Справа № 199/7617/17
Суддя: Руденко В. В.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/7617/17
ПОСТАНОВА

іменем України

27.11.2017 року суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Руденко В.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що вона звернулась до відповідача Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Дніпрі із заявою про призначення їй пенсії за віком як матері інваліда з дитинства, до якої нею було долучено необхідні документи. Відповіддю від 06 вересня 2017 року за № 3525/05/33 позивачці відмовлено у задоволенні вищезазначеної вимоги на тій підставі, що її дитина не була визнана дитиною - інвалідом після досягнення шестирічного віку. Позивач вважає відмову Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Дніпрі у призначенні їй пенсії за віком як матері інваліда з дитинства неправомірною, а тому просить суд зобов'язати відповідача - Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у місті Дніпрі - призначити їй пенсію за віком як матері інваліда з дитинства.

Відповідачем надано до суду письмові заперечення в яких відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки порушень чинного законодавства та підстав для призначення пенсії за віком як матері інваліда з дитинства не вбачається.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням комісії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Дніпрі № 3565/05/33 від 06.09.2017 року, ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком як матері інваліда з дитинства, згідно п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку з відсутністю медичного висновку про визнання дитини інвалідом до досягнення шестирічного віку та у зв'язку з відсутністю сплати страхових внесків за період на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до п.2.1 Порядку № 22-1, документами, які засвідчують особливий статус особи є, зокрема, документи про народження дитини, виховання її до шестирічного віку, про визнання дитини заявника інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом (при призначенні пенсії згідно з абзацом четвертим пункту 3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону).

Згідно з пунктом 2.17 Порядку при призначенні пенсій жінкам, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, матерям інвалідів з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, а також, у разі відсутності матері або за її згодою, чоловікам, які здійснювали виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда, факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження, а її виховання до зазначеного віку - на підставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини.

Визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров'я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності) (п.2.18 Порядку).

Чинним законодавством розмежовано поняття інваліда з дитинства та дитини-інваліда. Необхідність подання висновку лікарсько-консультаційної комісії та/або висновку МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років передбачено для тих інвалідів з дитинства, які визнані такими після досягнення вісімнадцятирічного віку.

Отже, мати дитини-інваліда має право на призначення дострокової пенсії за віком у тому разі, якщо дитина, яку вона виховує, визнана дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку. Якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення нею шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, мати цієї дитини має право на отримання зазначеної пенсії лише у разі наявності відповідного лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

Отже визначальним є факт встановлення інвалідності дитині у відповідному віці до досягнення 6 років та факт виховання її (дитини-інваліда) матір'ю до цього віку.

Подібна позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 27.05.2014 у справі №21-133а14 та від 02.12.2014 у справі №21-534а14 та з урахуванням ч.2 ст.244-2 КАС України враховується судом при винесенні рішення у справі.

Так позивачем було надано висновок, а саме висновок лікарсько - консультативної комісії комунального закладу «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня Дніпропетровської обласної ради» за № 764, яким встановлено, що її дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року у віці 13 років, мала медичні показання для визнання її дитиною - інвалідом до досягнення шестирічного віку. Вказаний висновок позивачем було надано відповідачу разом із заявою про призначення їй пенсії за віком як матері інваліда з дитинства.

Відповідно до п. 2.17. «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при призначенні пенсій жінкам, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, матерям інвалідів з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, а також, у разі відсутності матері або за її згодою, чоловікам, які здійснювали виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини- інваліда. Факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження, а її виховання до зазначеного віку - на підставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини. У разі смерті дитини подається свідоцтво про смерть.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 5 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, право позивача на призначення пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Відповідно до ст.94 КАС України з державного бюджету України на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 7-9, 11-12, 17, 158-163, 167, 183-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі,призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсію за віком як матері інваліда з дитинства, відповідно до заяви від 08 серпня 2017 року.

Стягнути з Державного бюджету України (УДКУ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська) на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 640,00 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя