Справа № 554/3055/17
Суддя: Струков О. М.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 07.09.2017 Справа № 554/3055/17
Провадження № 2-а/554/288/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року м. Полтава

Октябрський райсуд м.Полтави у складі :

Судді Струкова О.М.

при секретарі Ткаченко І.А.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Октябрського районного суду м.Полтави адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Полтаві ОСОБА_2, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Полтаві ОСОБА_2, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 31 березня 2017 року інспектором патрульної поліції ОСОБА_2 було винесено постанову БР № 436901 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він 31.03.2017 року керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м.Полтаві проїхав перехрестя вулиць Європейська Матросова на заборонний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3. ПДР України. Постанову вважає незаконною, оскільки здійснив проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофора з метою уникнення екстреного гальмування та аварійної ситуації на дорозі, червоний сигнал світлофора ввімкнувся вже коли він майже проїхав перехрестя. Просив суд скасувати вказану постанову, провадження по справі закрити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові.

Відповідач інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, направив заяву, в якій просив суд слухати справу у його відсутність, підтримав раніше подані заперечення.

Представник Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилась, направила заяву в якій просила суд слухати справу у її відсутність, врахувавши попередньо подані заперечення.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 31 березня 2017 року інспектором поліції роти №1 УПП у м. Полтава ОСОБА_2 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серія БР № 436901 якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 425 гривень.

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 був визнаний винуватим у тому, що він, 31 березня 2017 року о 10 год. 50 хв,. керуючи транспортним засобом «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_2 в м.Полтаві проїхав регульоване перехрестя вул.. Європейська та вул.Матросова на забороняючий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3. ПДР України., відповідно, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.122 ч.2 КУпАП.( а.с.6).

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1, наданими інспектору поліції на місці зупинки (а.с.32), останній вину у вчиненні правопорушення не визнавав, вказував, як і в судовому засіданні, що здійснив проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофора, оскільки продовжував рух з метою уникнути екстренного гальмування і вже коли він завершував проїзд перехрестя увімкнувся червоний колір на світлофорі. Аварійної ситуації на дорозі він не створив.

Згідно п 8.7.3. ПДР України сигнали світлофора мають такі значення:

а) зелений дозволяє рух;

б) зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора.

в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

г) чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції;

ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу;

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до п.8.11 ПДР України, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Крім того, оскаржувана постанова не містить посилання на відповідний підпункт пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху України, що забороняє рух, тому не є конкретизованою щодо того, яке саме порушення ставиться позивачеві у провину: проїзд на заборонений жовтий чи червоний сигнал світлофора.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об'єкт та об'єктивну сторону правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, що на думку особи, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення полягало у протиправному посяганні на встановлені правила користування транспортним засобом в сфері дорожнього руху шляхом порушення вимог п.8.7.3 є ПДР України, якими встановлено заборону водієві початок руху транспортного засобу на момент поєднання червоного і жовтого сигналів світлофору.

При цьому, доведеність вини позивача у вчинених адміністративних правопорушеннях підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст.251 КпАП України. Зокрема такими являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім цього, у відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 70 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв'язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб'єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов'язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Однак, в ході судового розгляду відповідачем жодними належними та допустимим доказами не доведено перед судом факту вчинення позивачем зазначеного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення у виді порушень п.8.7.3 ПДР України, зокрема, не представлено відеофіксації можливого порушення правил дорожнього руху.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Також Законом України «Про Національну поліцію» та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відеорегістратори.

В судовому засіданні судом були переглянуті наявні у відповідача відеоматеріали, що підтверджують обставини виявленого правопорушення( а.с.33). Проте відповідачем було надано запис з нагрудної камери спостереження працівника поліції, де зафіксовано лише момент після зупинки транспортного засобу позивача, а саме оголошення постанови, що наразі не є належним та достатнім доказом порушення правил дорожнього руху. Отже, до суду будь-яких доказів безпосереднього вчинення правопорушення представлені не були.

На переконання суду, факт візуального спостереження вчинення адміністративного правопорушення інспектором поліції без забезпечення належних та допустимих доказів визначених ст.251 КпАП України, зокрема відеофіксації всіх суттєвих обставин, не може доводити винуватість особи у вчиненому адміністративному правопорушенні. А відтак, оскільки позивач категорично заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, а відповідач належними та допустимими доказами факту правомірності своєї постанови через доведеність вини позивача у цьому адміністративному правопорушенні не довів, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною, внаслідок чого підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 71, 86, 159-163, 167, 186 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Полтаві ОСОБА_2, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії БР №436901 від 31 березня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати, провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя О.М. Струков