Справа № 2а-21/2010
Суддя: Євтушенко М. О.
Дата ухвалення: 2010-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 а- 21/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2010 року м. Шостка.

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

Головуючого - судді Євтушенко М.О.,

при секретарі Антошко Т.А.,

з участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерсі внутрішніх справ України с Сумській області, Інспектора дорожньо - патрульної служби Відділення Державі автомобільної інспекції по обслуговуванню м. Шостка, Шосткинського району та Автомобільно - технічі інспекції Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх сщ України в Сумській області прапорщика міліції ОСОБА_3.

- про визнання дій відповідачів по притягненню до адміністративної відповідальності протиправнш визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною, скасування цієї постанови закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач позов мотивував тим, що постановою Інспектора дорожньо - патрульної служби Відділеї Державної автомобільної інспекції по обслуговуванню м. Шостка, Шосткинського району та Автомобільп технічної інспекції Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерс внутрішніх справ України в Сумській області прапорщика міліції ОСОБА_3, 27. 09. 2009 року, він був визнаним винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 122 1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 300 гривень за те, що здійснив зупинку з лівої сторони дороги по напряр свого руху по вул. Марата м. Шостка Сумської області, тобто він порушив п. 15. З ПДР України, а сі заборону зупинки з лівогс боку дороги, що має по дві смуги руху у кожному напрямку руху та розділ дорожньою розміткою 1.1. ( суцільна лінія).

Вважає дії відповідачів не правомірними, оскільки п. 15. 3. ПДР України передбачає те, що в населеї пунктах зупинка і стоянка транспортних засобів дозволяється з лівої сторони дороги, що має по одній сі/ руху у кожному напрямку руху, а також з лівої сторони дороги з одностороннім рухом.

На його думку, дорога, де він здійснив зупинку має по одній смузі руху у кожному напрямку руху, оскіл дорожньої розмітки на ній не видно та відсутні інформаційно - вказівні знаки.

Крім того, він здійснив зупинку з лівої сторони дороги по напрямку руху в силу вимушених обставин таї пробив колесо, спереду стояла вантажівка, номерні знаки якої він не запам'ятав. Щоб попередити зіткнеш цим транспортним засобом він вимушений був переїхати на протилежну сторону дороги та здійснити зупинку.

Ці обставини він довів до інспектора, при складанні протоколу але він їх не врахував.

Інспектор також склав протокол не у відповідності до ст. 256 КУпАП, оскільки не вказав точно місце вух Марата де він зупинився. При складанні протоколу та винесенні постанови інспектором, йому не б роз'ясненні процесуальні права та він був позбавлений права на захист.

Інспектор також не підтвердивв його правопорушення іншими доказами, наприклад фото чи відеознімк За таких умов висновок про його вину ним прийнятий бездоказово та передчасно.

У зв'язку з цими обставинами, прохав визнати постанову Інспектора ДПС ДАІ ОСОБА_3, накладення на нього адміністративного стягнення протиправною, скасувати цю постанову та закр провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в його діях скх адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні позов підтримав, обгрунтовував його тими-ж обставинами.

Ухвалою суду в якості належного відповідача було залучено Управління Державної автомобільної інспе Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області.

Відповідач - Управління ДАІ ГУ МВС України у Сумській області позов не визнало та його предстаЕ ОСОБА_2 показав, що позивач здійснив зупинку з лівої сторони дороги в районі будинку № 30 по Марата м. Шостка Сумської області, тобто він порушив п. 15. З ПДР України, а саме заборону зупинки з ліі боку дороги, що має по дві смуги руху у кожному напрямку руху та розділена дорожньою розміткою 1 суцільна лінія).

Вчинення позивачем цього правопорушення підтверджується його фіксацією технічними засобами фотознімку добре видно суцільну лінію яку пересік позивач, загальну ширину дороги та місце зут автомобіля позивача.

ОСОБА_4 В:

Протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача складений у відповідності до ст. 256 КУпАП, постанова про накладення на нього адміністративного стягнення винесена у межах повноважень інспектора та у мінімальному розмірі санкції статті з урахуванням обставин справи, в силу чого його дії були правомірними.

