Справа № 642/4303/17
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 р.Справа № 642/4303/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 28.09.2017р. по справі № 642/4303/17

за позовом ОСОБА_1

до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова

про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з адміністративним позовом до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, в якому просила зобов'язати відповідача призначити їй дострокову пенсію за віком.

В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на те, що вона, як мати інваліда з дитинства, має право на призначення їй пенсії за віком достроково відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV ( надалі Закону № 1058-ІV) . Проте управління ПФУ в призначенні їй такої пенсії відмовило.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 28.09.2017 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просила скасувати постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 28.09.2017 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст.183-2 КАС України, апеляційні скарги у справах, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, розглядаються апеляційними судами в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 має доньку - ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, яка у п"ятнадцятирічному віці була визнана дитиною-інвалідом. Відповідно до посвідчення Пенсійного фонду України № НОМЕР_1, виданого 6 травня 2014 року ОСОБА_2, їй призначена пенсія по інівалідності 2 групи (з дитинства).

Позивачка 13.07.2017 р. звернулася до управління ПФУ із заявою про призначення їй пенсії за віком, достроково, як матері інваліда з дитинства. Листом від 26.07.2017 р. управління ПФУ відмовило їй у призначенні такої пенсії у зв'язку із тим, що дитину було визнано дитиною-інвалідом після досягнення нею шестирічного віку.

Із урахуванням вищевикладеного, у зв'язку з порушенням її прав, ОСОБА_1 звернулася за захистом до суду.

Відмовляючи задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон № 1058-ІV.

Статтею 1 цього Закону передбачено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого зазначеним Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

Згідно з пунктом 25 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1, у разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається висновок лікарсько-консультативної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Аналізуючи зазначені норми матеріального права, колегія суддів зазначає наступне.

Мати дитини-інваліда має право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-ІV, у тому разі, якщо дитина, яку вона виховує, визнана дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку. Якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення нею шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, мати цієї дитини має право на отримання зазначеної пенсії лише у разі наявності висновку лікарсько-консультативної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду України викладена у постанові від 27 травня 2014 року № 21-133а14.

З матеріалів справи вбачається, що донька позивачки - ОСОБА_2 визнана інвалідом дитинства у пятнадцятирічному віці. Судовим розглядом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що ця дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Із урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, відмовляючи позивачу в призначенні пенсії за віком у зв'язку з наявністю дитини-інваліда, діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, колегія суддів переглянувши у межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, у зв'язку з чим підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 28.09.2017 року - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 28.09.2017р. по справі № 642/4303/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5