Справа № 813/2964/17
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 року Справа № 813/2964/17

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представників: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Терсіс-Упак Україна» до Львівської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Терсіс-Упак Україна» (далі - ТзОВ «Терсіс-Упак Україна») звернулось до суду з позовом до Львівської митниці ДФС, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС №UA209000/2017/200141/2 від 27.07.2017 про коригування митної вартості товару;

- визнати протиправною та скасувати оформлену Львівською митницею ДФС картку відмови №UA209140/2017/10311 від 27.07.2017 в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товару;

- зобовязати Львівську митницю ДФС надати Головному управлінню Державної казначейської служби України у Львівської області висновок про повернення позивачу надмірно сплачених митних платежів у розмірі 82 265, 99 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що ТзОВ «Терсіс-Упак Україна» подало до митного оформлення товар, заявивши митну вартість у розмірі 261 974, 78 грн. На підтвердження митної вартості товарів позивач подав усі необхідні документи, які підтверджували митну вартість товарів. Однак за результатами перевірки вказаних документів Львівською митницею ДФС прийнято спірні рішення про коригування митної вартості та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Вказує, що представлені до митного оформлення документи щодо транспортування товару повністю відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення. Між ТзОВ «Терсіс-Упак Україна» та ТзОВ «ЕГТ Експрес Україна» було укладено договір-заявку на транспортне-експедиційне обслуговування, відповідно до умов якого ТзОВ «ЕГТ Експрес Україна» взяло на себе зобовязання доставити вантаж за маршрутом Португалія Україна.

Для виконання зобовязань за вказаним договором ТзОВ «ЕГТ Експрес Україна» залучались перевізники, у звязку з чим товар перевозився кількома автомобільними накладними та залученими експедитором перевізниками. Тому міжнародна автомобільна накладна у якій пункт відправлення Чехія (Velka Bystrice) не може вважатись такою, що суперечить умовам Специфікації №1 від 19.05.2017 до зовнішньоекономічного контракту №17/05.17 від 17.05.2017. Приймаючи рішення про коригування митної вартості за резервним методом, відповідач використав митну вартість за наявною у митного органу інформацією за ВМД №UA500010/2017/002219 без аналізу товаросупровідних документів, які додавались до цієї декларації. Тоді як позивачем представлені всі документи для визначення митної вартості за першим методом. Спірні рішення не містять жодних обґрунтованих підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості та жодних підстав, які б викликали у митного органу сумніви у правильності визначення митної вартості, відповідачем також не наведено обґрунтування обрання резервного методу визначення вартості товару.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених в адміністративному позові. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов. Суть заперечень полягає в тому, що при здійсненні контролю митної вартості імпортованого позивачем товару митний орган діяв в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства України. Під час перевірки документів встановлено, що декларантом не представлено документів, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості. Зважаючи на вимоги статті 53 Митного кодексу України, декларанту була виставлена вимога про надання додаткових документів. За результатами всіх наданих документів Львівська митниця ДФС дійшла висновку, що відповідно до частини шостої статті 54 Митного кодексу України, митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються у звязку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 Митного кодексу України. В представлених до митного оформлення документах виявленні розбіжності. Вказав, що обовязок доведення ціни товару лежить на декларанті і саме декларант має довести, що ним правильно здійснено розрахунок митної вартості, в т.ч. і обрано метод визначення митної вартості товару. Натомість, митний орган має довести обґрунтованість сумнівів, що, на думку, представника відповідача, було зроблено. Покликаючись на правомірність оскаржуваних рішень, наявність правових підстав для їх прийняття, вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

25.07.2017 ТзОВ «Терсіс-Упак Україна» подано до митного оформлення митну ВМД №UA209140/2017, відповідно до якої була заявлена митна вартість товару у розмірі 261 452, 83 грн.

Разом з вказаною ВМД позивачем до оформлення товару надано наступні документи: зовнішньоекономічний контракт від 17.05.2017 №17/05/17, специфікація від 19.05.2017 №1 до зовнішньоекономічного контракту від 17.05.2017 №17/05/17, рахунок-фактура (інвойс) від 30.06.2017 №FT 2017/14, пакувальний лист від 30.06.2017, автотранспортна накладна (CMR) від 20.07.2017 №058734, сертифікат з перевезення (походження) товару форми EURO 1 №PL/MF/AN 0306060, акт про проведення огляду товарів транспортних засобі від 25.07.2017 №UA209140/2017/133080, рахунок фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 24.07.2017 №1706142, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 19.05.2017, розрахунок ціни (калькуляції) від 19.05.2017, договір -заявка про надання транспортно-експедиційних послуг від 20.06.2017 №1706142, інформація про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару від 20.07.2017 №0730, інформація про позитивні результати здійснення фіто - санітарного контролю товару від 20.07.2017 №0730, інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару від 20.07.2017 №0730, копія експертної митної декларації від 22.07.2017 №17PL401010T0155784.

