Справа № 808/370/17
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року о 13 год. 17 хв. Справа № 808/370/17 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Лазаренка М.С.,

за участю секретаря судового засідання Філоненко Ю.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод гумово-технічних виробів

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» (далі - позивач) звернулось із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №, №, № від 20.12.2016, № від 20.12.2016 та № від 19.12.2016 прийняті Головним управлінням ДФС у Запорізькій області.

В обґрунтування позову підприємство посилається на те, що висновки перевіряючих викладені в акті перевірки сформовані всупереч вимогам чинного законодавства виключно на припущеннях щодо законності та реальності здійснених платником податків операцій. Стверджує, що в акті чітко викладено повний перелік первинних документів, якими оформлено господарські операції та які були наданні до перевірки. Вказує також, що в акті перевірки не встановлено жодних порушень законодавства при визначенні бази оподаткування, розміру податку на доходи фізичних осіб та військового збору. З огляду на таке, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 22.11.2017 закрито провадження в адміністративній справі №808/370/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 20.12.2016 та № від 19.12.2016.

Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги з урахуванням ухвали про закриття провадження в частині позовних вимог, з підстав, викладених вище.

Відповідач адміністративний позов не визнав, у письмових запереченнях від 05.09.2017 вх. №24163 вказав на те, що первинні документи, укладені між позивачем та ТОВ «БОСТАР», ТОВ «Іліфіос Груп», ТОВ «Полісбуд», ТОВ «Фортуна Лайф», ТОВ «Юрком Голд», ТОВ «Грейд Компані», ТОВ Алфей Ш», ТОВ «Двін С», ТОВ «Транза», ТОВ «Квантум Інвест», ТОВ «Нікс Консалтинг» складені всупереч вимогам діючого законодавства України внаслідок не підтвердження факту придбання ідентифікованих товарів в розумінні вимог ПК України. Також зазначає, що в ході проведення перевірки виявлено порушення позивачем п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, зокрема, несвоєчасне перерахування до бюджету податок на доходи фізичних осіб на 2014, 2015 2016 роки та військовий збір за цей же період. Посилається на те, що з урахуванням норми п. 164.6 ст. 164 Податкового кодексу України при виплаті авансу податок на доходи фізичних осіб перераховується у першу половину місяця, при цьому алгоритм розрахунку податку на доходи фізичних осіб (із застосуванням ставок 15% та/або 17% зі зменшенням суми нарахованої заробітної плати на суму єдиного соціального внеску та податкової пільги) не застосовується. Вважає, що прийнявши оскаржувані податкові повідомлення-рішення, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства та у межах наданих повноважень, просить у задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

У судове засідання прибув представник відповідача ОСОБА_2 та підтримав заперечення з підстав викладених вище. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

На підставі частини третьої статті 160 КАС України, вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 22.11.2017.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» зареєстровано 18.05.2010 Виконавчим комітетом Запорізької міської ради за адресою: 69093, м. Запоріжжя, вул. Миколи Ласточкіна (Чапаєва), 16 відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію від 18.05.2010 № 0027267.

На підставі направлень на перевірку від 13.10.2016 №457, від 13.10.2016 № 458, від 13.10.2016 № 459, від 17.10.2016 № 462, від 17.10.2016 № 463, від 01.11.2016 № 482, від 07.11.2016 № 487 виданого Головним управлінням ДФС у Запорізькій області посадовими особами Головного управління ДФС у Запорізькій області, згідно з вимогами пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п. 77.1 ст. 77 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями) та відповідно до наказу Головного управління ДФС у Запорізькій області від 05.10.2016 № 1037, проведена документальна виїзна планова перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016, а з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску за період з 01.01.2011 по 30.06.2016.

За наслідками перевірки податковим органом складено Акт перевірки №114/08-01-14-01/37087857 від 02.12.2016.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог:

- п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» занижено податок на прибуток за період з 01.01.2015 по 30.06.2016 на загальну суму 3 872 531 грн., в т.ч. по періодах:

За 2015 рік на суму 2 288 220 грн.;

За І квартал 2016 року на суму 1 121 490 грн.

