Справа № 242/2656/17
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Черков В.Г.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року справа № 242/2656/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Геращенка І.В., суддів Компанієць І.Д., Ястребової Л.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 09 жовтня 2017 року по справі № 242/2656/17 за позовом ОСОБА_2 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2017 року ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Селидівського міського суду Донецької області з адміністративним позовом до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач, Селидовське ОУПФУ) з вимогами про: визнання неправомірними дій відповідача щодо призначення пенсії позивачу за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення» та скасування протоколу № 348 від 22.05.2017 року про призначення пенсії, зобов'язанння відповідача здійснити перерахунок пенсії по інвалідності від нещасного випадку на виробництві за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону та сплатити позивачу усі невиплачені суми пенсії по інвалідності, починаючи з 29 березня 2017 року (арк. справи 2-3).

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 09 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволений, визнані неправомірними дії відповідача щодо призначення пенсії позивачу за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення», скасований протокол № 348 від 22.05.2017 року про призначення пенсії, зобов'язано здійснити перерахунок пенсії по інвалідності від нещасного випадку на виробництві за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону та зобов'язано відповідача сплатити позивачу усі невиплачені суми пенсії по інвалідності, починаючи з 29 березня 2017 року (арк. справи 41-42).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач (далі - апелянт) подав апеляційну скаргу, в доводах якої вказав, що не має підстав для призначення пенсії по інвалідності від нещасного випадку на виробництві, з огляду на те, що Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не визначено особливостей призначення пенсії по інвалідності, пов'язаною з роботою, з урахуванням чого відповідачем правомірно були застосовані норми Закону України «Про пенсійне забезпечення», які прямо визначають підставу призначення пенсії по інвалідності пов'язану з трудовим каліцтвом або професійним захворюванням. З урахуванням чого просив суд задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог (арк. справи 45-47).

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені судом про дату, час і місце розгляду справи, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, та надані заперечення, здійснюючи апеляційний перегляд у межах апеляційної скарги відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, встановила, що не є спірним між сторонами, що позивач з 29 березня 2017 року має статус інваліда війни третьої групи у зв'язку з каліцтвом, яке отримав 07 грудня 2016 року під час роботи на ВП «Шахта Росія» ДП «Селидіввугілля», про що свідчить копія наявного в матеріалах даної справи акту про нещасний випадок та копії довідки МСЕК № 0882079 (арк. справи 7, 8-9).

При цьому звернення позивача до суду обумовлено неправомірним призначенням відповідачем пенсії позивачу за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення», а не за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», дослідження чого в рамках чинного законодавства про пенсійне забезпечення і є спірним питанням даної справи.

З приводу викладеного колегія суддів зазначає, що з 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, який визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Статтею 83 наведеного Закону закріплено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з частиною 3 статті 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Відповідно до статті 5 вказаного Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема: види пенсійних виплат а також умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Частина 1 статті 33 вказаного Закону передбачає, що пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: інвалідам I групи - 100 відсотків пенсії за віком; інвалідам II групи - 90 відсотків пенсії за віком; інвалідам III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Згідно п. 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» встановлено, що до приведення законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у відповідність із цим Законом, пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсія у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, виплачуються за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Тобто наведені вимоги Законодавства належним чином підтверджують право позивача на отримання пенсії по інвалідності від нещасного випадку на виробництві у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та повинна виплачуватись за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

При цьому колегія суддів не приймає доводи апелянта на те, що спірні правовідносини регулюються нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення» у відповідності до прикінцевих положень цього закону, оскільки згідно абзацу 2 пункту 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років, що ніяким чином не відноситься до призначення пенсії по інвалідності від нещасного випадку на виробництві.

З огляду на що суд апеляційної інстанції погоджується з постановою суду першої інстанції в частині того, що Закон України «Про пенсійне забезпечення» взагалі не регулював спірні правовідносини у даній справі, з огляду на що відповідачем безпідставно за вказаним законом призначена пенсія позивачу.

Таким чином, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про визнання неправомірними дій відповідача щодо призначення пенсії позивачу за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення» та скасування відповідного протоколу № 348 від 22.05.2017 року про призначення пенсії, проте не погоджується з висновком суду про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії по інвалідності та зобов'язання відповідача сплатити позивачу усі невиплачені суми пенсії, з огляду на те, що призначення пенсії є дискреційними повноваженнями органів пенсійного фонду, до того ж, оскільки скасування протоколу про призначення пенсії тягне за собою послідовність дій пенсійного фонду про складення нового протоколу про призначення пенсії, а ні її перерахування, колегія суддів вважає за необхідне в рамках статті 201 КАС України змінити резолютивну частину постанови суду першої інстанції замінивши її третій та четвертий абзац наступним змістом: «зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії по інвалідності від нещасного випадку на виробництві за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону». В іншій частині резолютивну частину постанови залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 197, 201, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 09 жовтня 2017 року по справі № 242/2656/17, - задовольнити частково.

Змінити третій абзац резолютивної частини постанови Селидівського міського суду Донецької області від 09 жовтня 2017 року по справі № 242/2656/17 наступним чином: «зобов'язати Селидовське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії по інвалідності від нещасного випадку на виробництві за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону».

В іншій частині резолютивну частину постанови залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя І.В. Геращенко

Судді І.Д. Компанієць

Л.В. Ястребова