Процесуальні права позивачу роз'яснялись, але він відмовився надати будь які пояснення до протоколу та отримати копію постанови у справі про адміністративне правопорушення. Ці обставини підтверджені двома свідками.

Посилання позивача на те, що він вчинив це правопорушення в силу вимушених обставин надумані, а оспорювання ним постанови про накладення на нього адміністративного стягнення є його намаганням уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Прохав у задоволенні позову відмовити.

Другий відповідач - Інспектор дорожньо - патрульної служби Відділу Державної автомобільної інспекції по обслуговуванню м. Шостка , Шосткинського району та автомобільно- технічної інспекції прапорщик міліції ОСОБА_3 позов не визнав, надав аналогічні пояснення та прохав у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши сторони, дослідивши у справі докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з-наступних підстав.

Згідно ст. ст. 6, 55 Конституції України, органи державної влади повинні здійснювати свої повноваження виключно у межах Конституції та законів України.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб від порушень з боку органів державної влади, місцевого самоврядування їх службових чи посадових осіб, інших суб'єктів владних повноважень при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Саме цим правилом і скористувався позивач при зверненні до суду оскаржуючи дії відповідачів про накладення на нього адміністративного стягнення.

В той - же час, відповідно ст. ст. 11,71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини по справі на які вона посилається та підтвердити їх доказами.

Аналізом доказів у вказаній справі встановлено наступне.

Те, що водій ОСОБА_1, зупинився з лівої сторони дороги по напрямку свого руху по вул. Марата м. Шостка Сумської області в районі будинку № 30, визнається та не оспорюється ним самим, це підтверджено також протоколом про адміністративне правопорушення ( а. с. 5).

Крім того, це вбачається з виготовленого інспектором на місці вчинення правопорушення фотознімку з застосуванням технічних засобів де добре видно автомобіль позивача, що зупинився з лівої сторони дорогу по напрямку руху, зафіксована дата та час вчинення цього правопорушення ( а. с. 16).

В силу цього, посилання ОСОБА_1 на те, що вказівка про його зупинку з лівої сторони дороги по напрямку руху у протокол внесена зі слів інспектора та відсутні інші докази його зупинки, не відповідають дійсності.

Щодо посилань позивача ОСОБА_1 на те, що відсутність лінії горизонтальної розмітки, що вказує кількість смуг руху у кожному напрямку та відсутність інформаційно - вказівних знаків про кількість смуг руху на даній дільниці дороги дозволяли йому пересікати проїзджу частину та зупинятись на лівій стороні дороги, то суд вважає їх невірними виходячи з наступного.

Так, з фотознімку вчинення правопорушення, добре видно саме суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки ( 1.1.) в місці зупинки автомобіля ОСОБА_1 перетинати яку забороняється а. с. 16).

Щодо наданих позивачем фотознімків дільниці дороги де він здійснив зупинку та його посилань на те, що на даний час суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1. там не видно ( вона занесена піском), то ці фотознімки ним зроблені на час розгляду справи, а не на час вчинення правопорушення та вони не спростовують того, що на момент вчинення ним правопорушення цієї розмітки не було ( а. с. 38 - 40).

Пункт 15. З ПДР України передбачає те, що у населених пунктах зупинка і стоянка транспортних засобів дозволяється на лівому боці дороги, що має по одній смузі руху у кожному напрямку ( без трамвайних колій посередині) і не розділена розміткою 1.1., а також на лівому боці дороги з одностороннім рухом.

Відповідно визначення термінів, що дають ПДР України у розділі 34, лінія 1.1. горизонтальної розмітки - це вузька суцільна лінія, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах, позначає межі проїзджої частини в'їзд на які заборонено. Лінію 1.1. перетинати забороняється.

Те, що в місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1, тобто на вулиці Марата м. Шстка по всій її дожині, ( крім в'їздів у двори) по центру проїзджої частини нанесена лінія 1.1 горизонтально розмітки, перетинати яку забороняється, підтверджується відповіддю Управління житлово - комунального господарства Шосткинської міської ради.