За І півріччя 2016 року на суму 1 584 311 грн.

- пп. 49.18.1 п. 49.18, п. 49.1, п. 49.3, п. 49.5 ст. 49, абз. а), б) п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п.198.3, п. 198.6 ст.198, п. 201.4, п.201.10 ст. 201, п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість на загальну суму 1 363 011 грн., у т. ч. по періодах:

Грудень 2013 року на суму 66 грн.,

Червень 2015 року на суму 213 125 грн.

Липень 2015 року на суму 114 329 грн.

Серпень 2015 року на суму 180 578 грн.,

Січень 2016 року на суму 83 333 грн.

Лютий 2016 року на суму 166 667 грн.

Березень 2016 року на суму 90 667 грн.

Квітень 2016 року на суму 226 667 грн.

Травень 2016 року на суму 252 579 грн.

Червень 2016 року на суму 35 000 грн.

п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, несвоєчасно перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб під час виплати оподатковуваного доходу у вигляді заробітної плати, винагород за цивільно-правовими договорами за виконання робіт (надання послуг) у сумі 44 909,47 грн. у тому числі:

2014 рік- 48,02 грн.

2015 рік 15448,6 грн.

2016 рік 29 412,84 грн.

Несвоєчасно перераховано до бюджету військовий збір з доходів фізичних осіб під час виплати оподатковуваного доходу у вигляді заробітної плати винагород за цивільно-правовими договорами за виконання робіт (надання послуг) у сумі 4 413,09 грн.

у 2014 році 4,98 грн.

у 2015 році 1988,57 грн.

у 2016 році 2 419,54 грн.

На підставі Акту перевірки №№114/08-01-14-01/37087857 від 02.12.2016, контролюючим органом прийняті податкові повідомлення-рішення, зокрема:

№ від 20.12.2016 про збільшення позивачу грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 2 044 517,00 грн. в т.ч. 1 363 011,00 грн. за основним платежем та 681 506,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

№ від 20.12.2016, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання на загальну суму 4 840 664,00 грн., в т.ч. 4 872 531,00 грн. за основним платежем та 968 133,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

№ від 21.12.2016, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» визначено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, пені на загальну суму 33 167,24 грн., в т.ч. 32 880,60 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, 286,64 грн. пеня;

№ від 21.12.2016 про визначення Товариству з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» штрафних санкцій та пені за платежем «військовий збір» у розмірі 3160,65 грн. та 62,58 грн. відповідно.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» звернулось з даним позовом до суду.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України (тут і в подальшому в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 1 розділу І ПК України, податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобовязання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Кодексу.

Згідно пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, обєктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно з п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.2 ст.200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Згідно п.200.4 ст.200 ПК України при відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Судом встановлено, що у перевіряємий період Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» мало господарські відносини з ТОВ «БОСТАР», ТОВ «Іліфіос Груп», ТОВ «Полісбуд», ТОВ «Фортуна Лайф», ТОВ «Юрком Голд», ТОВ «Грейд Компані», ТОВ Алфей Ш», ТОВ «Двін С», ТОВ «Транза», ТОВ «Квантум Інвест», ТОВ «Нікс Консалтинг».

Так, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» (покупець) та ТОВ «БОСТАР» (код ЄДОПОУ 39725732) укладено договори поставки № 0909 від 09.09.2015 на поставку товару «Каучук Baypren 210», № 1109 від 11.09.2015 на поставку товару «Каучук Baypren 210», № 0109 від 01.09.2015 на поставку «Сурьми триоксид», «Неодекаоната кобальта «Corebond CB-22», «Каучук Baypren 210», «Каучук SUPRENE S 5206 F EPDM», відповідно до яких постачальник зобовязується поставляти і передавати у власність покупцю товар, а покупець прийняти товар у власність і своєчасно його оплачувати. Поставка товару здійснюється за рахунок покупця. Розрахунки між сторонами здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування покупцем грошових коштів на рахунок постачальника, що вказаний у договорі.

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору до матеріалів справи надано видаткові накладні за вересень 2015 року, на підтвердження розрахунків між сторонами до матеріалів справи надано платіжні доручення за вересень 2015 року.

Транспортування товару здійснювалось автомобільним транспортом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» відповідно до товарно-транспортних накладних.

Між, Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» та ТОВ «Полісбуд» ( ) укладено договори поставки № 1301п від 13.01.2016 на поставку товару «Каучук Baypren 210», «Каучук SUPRENE S 5206 F EPDM» № 1401п від 13.01.2016 на поставку товару «поставку Сурьми триоксид, № 1312нф від 16.12.2015 на поставку Неодекаоната кобальта «Corebond CB-22», № 1512пс від 16.12.2015 на поставку товару «Каучук Baypren 210», «Каучук SUPRENE S 5206 F EPDM», № 0112п від 01.12.2015 на поставку товару «Каучук Baypren 210», «Каучук SUPRENE S 5206 F EPDM», № 0411 від 02.11.2015 на поставку «Каучук Baypren 210», «Каучук SUPRENE S 5206 F EPDM» відповідно до яких постачальник зобовязується поставляти і передавати у власність покупцю товар, а покупець прийняти товар у власність і своєчасно його оплачувати. Поставка товару здійснюється за рахунок покупця. Розрахунки між сторонами здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування покупцем грошових коштів на рахунок постачальника, що вказаний у договорі.

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору до матеріалів справи надано видаткові накладні за листопад-грудень 2015 року, січень-лютий 2016 року. На підтвердження розрахунків між сторонами до матеріалів справи надано платіжні доручення за листопад-грудень 2015 року, січень-лютий 2016 року.

Транспортування товару здійснювалось потягом листопада-грудня 2015 року, січня-лютого 2016 року автомобільним транспортом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» відповідно до товарно-транспортних накладних.

Крім того, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» та ТОВ «Фортуна Лайф» () укладено договори поставки № 1201ф від 12.01.2016, № 0312ф від 01.12.2015, № 0311ф від 02.11.2015 на поставку Неодекаоната кобальта «Corebond CB-22», відповідно до яких постачальник зобовязується поставляти і передавати у власність покупцю товар, а покупець прийняти товар у власність і своєчасно його оплачувати. Поставка товару здійснюється за рахунок покупця. Розрахунки між сторонами здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування покупцем грошових коштів на рахунок постачальника, що вказаний у договорі.

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору до матеріалів справи надано видаткові накладні за листопад 2015 року - січень 2016 року на підтвердження розрахунків між сторонами до матеріалів справи надано платіжні доручення за листопад 2015 року - січень 2016 року.

Транспортування товару здійснювалось потягом листопада 2015 року - січня 2016 року автомобільним транспортом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» відповідно до товарно-транспортних накладних.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» та ТОВ «Юрком Голд» () укладено договори поставки № 0211 від 02.11.2015, № 0212 від 01.12.2015, № 1612 від 16.12.2015 на поставку сурьми триоксид, відповідно до яких постачальник зобовязується поставляти і передавати у власність покупцю товар, а покупець прийняти товар у власність і своєчасно його оплачувати. Поставка товару здійснюється за рахунок покупця. Розрахунки між сторонами здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування покупцем грошових коштів на рахунок постачальника, що вказаний у договорі.

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору до матеріалів справи надано видаткові накладні за листопад 2015 року - грудень 2015 року на підтвердження розрахунків між сторонами до матеріалів справи надано платіжні доручення за листопад 2015 року - грудень 2015 року.

Транспортування товару здійснювалось потягом листопада - грудня 2015 року автомобільним транспортом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» відповідно до товарно-транспортних накладних.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» та ТОВ «Іліфіос груп» () укладено договір поставки № 08/06 від 08.06.2015 на поставку Неодекаоната кобальта «Corebond CB-22», відповідно до якого постачальник зобовязується поставляти і передавати у власність покупцю товар, а покупець прийняти товар у власність і своєчасно його оплачувати. Поставка товару здійснюється за рахунок покупця. Розрахунки між сторонами здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування покупцем грошових коштів на рахунок постачальника, що вказаний у договорі.

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору до матеріалів справи надано видаткові накладні за червень 2015 року на підтвердження розрахунків між сторонами до матеріалів справи надано платіжні доручення за червень 2015 року.

Транспортування товару здійснювалось потягом червня 2015 року автомобільним транспортом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» відповідно до товарно-транспортних накладних.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» та ТОВ «Грейд Компані» () укладено договір поставки № 2701гр від 27.01.2016 на поставку Неодекаоната кобальта «Corebond CB-22» до якого постачальник зобовязується поставляти і передавати у власність покупцю товар, а покупець прийняти товар у власність і своєчасно його оплачувати. Поставка товару здійснюється за рахунок покупця. Розрахунки між сторонами здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування покупцем грошових коштів на рахунок постачальника, що вказаний у договорі.

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору до матеріалів справи надано видаткові накладні за січень-лютий 2016 року на підтвердження розрахунків між сторонами до матеріалів справи надано платіжне доручення від 03.02.2016.

Транспортування товару здійснювалось потягом січня-лютого 2016 року автомобільним транспортом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» відповідно до товарно-транспортних накладних.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» та ТОВ «Двін-С» () укладено договори поставки № 2502Д від 25.02.2016, на поставку «Каучук Baypren 210», № 2602дс від 25.02.2016 на поставку «Сурьми триоксид», № 0104дв від 01.04.2016 на поставку «Каучук Baypren 210», відповідно до яких постачальник зобовязується поставляти і передавати у власність покупцю товар, а покупець прийняти товар у власність і своєчасно його оплачувати. Поставка товару здійснюється за рахунок покупця. Розрахунки між сторонами здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування покупцем грошових коштів на рахунок постачальника, що вказаний у договорі.

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору до матеріалів справи надано видаткові накладні за лютий-квітень 2016 року на підтвердження розрахунків між сторонами до матеріалів справи надано платіжне доручення за березень-квітень 2016 року.

Транспортування товару здійснювалось потягом лютого-квітня 2016 року автомобільним транспортом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» відповідно до товарно-транспортних накладних.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» та ТОВ «Алфей Ш» () укладено договір поставки № 1005а від 10.05.2016 на поставку «Гумова (маточна) суміш 2-832», «гумова суміш 1602-2», відповідно до якого постачальник зобовязується поставляти і передавати у власність покупцю товар, а покупець прийняти товар у власність і своєчасно його оплачувати. Поставка товару здійснюється за рахунок покупця. Розрахунки між сторонами здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування покупцем грошових коштів на рахунок постачальника, що вказаний у договорі.

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору до матеріалів справи надано видаткові накладні за травень-червень 2016 року на підтвердження розрахунків між сторонами до матеріалів справи надано платіжне доручення за травень-червень 2016 року.

Транспортування товару здійснювалось потягом травня 2016 року автомобільним транспортом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» відповідно до товарно-транспортних накладних.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» та ТОВ «Транза» () укладено договір поставки № 2602т від 26.02.2016, на поставку «Нафтенат кобальту (ІІ)», відповідно до якого постачальник зобовязується поставляти і передавати у власність покупцю товар, а покупець прийняти товар у власність і своєчасно його оплачувати. Поставка товару здійснюється за рахунок покупця. Розрахунки між сторонами здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування покупцем грошових коштів на рахунок постачальника, що вказаний у договорі.

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору до матеріалів справи надано видаткову накладну від 29.02.2016 на підтвердження розрахунків між сторонами до матеріалів справи надано платіжні доручення № 114 від 15.03.2016 та № 94 від 03.03.2016.

Транспортування товару здійснювалось автомобільним транспортом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» відповідно до товарно-транспортної накладної № 09 від 29.02.2016.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» та ТОВ «Квантум Інвест» () укладено договір поставки № 0103 від 01.03.2016, на поставку «гумова суміш 1602-2», «Каучук Baypren 210», відповідно до якого постачальник зобовязується поставляти і передавати у власність покупцю товар, а покупець прийняти товар у власність і своєчасно його оплачувати. Поставка товару здійснюється за рахунок покупця. Розрахунки між сторонами здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування покупцем грошових коштів на рахунок постачальника, що вказаний у договорі.

