Справа № 802/1885/17-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 листопада 2017 р. Справа № 802/1885/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Шевченка Р.В.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління Національної поліції у Вінницькій області

про: зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо не включення до стажу служби в поліції позивача для призначення пенсії та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції часу навчання у Вінницькому технікумі залізничного транспорту.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, посилаючись на доводи позовної заяви. Окремо пояснив, що наказом УМВС України у Вінницькій області № 159о/с від 29.09.2014 року під час служби в органах внутрішніх справ йому додатково зараховано до вислуги років час його навчання у Вінницькому технікумі залізничного транспорту.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на обґрунтування письмових заперечень (а.с. 25-26). Додатково зазначила, що до вислуги років при призначенні пенсії зараховується час навчання у цивільних вищих навчальних закладах та в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання. Оскільки після закінчення навчання у Вінницькому технікумі залізничного транспорту позивачу офіцерське (спеціальне) звання не присвоювалось, відсутні підстави для зарахування часу навчання у вказаному навчальному закладі до вислуги років позивача для призначення пенсії на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 01.09.1990 року по 30.06.1994 року позивач навчався у Вінницькому технікумі залізничного транспорту за спеціальністю: "Експлуатація та ремонт підйомно-транспортних будівельних шляхових машин і обладнання", що підтверджується дипломом ЗЛ № 006302 (а.с. 8).

З 01.09.1994 року по 06.11.2015 року позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 року прийнятий на службу до Національної поліції України.

Наказом ГУНП у Вінницькій області № 170 від 29.09.2017 року позивача звільнено зі служби в поліції за п. 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (а.с. 6).

Відповідно до зазначеного наказу стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років та для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції станом на день звільнення складає: 23 роки 01 місяць 00 днів; вислуга років на пільгових умовах 01 рік 00 місяців 06 днів; усього для призначення пенсії 24 роки 1 місяць 06 днів.

Як зазначає позивач, ГУНП у Вінницькій області для призначення пенсії та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції зараховано лише період служби в органах внутрішніх справ та Національної поліції з 01.09.1994 року по 30.09.2017 року, без врахування часу його навчання у Вінницькому технікумі залізничного транспорту.

Не погоджуючись з вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до пяти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Аналогічний порядок обчислення вислуги років особам, які мають право за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» закріплений в постанові Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» .

Згідно пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України за №393 від 17.07.1992 року до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Цивільної оборони України та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної служби спеціального звязку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті ж статті 1-2 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, Державної інспекції техногенної безпеки та Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом "а" статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

Аналіз викладених нормативно-правових актів свідчить про те, що до вислуги років особам, звільненим, зокрема зі служби в поліції, при призначенні пенсії на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку один рік за шість місяців.

Матеріали справи свідчать, що з 01.09.1990 року по 30.06.1994 року позивач навчався у Вінницькому технікумі залізничного транспорту за спеціальністю: "Експлуатація та ремонт підйомно-транспортних будівельних шляхових машин і обладнання", що підтверджується дипломом ЗЛ № 006302. Після закінчення вказаного навчального закладу офіцерського (спеціального) звання позивачу не присвоєно (а.с. 8).

Отже, Вінницький технікум залізничного транспорту не є тим навчальним закладом, після якого присвоєно офіцерське (спеціальне) звання позивачу.

Згідно копії послужного списку ОСОБА_1Я, судом встановлено, що перше спеціальне звання "рядовий міліції" позивачу присвоєно 01.09.1994 року під час прийняття на службу до органів внутрішніх справ відповідно до наказу Київського училища міліції МВС України № 53 від 12.08.1994 року (а.с. 27-31).

Враховуючи те, що після закінчення цивільного навчального закладу позивачу офіцерське (спеціальне) звання не присвоювалось, період навчання позивача у Вінницькому технікумі залізничного транспорту не повинен зараховуватись до вислуги років в поліції при призначенні пенсії на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Аналогічний правовий висновок наведено в постанові Верховного Суду України від 10.03.2015 року справа № 21-411а14.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права (абз. 2 ч. 1 ст. 244-2 КАС України).

При цьому суд не приймає до уваги пояснення позивача про те, що наказом УМВС України у Вінницькій області № 159о/с від 29.09.2014 року під час служби в органах внутрішніх справ йому додатково зараховано до вислуги років час його навчання у Вінницькому технікумі залізничного транспорту, як підставу для задоволення позову, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 17-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється, як правило, за послужним списком особової справи військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію за цим Законом.

Перелік документів, що підтверджують окремі періоди військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, які підлягають зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні або на пільгових умовах визначається Кабінетом Міністрів України.

Матеріали справи свідчать, що до послужного списку ОСОБА_1 не включено час його навчання у Вінницькому технікумі залізничного транспорту. Водночас в наказі УМВС України у Вінницькій області № 159о/с від 29.09.2014 року не зазначено, що час навчання позивача у Вінницькому технікумі залізничного транспорту врахований для призначення пенсії та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України), а згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши досліджені в ході розгляду справи докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

Згідно ст. 94 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович