Справа № 492/339/17
Суддя: Гусєва Н. Д.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 492/339/17
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 листопада 2017 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Гусєвої Н.Д.,

при секретарі судового засідання - Рябчук О.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні залі суду м.Арциз Одеської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, поліцейського УПД ГУНП в Одеській області Будіш Олександра Івановича про визнання незаконною та скасування постанови по накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача проскасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу правопорушення посилаючись на те, що постановою серії БР № 360953 від 10.03.2017р. безпідставно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу за те, що він, керуючи автомобілемпри проїзді нерегульованого пішохідного переходу не дав дорогу пішоходам, які знаходились на переході, чим порушив п. 18.1 Правил дорожнього руху України. Позивач з постановою не згодний та вважає, що вона є протиправною і необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з порушенням чинного законодавства. Крім того, при зупинці позивача поліцейський не пред'явив жодних документів, які б посвідчували особу; відмовився від відібрання пояснень у свідка ОСОБА_4, а також у позивача. На думку позивача він не порушував вимог Правил дорожнього руху України, тому дії поліцейського вважає неправомірними, а постанову незаконною у зв'язку з чим звернувся до суду з зазначеним позовом.

Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Одеській області в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи двічі повідомлявся належним чином, однак в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність не подавав, але надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов, згідно яких просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що постанова поліцейського є законною та такою, що не підлягає скасуванню, а вимоги позивача нічим не підтверджені, ґрунтуються лише на припущеннях позивача.

Відповідач поліцейський УПД ГУНП в Одеській області Будіш О.І. в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи двічі повідомлявся належним чином, однак в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність не подавав.

У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають зі спорів фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій та бездіяльності, які повинні розглядатися в порядку, передбаченому Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свобод в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, зокрема постанови серії БР № 360953 від 10 березня 2017 року вбачається, що поліцейським УПД ГУНП в Одеській області Будіш О.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, згідно якої 10 березня 2017 року о 09 год. 25 хв., ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «АЗЛК Москвич-2137», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на 23 км автомобільної дороги М-05-01 «Обхід м.Одеси», при проїзді нерегульованого пішохідного переходу не дав дорогу пішоходам, які знаходились на ньому, чим порушив п. 18.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП та на позивача накладене адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. В постанові позивач поставив свій підпис та зазначив, що з постановою не згоден (а.с. 4, 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи в тому числі і про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі, суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об'єктивного дослідження справи, однак не зобов'язаний підміняти собою осіб, шукаючи доказів виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, відсутні будь-які об'єктивні і беззаперечні докази наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Статтею 62 Основного Закону встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися, зокрема, на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з системного аналізу статей 245, 252, 280, 283, 284 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративного правопорушень.

Отже, викладені в постанові по справі про адміністративне правопорушення обставини повинні чітко та однозначно свідчити про повноту та об'єктивність встановлених обставин справи та її розгляду, а також відображати конкретний склад адмінправопорушення, що повинно підтверджуватись відповідними доказами.

Разом з тим, як вбачається з постанови серії БР № 360953 від 10 березня 2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те що він при проїзді нерегульованого пішохідного переходу не дав дорогу пішоходам, які знаходились на ньому.

Судом на підставі наявних доказів у справі встановлено, що позивач не погоджувався зі спірною постановою відповідача під час її винесення та з застосуванням адміністративного стягнення. Відповідачем не надано жодного доказу про вчинення позивачем зазначеного у постанові правопорушення.

Враховуючи викладене, а також вимоги ст. 62 Конституції України, за якою усі сумніви щодо доведеності вини, тлумачаться на користь особи, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку, що в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення водієм вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху відповідачем не доведений, а судом не встановлений.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд прийшов до висновку, що спірна постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в часитні скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності є доведеними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В силу ч 2. ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Суд за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень може прийняти іншу постанову у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 221 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП, не підвідомчі судам. Водночас згідно ст. 222 КУпАП такі справи розглядаються органами Національної поліції.

Таким чином, розгляд питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не належить до компетенції суду у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення адміністративного позову в частині закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 6-14, 18, 41, 69, 71, 158-163, 167, 171-2, 185-186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову серії БР № 360953 від 10 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення -скасувати.

У задоволенні позовних вимог про закриття провадження по адміністративної справі за відсутності у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.