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору до матеріалів справи надано видаткові накладні за березень-квітень 2016 року на підтвердження розрахунків між сторонами до матеріалів справи надано платіжне доручення за березень-квітень 2016 року.

Транспортування товару здійснювалось потягом березня-квітня 2016 року автомобільним транспортом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» відповідно до товарно-транспортних накладних.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» та ТОВ «Нікс Консталтинг» () укладено договір поставки № 2306н від 23.06.2016, на поставку «гумова суміш 2-832»,відповідно до якого постачальник зобовязується поставляти і передавати у власність покупцю товар, а покупець прийняти товар у власність і своєчасно його оплачувати. Поставка товару здійснюється за рахунок покупця. Розрахунки між сторонами здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування покупцем грошових коштів на рахунок постачальника, що вказаний у договорі.

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору до матеріалів справи надано видаткову накладну № 2809 від 29.06.2016.

Транспортування товару здійснювалось автомобільним транспортом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» відповідно до товарно-транспортної накладної № 2809 від 29.06.2016.

Таким чином, продаж та придбання товарів зафіксовано в бухгалтерських документах позивача.

Крім того, судом встановлено, що придбаний товар у контрагентів-постачальників використано позивачем у власній господарській діяльності при виробництві готової продукції.

Зазначені обставини вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Таким чином, дослідивши надані до матеріалів справи первинні документи, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з видами господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку, що в результаті господарських операцій з вищевказаними контрагентами у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобовязань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та вищезгаданими контрагентами позивача.

В той же час, в акті перевірки контролюючим органом зазначено, що проведеним аналізом діяльності ТОВ «БОСТАР», ТОВ «Іліфіос Груп», ТОВ «Полісбуд», ТОВ «Фортуна Лайф», ТОВ «Юрком Голд», ТОВ «Грейд Компані», ТОВ Алфей Ш», ТОВ «Двін С», ТОВ «Транза», ТОВ «Квантум Інвест», ТОВ «Нікс Консалтинг», неможливо встановити рух ідентифікованого товару по ланцюгу постачання, тобто, неможливо встановити походження товару, який в подальшому був реалізований позивачу.

Суд зазначає, що відсутність необхідних документів у податкового органу не свідчить про порушення податкового законодавства позивачем та не відноситься до суттєвих обставин фінансово-господарської діяльності ТОВ «Запорізький завод гумово-технічних виробів», вказані обставини не впливають на формування сум податкових зобовязань.

Також, суд зауважує, що позивач не зобовязаний та не має обєктивної можливості під час придбання товару у контрагента встановлювати його походження, а тому не може нести відповідальність з урахуванням таких обставин діяльності контрагента. Так, саме позивач позбавлений можливості впливати на його контрагентів в частині здійснення ними господарської діяльності в рамках чинного законодавства України, зокрема і в частині своєчасної подачі до контролюючих органів податкової звітності.

Щодо посилань в Акті перевірки на відсутність реальної можливості здійснення поставок товару через відсутність у постачальників майна, трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, засобів транспортування та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах, що свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності, що було встановлено з наданої податкової інформації, суд вважає такими, що не можуть бути підставою для позбавлення позивача права на податковий кредит з тих підстав, що згідно статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Нормативними актами України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

При придбанні товару покупець зобов'язаний лише сплатити відповідну суму податку на додану вартість продавцю в ціні товару, який зобов'язаний внести цю суму податку на додану вартість до бюджету і у випадку невиконання свого обов'язку понести за це відповідальність.

Суд також звертає увагу на те, що податкове законодавство України не ставить право платника податку на оформлення податкового кредиту в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, тощо. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, або припустився інших порушень при здійсненні господарської діяльності, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції" ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року, Україна визнала джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обовязковим для правозастосування органами правосуддя.

У п. 38 рішення Європейського суду з прав людини від 9 січня 2007 року у справі Інтерсплав проти України (заява №803/02, INTERSPLAV проти України) зазначено, що на думку суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Окрім того, в акті перевірки податковим органом зазначено, що відносно контрагентів постачальників позивача порушено кримінальні провадження.