Згідно цієї ж відповіді, ширина дороги по вул. Марата м. Шостка складає 14, 10 метра, тобто по 7 метрів 05 см. у кожному напрямку руху та ця ділянка дороги має по дві смуги руху транспортних засобів у кожному напрямку, тобто виходячи з положень п. 15.3. ПДР України, навіть при відсутності по центру дороги суцільної лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1. та наявності переривистої лінії 1.5. зупинка з лівої сторони дороги по напрямку руху забороняється в силу наявності двох смуг руху у кожному напрямку ( а. с. 37).

Щодо посилань позивача ОСОБА_1 на те, що відсутність дорожньої розмітки про дві смуги рух кожному напрямку та відсутність інформаційно - вказівних знаків про дві смуги руху у кожному напрямку/ його думку свідчить про те, що на даній дільниці дороги мається по одній смузі руху у кожному напрямку суд відноситься до них критично з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, це визнається та не оспорюється сторонами, на даній дільниці дор дійсно відсутня дорожня розмітка про дві смуги руху у кожному напрямку та інформаційно - вказівні знаки і дві смуги руху, в той-же час, пункт 11.1 ПДР України вказує на те, що у разі відсутності дорожньої розміткі інформаційно - вказівних знаків, кількість смуг руху на проїзджій частині визначається самими водіям врахуванням її ширини та безпечного інтервалу між транспортними засобами.

Згідно загальних положень ПДР України, що дають визначення термінів - смуга руху - це поздовжня с/ на прозджій частині завширшки, щонайменше 2, 75 м., що позначена або не позначена дорожньою розміткс призначена для руху нерейкових транспортних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи ширина проїзджої частини дороги у одному напрямку, до централ лінії дорожньої розмітки, на цій дільниці дороги складає 7, 05 метра, тобто на кожну смугу руху припадає г _51 метра, що значно більше ніж 2, 75 метра ( а. с. 37).

Тобто, виходячи з ширини дороги на цій дільниці, правила дорожнього руху напряму спростов посилання ОСОБА_1 в частині обов'язковості дорожньої розмітки та відповідних знаків.

Щодо посилань ОСОБА_1 на те, що він здійснив зупинку з лівої сторони дороги в силу вимуші обставин та діяв у стані крайньої необхідності, то суд відноситься до них критично, оскільки цих обставиі не довів та не підтвердив їх будь якими доказами.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про наклад адміністративного стягнення, на місці вчинення правопорушення, ОСОБА_1 на ці обставини не посил маючи право внести їх як своє пояснення до протоколу, взагалі відмовився надавати будь які пояснені отримати копію постанови про накладення адміністративного стягнення ( а. с. 4 - 5).

Щодо його посилань на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст КУпАП, позбавлення його права на захист, то суд не може прийняти цих посилань до уваги, оскільї протокол про адміністративне правопорушення, так і постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення винесені у відповідності до положень КУпАП, так зокрема в протоколі ві час. місце та обставини вчиненого правопорушення, внесені відомості про розяснення прав передбачених Конституції України та ст. 268 КУпАП України, а відмова ОСОБА_1 скористатись своїми права надати будь які пояснення підтверджена двома свідками ( а. с. 45).

Яких не будь інших підстав для скасування постанови Інспектора ДПС ДАІ ОСОБА_3 позив назвав та не посилався на них у судовому засіданні.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 не довів в судовому засіданні правомірності своїх дій, не підтв обставин на які він посилався жодним належним доказом, через що в задоволенні його позову неої відмовити у зв'язку з не обгрунтованістю його позовних вимог.

Керуючись Законом України "Про дорожній рух в Україні", п. п. "б" п. 2.3., п. 11.1, 15, 3, роз. 34 п. 1.1, 1.5. Правил дорожнього руху України, ст. 122 ч. 1 КУпАП, ст. ст. 1. 6, 7, 1 1. 71. 18. 159-163 КАС України,

суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Судові витрати у справі віднести за рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд, через Шостки міськрайсуд, шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня складання поста повному обсязі, поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або без попереднього п заяви про апеляційне оскарження, в порядку визначеному ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оска( якщо заяву не було подано. Якщо було подано заяву, а апеляційна скарга не була подана у строк встане законом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі оскарження постанов вона не була скасованою, вона набирає законної після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.О. Євтушенко.