Відділом митного оформлення «Малехів» митного поста «Північний» в порядку статті 53 Митного кодексу України запропоновано декларанту надати додаткові документи для підтвердження митної вартості, а саме: за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; виписку з бухгалтерської документації, копію митної декларації країни відправлення. Митним органом також вказано, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

У відповідь на вказану вимогу декларантом 27.07.2017 було надано: сертифікат якості та відповідності від 16.06.2017, договір поставки від 31.03.2017 №31-03/17-2, специфікацію №1 до договору від 31.03.2017 №31-03/17-2, технічні заявки від 17.05.2017.

Одночасно ТзОВ «Терсіс-Упак Україна» просило визначити митну вартість на основі наданих документів, або прийняти рішення про оформлення.

27.07.2017 за результатами перевірки поданих документів (в тому числі тих, які надавались 27.07.2017) відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2017/200141/2 та видав картку відмови №UA209140/2017/1031 від 27.07.2017 в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товару.

У графі 33 рішення зазначено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за вартістю, визначеною декларантом, у зв'язку з невірно проведеним декларантом розрахунком митної вартості та неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 Митного кодексу України: транспортні (перевізні) документи, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, виписку з бухгалтерської документації; копію митної декларації країни відправлення. Під час розгляду документів було встановлено, що відсутній документ FР2017/4, зазначений у фактурі. В експортній вказана країна відправлення Польща, хоча такою не являється. Згідно з p. п.2.1.4 контракту №17/05/2017 від 17/05/ 2017 продавець передає покупцю наступні документи: сертифікат якості, сертифікат відповідності, сертифікат походження та технічну документацію, з яких наявний лише сертифікат походження. Наданий прайс-лист адресований тільки ТзОВ «Терсіс-Упак Україна», що суперечить суті прайс-листа як ціновій пропозиції необмеженому колу осіб, оскільки містить суб'єктивний характер і не дає можливості зробити висновки щодо об'єктивних умов визначення ціни при здійснені зовнішньоекономічної операції. Також в прайс-листі не вказано на яких умовах поставки визначені ціни. В СМR і договорі про перевезення вказані різні перевізники. В заявці-договорі датою завантаження є 30.06.2017-04.07/2017, проте даний транспортний засіб здійснив виїзд за кордон 18.07.2017. В СМR місцем завантаження і містом, в якому було виставлено СМR, є VеІка Вуstrice Чехія, проте в Специфікації' №1 від 19.05.2017 умовами поставки є FCA Algueirao Португалія.

Не погоджуючись з вказаною відмовою та рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів, вважаючи, що подані ТзОВ «Терсіс-Упак Україна» документи у повному обсязі підтверджували задекларовану митну вартість та її складові, будь-які розбіжності, ознаки підробки відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості товарів та ціни товарів були відсутні, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Митного кодексу України (далі Митний кодекс) Законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відносини, повязані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до статті 49, пункту 1 частини першої статті 50 Митного кодексу митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно із частиною першою статті 51, частиною першою 1 статті 52 Митного кодексу митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною другою статті 52 Митного кодексу передбачено, що декларант зобов'язаний: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 53 Митного кодексу у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено); інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною третьою цієї ж статті, у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Даючи оцінку оскаржуваним рішенням, суд встановив наступне.

17.05.2017 між ТзОВ «Терсіс-Упак Україна» та компанією «EMPATHY-LAYER, LDA» укладено договір №17/05/2017, відповідно до умов якого компанія «EMPATHY-LAYER, LDA» взяла на себе обовязок передати у власність ТзОВ «Терсіс-Упак Україна» товар.

Поставка товару та митне оформлення 25.07.2017 відбувалась на умовах вказаного договору.

ТзОВ «Терсіс-Упак Україна» стверджує, що товариством включено до вартості товару витрати на транспортування товару на митну територію України.

Відповідно до пункту 1.2. Специфікації №1 від 19.05.2017 до договору поставки від 17.05.2017 №17/05/2017 поставка товару здійснюється на умовах «Інкормс 2010» FCA Algueirao (Portugal).

У рахунку на оплату від 24.07.2017 за договором від 29.06.2017 №1706142 вказано маршрут поставки товарів Santa Maria de Lamas, Portugal МПП «Краковець-Корчова».

29.06.2017 між ТзОВ «Терсіс-Упак Україна» та ТзОВ «ЕГТ Експрес Україна» було укладено договір-заявку на транспортне-експедиційне обслуговування №1706142, відповідно до умов якого ТзОВ «ЕГТ Експрес Україна» взяло на себе зобовязання доставити вантаж за маршрутом Португалія Україна.

Зі змісту такого договору слідує, що митне оформлення товару здійснюється в місці загрузки. Адресою загрузки товару відповідно до вказаного договору є Santa Maria de Lamas, Portugal.

Водночас, у графі 15 представленої до митного оформлення ВМД №UA209140/2017 країною відправлення значиться Чехія, а в автотранспортній накладній (CMR) від 20.07.2017 №058734 вказано, що місцем завантаження і містом, в якому було виставлено СМR, є VеІка Вуstrice Чехія.

Порівняльний аналіз вищевказаних документів свідчить, що вони містять розбіжності стосовно перевезення товару за договором поставки від 17.05.2017 №17/05/2017, відповідно до умов якого місцем відправлення є Algueirao (Португалія).

Інші подані декларантом документи містять назви таких міст як Santa Maria de Lamas, Португалія (Рахунок на оплату) та VеІка Вуstrice, Чехія (СМR).

Окрім цього, відповідно до пункту 1.3 договору-заявки на транспортне-експедиційне обслуговування №1706142 від 29.06.2017, розмитнення товару відбувається на місці завантаження (At the loading place).

ТзОВ «Терсіс-Упак Україна» подано рахунок на оплату від 24.07.2017 за договором №1706142 на загальну суму 9 796, 00 грн, яка складається лише з транспортно-експедиційних послуг з міжнародних вантажних автоперевезень: Santa Maria de Lamas, Португалія МПП «Краковець-Корчова» 8 796,00 грн та МПП «Краковець-Корчова»-Малехів, Львівська область, Україна 1000,00 грн.

Вказаний рахунок не містить відомостей про витрати по розмитненню товару на місці завантаження такого товару.

Сукупність встановлених судом розбіжностей у поданих ТзОВ «Терсіс-Упак Україна» до митного оформлення документів вказує на те, що у митниці були підстави для сумніву в правильності заявленої митної оцінки товару.

Подані позивачем 27.07.2017 додаткові документи (сертифікат якості та відповідності від 16.06.2017, договір поставки від 31.03.2017 №31-03/17-2, специфікацію №1 до договору від 31.03.2017 №31-03/17-2, технічні заявки від 17.05.2017) не усунули розбіжності, виявлені у документах, поданих 25.07.2017.

Покликаючись на лист від 09.08.2017, позивач вказує, що португальською компанією-постачальником «EMPATHY-LAYER, LDA» в односторонньому порядку змінено місце завантаження товару з міста Аlgueirao на місто Santa Maria de Lamas.

Також позивачем до матеріалів справи долучено копію автотранспортної накладної (CMR) №CZ RV 7870810 від 06.07.2017 щодо перевезення компанією «EGT Eхpress CZ s.r.o» товару, містом завантаження товару у якій вказано Santa Maria de Lamas, Portugal та місцем поставки -Львів, Україна.

Суд зазначає, що CMR №CZ RV 7870810 від 06.07.2017 та лист від 09.08.2017 не було подано ТзОВ «Терсіс-Упак Україна» до митного оформлення.

Подання таких документів до суду не спростовує висновку суду про наявність розбіжностей у документах, поданих ТзОВ «Терсіс-Упак Україна» до митного оформлення.

Стосовно правомірності застосування Львівською митницею ДФС резервного методу визначення вартості товару, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями статті 57 Митного кодексу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 Митного кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

ТзОВ «Терсіс-Упак Україна» при декларуванні товару самостійно обрано перший метод визначення митної вартості товару, підтвердженням чого є відомості, внесені в графу 43 ВМД №UA209140/2017, в якій зазначено «Код МВВ 1».

Зі змісту спірного рішення слідує, що за результатами проведеної процедури консультації з декларантом, згідно статті 57 Митного кодексу, досягнуто згоди щодо неможливості застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (стаття 59 МКУ) та методу 26 (стаття 60 МКУ) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 МКУ) та методу 2г (стаття 63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів .

У звязку з чим контролюючим органом обрано резервний метод визначення митної вартості товару. Зокрема, джерелом вартості товару була цінова база даних ПІК «Цінова інформація про визначення митної вартості», а саме ВМД №UA500010/2017/002219 від 18.04.2017.

ТзОВ «Терсіс-Упак Україна» вказує про протиправність застосування Львівською митницею ДФС резервного методу, оскільки контролюючим органом не здійснювався аналіз товаросупровідних документів, які додавались до цієї декларації, що підтверджується листом за підписом В.о. начальника Львівської митниці ОСОБА_3 від 11.08.2017 №121/АДВ/13-70-19.

Судом встановлено, що митним органом при винесені спірного рішення було взято ціну товару, визначену у ВМД №UA500010/2017/002219 від 18.04.2017. При цьому аналіз документів, на підставі яких здійснювалось визначення митної вартості товару у ВМД №UA500010/2017/002219 від 18.04.2017, не проводився, оскільки визначальною, в даному випадку, була вартість самої операції, на підставі якої здійснювалась реєстрація Одеською митницею МД №UA500010/2017/002219 від 18.04.2017.

За встановлених судом фактичних обставин застосування відповідачем методу за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), було неможливим через неподання всіх додаткових документів на письмову вимогу митного органу для перевірки обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, та наявність сумнівів щодо достовірності відомостей, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості.

Методи визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не використовувались у звязку з відсутністю у митного органу цінової інформації щодо митної вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, які продаються на експорт в Україну з тієї самої країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Для використання методу визначення митної вартості на основі віднімання вартості у митного органу була відсутня інформація щодо ціни одиниці товару, за якою оцінювані ідентичні чи подібні товари продаються найбільшою партією на території України одночасно, або у час, максимально наближений до часу ввезення, або на найбільш ранню дату після ввезення товарів, які оцінюються, але до закінчення 90-денного строку.

Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не було використано у звязку з тим, що позивачем не було надано документів, на основі яких можна застосувати цей метод: щодо вартості матеріалів і витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів, обсягу прибутку та загальних витрат, витрат на завантаження, розвантаження й обробку оцінюваних товарів, витрат на страхування цих товарів та інших витрат, повязаних із ввезенням цих товарів в Україну.

Таким чином, Львівською митницею ДФС правомірно було застосовано резервний метод визначення митної вартості.

Виходячи з вищевикладеного, митна вартість товару була визначена згідно з положеннями статі 64 Митного кодексу та ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

При цьому митний орган обґрунтував та довів неможливість послідовного застосування попередніх методів визначення митної вартості, тому прийняття Львівською митницею ДФС рішення про коригування митної вартості товару №UA209000/2017/200141/2 від 27.07.2017 є правомірним.

Надаючи оцінку прийняттю Львівською митницею ДФС картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, яка є предметом оскарження, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною дванадцятою статті 264 Митного кодексу у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Як зазначено у пункті 7.1 Розділу VІІ «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженого 30.05.2012 наказом Міністерства фінансів України №631, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за №1360/21672 (надалі - Порядок), у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку. Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову.

У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову (пункт 7.2 Розділу VІІ Порядку).

Встановлені судом фактичні обставини зумовлюють висновок про правомірність прийняття Львівською митницею ДФС картки відмови №UA209140/2017/10311 від 27.07.2017 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Відповідно до вимог частини другої статті 71 (Кодексу адміністративного судочинства України далі КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач вказані вимоги щодо обовязку довести правомірність спірних рішень виконав.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги досліджені в судовому засіданні докази та встановлені на їх підставі обставини справи, суд дійшов висновку, що митний орган обґрунтовано прийняв картку відмови та, відповідно, прийняв рішення про коригування митної вартості товарів.

Тому рішення Львівської митниці ДФС №UA209000/2017/200141/2 від 27.07.2017 про коригування митної вартості товару та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209140/2017/10311 від 27.07.2017 є такими, що прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі і Митним кодексом України. Обставини, на які посилається позивач, не можуть вважатися підставами для їх скасування.

Враховуючи наведене, суд дійшов переконання, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами та іншими нормативними актами України, тому позов є безпідставним і у його задоволенні слід відмовити повністю.

Відповідно до положень статті 94 КАС України не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Хома О.П.