Суд не враховує посилання податкового органу в акті перевірки на існуючі досудові розслідування відносно контрагентів постачальників ТОВ «Запорізький завод гумово-технічних виробів» в рамках відкритих кримінальних проваджень, покладаючи зазначену інформацію в основу висновків про нереальність господарських операцій між контрагентами постачальниками та позивачем.

Так, статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені підстави для звільнення від доказування. Зокрема, частиною 4 вказаної норми передбачено, що вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Тобто, для адміністративного суду преюдиціальне значення має лише вирок суду у кримінальній справі. Інші судові рішення, прийняті в порядку встановленому КПК України, для адміністративного суду є доказами, які підлягають оцінці в порядку статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме виходячи з того, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. А також те, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В той же час, доказів наявності обвинувальних вироків щодо посадових осіб вищенаведених підприємств податковим органом не надано.

Таким чином, твердження контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «БОСТАР», ТОВ «Іліфіос Груп», ТОВ «Полісбуд», ТОВ «Фортуна Лайф», ТОВ «Юрком Голд», ТОВ «Грейд Компані», ТОВ Алфей Ш», ТОВ «Двін С», ТОВ «Транза», ТОВ «Квантум Інвест», ТОВ «Нікс Консалтинг» у перевіряємий період спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Щодо встановлених в ході перевірки порушень позивачем пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 162.1.1, 162.1.2 п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України, платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Згідно з п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Положеннями пп. 168.1.1. та пп. 168.1.2 п. 168.1 ст.168 Податкового кодексу України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Підпунктом 168.1.5. пункту 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, передбачено, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Пунктом 171.1. статті 171 Податкового кодексу України, передбачено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Пунктом 127.1. статті 127 Податкового кодексу України, передбачено, що ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов'язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов'язків погашення такої суми податкових зобов'язань або податкового боргу, крім випадків, встановлених розділом IV цього Кодексу.

Передбачені цим пунктом штрафи не застосовуються, коли ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб самостійно виявляється податковим агентом при проведенні перерахунку цього податку, передбаченого пунктом 169.4 статті 169 цього Кодексу, та виправляється в наступних податкових періодах протягом податкового (звітного) року згідно з нормами цього Кодексу.

Як вказав позивач, відповідно до колективного договору, заробітна плата працівникам підприємства виплачується двома платежами двічі на місяць у вигляді авансу та заробітної плати, зменшеної на суму авансу. При виплаті авансу підприємство до установ банку надавало всі необхідні документи для перерахування податків до бюджету. При виплаті заробітної плати підприємство у повному обсязі перераховувало до бюджету визначені суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору відповідно. Вказане підтверджується письмовими доказами, наданими представником позивача в ході розгляду даної справи.

Тож, податковим органом не надано суду доказів наявності фактів заниження та неперерахування податку на доходи фізичних осіб.

Крім того, пунктом 16-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» ПК України встановлено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Єдиною підставою для донарахування позивачеві основного зобов'язання та фінансових санкцій за платежем військовий збір став висновок контролюючого органу про заниження платником оподатковуваного доходу за 2014, 2015, 2016 роки.

Зважаючи на те, що у ході судового розгляду справи спростовані висновки акту перевірки в частині несвоєчасного перерахування податку на доходи фізичних осіб, податкове повідомлення-рішення, яким збільшено визначено штрафні санкції та пеню за несвоєчасне перерахування військового збору також є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4)безсторонньо (неупереджено);

5)добросовісно;

6)розсудливо;

7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених

статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи по суті не знайшли свого підтвердження доводи податкового органу, що стали підставою для прийняття оскаржуваних рішень, а тому податкові повідомлення-рішення №, №, №, №, прийняті Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, є протиправними та підлягають скасуванню.

У звязку із цим, адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись ст.ст.2, 4, 7 12, 14, 86, 158 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 20.12.2016 №, №, №, №.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод гумово-технічних виробів» судовий збір в розмірі 103823,58 грн. (сто три тисячі вісімсот двадцять три гривні 58 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко