Справа № 826/22058/15
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

28 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Лічевецьког І.О., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Данилюк Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Компанія Київінвестбуд» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в місті Києві про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року Приватне акціонерне товариство «Компанія Київінвестбуд» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в місті Києві про скасування податкового повідомлення-рішення № від 29.05.2015.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 серпня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві № від 29.05.2015.

Не погоджуючись з прийнятою постановою Державна податкова інспекція у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в місті Києві подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, в якому відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість рішення суду та порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду підлягає залишенню без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції Державною податковою інспекцією у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві проведено перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності подання платіжних доручень до установ банку по підприємству Приватне акціонерне товариство «Компанія Київінвестбуд» за період з 2012 по 2015 роки.

Зазначеною перевіркою встановлено порушення строків сплати податкових зобов'язань по податку на землю передбачених пунктом 287.3 статті 187 Податкового кодексу України та відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України передбачено застосування штрафних санкцій згідно розрахунку штрафних санкцій за період з 2012 по 2015 роки.

За наслідками перевірки Державною податковою інспекцією у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві складено акт від 29.05.2015 №685/26-57-15-04-09 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.05.2015 №, відповідно до якого до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 20% від визначеного грошового зобов'язання зі сплати земельного податку з юридичних осіб у розмірі 915 822 грн., що складає 183164,40 грн.

Не погоджуючись з таким діями та податковим повідомленням-рішенням відповідача позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, прийшов до висновку, про неправомірність дій відповідача та визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, з огляду на його необґрунтованість.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Відповідно до норм пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

В тому випадку якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку (пункт 50.1 статті 50 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (пункт 287.3 статті 287 Податкового кодексу України).

У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу (пункт 126.1 статті 126 Податкового кодексу України).

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається зі змісту акту перевірки від 29.05.2015 №685/26-57-15-04-09, податковим органом зроблено висновок про порушення граничного строку сплати приватним акціонерним товариством «Компанія Київінвестбуд» земельного податку з юридичних осіб в період з 2012 по 2015 роки.

Проте у спростування висновків контролюючого органу, позивачем було надано до матеріалів справи копії податкових декларацій з плати за землю та платіжні доручення.

Відповідно до податкової декларації з плати за землю за 2012 рік від 07.02.2012, платником податків визначене зобов'язання по сплаті земельного податку у розмірі 226357,68 грн. На підтвердження сплати визначеного грошового зобов'язання, позивачем надані платіжні доручення від 23.02.2012 №65, від 27.03.2012 №106, від 23.04.2012 №143, від 25.05.2012 №175, від 20.06.2012 №212, від 23.07.2012 №268, від 22.08.2012 №318, від 25.09.2012 №357, від 22.10.2012 №390 , від 22.11.2012 №423, від 26.12.2012 №480, від 25.01.2013 №27, кожне на суму 18863,14 грн. з призначенням платежу «податок на землю, вул. Якутська, 7».

Згідно податкової декларації з плати за землю від 19.02.2013 за звітній 2013 рік, приватним акціонерним товариством «Компанія Київінвестбуд» нараховано суму 329971,93 грн. земельного податку, яка сплачена відповідно до платіжних доручень від 25.02.2013 №68, від 25.03.2013 №104, від 25.04.2013 №147, від 28.05.2013 №179, від 25.06.2013 №211, від 26.07.2013 №254, від 27.08.2013 №292, від 25.09.2013 №326, від 25.10.2013 №354, від 25.11.2013 №391, від 23.12.2013 №421, від 24.01.2014 №26 по 27497,56 грн. кожне, призначення платежу: «податок на землю, вул. Якутська, 7».

Також позивачем визначено грошове зобов'язання з сплати земельного податку за 2014 рік в розмірі 329971,93 грн., сплачено відповідно платіжних доручень від 24.02.2014 №68, від 20.03.2014 №97, від 29.04.2014 №155, від 23.05.2014 №191, від 24.06.2014 №226, від 21.07.2014 №264, від 21.08.2014 №303, 25.09.2014 №348, 27.10.2014 №382, від 24.11.2014 №443, від 23.12.2014 №486, від 27.01.2015 №26 на суму 27497,56 грн. кожне, з призначенням платежу: «податок на землю, вул. Якутська, 7».

Відповідно до податкової декларації з плати за землю за 2015 рік від 14.08.2015 платником податків визначене зобов'язання по сплаті земельного податку у розмірі 484475,28 грн. з доданими платіжними дорученнями від 20.02.2015 №54, від 25.03.2015 №92, від 24.04.2015 №137, від 25.05.2015 №176, від 24.06.2015 №226, від 20.07.2015 №271 на суму 34344,58 грн. кожне, призначення платежу: податок на землю, вул. Якутська, 7» та платіжне доручення від 26.08.2015 №313 на суму 46401,30 грн., призначення платежу: податок на землю, вул. Якутська 7 за липень 2015 року».

Таким чином, з огляду на зазначені платіжні доручення, вбачається, що позивачем не порушено граничних строків сплати суми грошового зобов'язання з земельного податку з юридичних осіб, встановлених пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач неодноразово виносив податкові повідомлення-рішення, в яких встановлював порушення строків сплати податкових зобов'язань по податку на землю, а позивач неодноразово оспорював нарахування та існування вказаного контролюючим органом податкового боргу.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.11.2011 у справі №2а-8662/11/2670, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2012 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.11.2014 було встановлено безпідставність та незаконність донарахувань земельного податку позивачу за податковим повідомленням-рішенням від 30.07.2009 № та встановлено, що спірне податкове повідомлення-рішення було надіслано не на адресу позивача, відтак податкове зобов'язання не є узгодженим.

Водночас, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.11.2010 у справі №2а-4274/10/2670 закрито провадження за позовом прокурора Святошинського району міста Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Святошинському районі міста Києва про стягнення з Закритого акціонерного товариства «Компанія Київінвестбуд» заборгованості. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.12.2010 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі міста Києва залишено без розгляду.

Також постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.12.2013 у справі №826/17329/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду міста Києва від 30.09.2014 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.02.2016, в задоволенні позовної заяви Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Компанія Київінвестбуд» заборгованості в розмірі 100688,49 грн. відмовлено.

Крім того, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.07.2016 у справі №826/26783/15, залишеною без мін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2016, за позовом Приватного акціонерного товариства «Компанія Київінвестбуд» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 30.07.2009 №.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження в суді першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження. В порушення вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтувались його вимоги.

Водночас колегія суддів звертає увагу, що відповідачем як суб'єктом владних повноважень не надано жодних заперечень, не доведено правомірності прийнятого спірного рішення з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин справи та вимог законодавства.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що правових підстав для повторного нарахування відповідачем земельного податку позивачу за період з 2012 по 2015 роки немає.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність та обґрунтованість задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Компанія Київінвестбуд» та скасування податкового повідомлення-рішення № від 29.05.2015.

Надані докази були оцінені судом першої інстанції, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам статті 86 КАС України.

Доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в місті Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 серпня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: І.О. Лічевецький

Є.О. Сорочко

Повний текст виготовлено 28 листопада 2017 року.