВ «Юніс Груп» на час вчинення господарських операцій з позивачем мали правоздатність.
Також, суд зазначає, що за умовами досліджених договорів постачання, укладених позивачем із ТОВ «Феррогруп», ТОВ «Лігатекс», ТОВ «Укр-Мет Альянс», ТОВ «Виробничо-Комерційна Фірма «Містраль», ТОВ «ОСОБА_6 Титан-Юг», ТОВ «Промресурс-Трейдінвест», ТОВ «Укр-Мет», ТОВ «Юніс Груп», постачання товару здійснюється вказаними постачальниками безпосередньо на адресу позивача.
Відтак, посилання податкового органу на помилки у товарно-транспортних накладних та неможливість підтвердження транспортування товару від продавця до позивача, пояснення осіб щодо транспортування товару, не може впливати на оцінку правовідносини між позивачем та вказаними підприємствами та свідчити про нереальність господарських операцій між ними, оскільки за умовами вищезазначених договорів постачання позивач не був учасником транспортного процесу та умови укладення та виконання розглядуваних договорів не передбачали ані здійснення позивачем контролю за перевезенням товару, ані проведення ним розрахунків за перевезення вантажу.
Окрім того, суд зазначає, що товарно - транспортна накладна не міститься в переліку документів, що визначають право платника податків на формування податкового кредиту, та оскільки вона складається третьою особою підприємством - перевізником, з яким замовник укладає договір перевезення, то такий документ не може впливати на оцінку правовідносин між постачальником та покупцем товару, а тому його відсутність або складання з помилками чи неточностями не є достатнім для висновку про відсутність фактичного постачання товару в адресу покупця за договором постачання товарів.
Стосовно доводів податкового органу про відсутність виробничих та трудових можливостей у ТОВ «Феррогрупп» ТОВ «Лігатекс», ТОВ «Укр-Мет Альянс», ТОВ «Виробничо-Комерційна Фірма «Містраль», ТОВ «ОСОБА_6 Титан-Юг», ТОВ «Промресурс-Трейдінвест», ТОВ «Укр-Мет», ТОВ «Юніс Груп» для здійснення постачання товарів в адресу позивача, що встановлено відповідачем під час перевірки за аналізом податкової інформації, а також надання ПАТ «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет» довіреностей на довірених осіб контрагентів, які згідно звіту 1 - ДФ не рахуються у штаті перелічених підприємств, суд зазначає, що нереальність господарських операцій з придбання платником податку товарів/послуг має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватися лише фактом порушення вимог законодавства при веденні підприємствами-постачальниками товарів (послуг) фінансово-господарської діяльності чи фактом порушення вимог податкового законодавства, зафіксованим податковим органом в акті перевірки. Відсутність у підприємства-контрагента основних засобів, складських та інших умов, на що також посилається відповідач, само собою не може свідчити про нереальне вчинення господарської операції з постачання товару, робіт/послуг.
Стан виконання податкових обов'язків визначається виключно дотриманням норм податкового законодавства. В основі оподаткування лежить фактичний рух активів з урахуванням ділової мети такого руху та його зв'язку з господарською діяльністю платника податків. Це випливає з того, що норми податкового законодавства пов'язують формування податкового кредиту з фактом придбання товарів чи послуг з метою використання в господарській діяльності.
Платник податків (покупець товарів, послуг) не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням продавцем, відомості щодо реєстрації якого як юридичної особи містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України та як платника податку на додану вартість - у Реєстрі платників податку на додану вартість, вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за вчинені порушення продавцем.
Допущені продавцем певні порушення законодавства тягнуть негативні наслідки для цього продавця та не впливають на право покупця на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість, адже законами іншого не передбачено.
Що стосується спеціальної правосубєктності контрагентів - постачальників: ТОВ «Феррогрупп», ТОВ «Лігатекс», ТОВ «Укр-Мет Альянс», ТОВ «Виробничо-Комерційна Фірма «Містраль», ТОВ «ОСОБА_6 Титан-Юг», ТОВ «Промресурс-Трейдінвест», ТОВ «Укр-Мет», ТОВ «Юніс Груп», то згідно з відомостями Інформаційного ресурсу (www.usr.minjust.gov.ua) на момент господарських взаємовідносин вказані підприємства були зареєстровані як юридичні особи та відповідно до інформації, наявної на офіційному сайті Державної фіскальної служби України (www.sfs.gov.ua) на момент вчинення господарських правовідносин з позивачем зареєстровані як платники ПДВ.
Як визначено п.п 134.1.1 п. 134.1. ст. 134 ПК України обєктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
зменшення відємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
збільшення відємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, обєкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).
Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає обєкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.
Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи;
Згідно зі ст. 135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження обєкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 138 ПК України фінансовий результат до оподаткування збільшується: на суму нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; на суму уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів, включених до витрат звітного періоду відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; на суму залишкової вартості окремого обєкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, у разі ліквідації або продажу такого обєкта.
Фінансовий результат до оподаткування зменшується: на суму розрахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до пункту 138.3 цієї статті; на суму залишкової вартості окремого обєкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної з урахуванням положень цієї статті Кодексу, у разі ліквідації або продажу такого обєкта; на суму дооцінки та вигід від відновлення корисності основних засобів або нематеріальних активів в межах попередньо віднесених до витрат уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.
Порядок розрахунку амортизації основних засобів або нематеріальних активів для визначення обєкта оподаткування встановлений п.п 138.3 ст. 138 ПК України.
Оскільки доводи податкового органу про нереальність господарських операцій позивача із ТОВ «Феррогрупп», ТОВ «Лігатекс», ТОВ «Укр-Мет Альянс», ТОВ «Виробничо-Комерційна Фірма «Містраль», ТОВ «ОСОБА_6 Титан-Юг», ТОВ «Промресурс-Трейдінвест», ТОВ «Укр-Мет», ТОВ «Юніс Груп», з придбання металобрухту не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи та були спростовані встановленими під час судового розгляду обставинами та наявними в матеріалах справи документами, суд дійшов висновку про правомірність віднесення позивачем до складу валових витрат сум по придбанню металобрухту у вищеперелічених підприємств-контрагентів за наведеними вище договорами, які здійснені в ході фактичного вчинення господарських операцій з придбання товарів, за своїми наслідками спричинили рух активів в процесі їх виконання, та здійснені в межах господарської діяльності ПАТ «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет» та повністю відповідає напрямам діяльності останнього.
Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Таким чином, заявлені позовні вимоги є обгрунтованимим та такими, що підлягають частковому задоволенню судом.
Згідно з ч.3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачу відмовлено.
Керуючись ст. ст. 94, 159 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет» до Офісу великих платників податків ДФС в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 30.06.2017 № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС від 30 червня 2017 року № НОМЕР_1 (форма «Р»).
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити повністю.
Стягнути з Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС на користь Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2852324 (два мільйони вісімсот пятдесят дві тисячі триста двадцять чотири) грн. 66 коп.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2017 року.

Суддя ОСОБА_1