Справа № 523/7558/17
Суддя: Малиновський О. М.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/7558/17
Провадження №2-а/523/257/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2017 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М. ,

при секретарі Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції м. Одеси ОСОБА_2, за участю третьої особи без самостійних вимог - Управління патрульної поліції у м. Одесі про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії АР № 833476 від 19.05.2017р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП. На думку позивача постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності, яку він оскаржує, була ухвалена інспектором з порушенням норм, які регулюють виниклі правовідносини. Позивач зазначає, що він 19.05.2017 р. близько 08:25 годин керував транспортним засобом марки Opel Astra, р/н НОМЕР_1, та рухався по вулиці Південна дорога в м. Одесі. В своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що він рухався в крайній правій смузі для руху та, помітивши перед перехрестям з вул. Державіна дорожні знак 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», ввімкнув знак лівого повороту та планував перестроїтися у середню смугу для руху, проте в звязку з тим, що в середній смузі був щільний потік транспортних засобів він не встиг змінити смугу вчасно, внаслідок чого був зупинений інспектором патрульної поліції. Вважає, що інспектор Нечитайло Д. В. невірно кваліфікував його дії як порушення п. 17.1 ОСОБА_3 дорожнього руху та неправомірно постановив відносно нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення штрафу в розмірі 510 гривень. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Позивач в призначене судове засідання не зявився. Про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. ОСОБА_1 направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 в призначене судове засідання не зявився без поважних на те причин. Про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення.

Представник Управління патрульної поліції в м. Одесі в судове засідання не зявився. Повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи засобами поштового звязку. Направив на адресу суду письмові пояснення, в яких зазначив, що предявлені позові вимоги є безпідставні, а вина позивача доведеною. Представник зазначив, що ОСОБА_1 19.05.2017 р. близько 08.25 годин рухаючись по вулиці Південна дорога в м. Одесі здійснив виїзд та рух по смузі для руху маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 17.1 ОСОБА_3 дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Відтак, дії інспектора патрульної поліції є правомірними, а тому в задоволенні позову має бути відмовлено.

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши письмові пояснення позивача та третьої особи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, дійшов наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що інспектором патрульної поліції УПП у м. Одесі ОСОБА_2 складено постанову про адміністративне правопорушення серії АР № 833476 від 19.05.2017 р. відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння порушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. Підставою притягнення до адміністративної відповідальності було зазначено, що ОСОБА_1 19.05.2017 р. близько 08:25 годин керуючи автомобілем НОМЕР_2, здійснив виїзд та рух по смузі для руху маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 17.1 ОСОБА_3 дорожнього руху та здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Вирішуючи виниклий між сторонами спір, суд виходить з наступного.

Так, порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. № 3353-ХІІ, встановлюють ОСОБА_3 дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1. ОСОБА_3 дорожнього руху ці ОСОБА_3 відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих ОСОБА_3.

Відповідно до п. 1.9. ОСОБА_3 дорожнього руху, особи, які порушують ці ОСОБА_3, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, ОСОБА_3 дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 3 ст. 122 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на пятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до приписів статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог ОСОБА_3 дорожнього руху України, зокрема виїзд та рух по смузі для руху для маршрутних транспортних засобів, за що передбачена відповідальність згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою

адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Суд приходить до висновку, що відповідачем, всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, факт порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, в судове засідання відповідач не з'явився, при цьому заперечення фактичні були надані з боку третьої особи, які не спростовують доводи викладені позивачем. Інших доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надав. Не спростував в судовому засіданні представник третьої особи посилання позивача в частині руху по середній смузі для руху, а не по смузі для руху маршрутних транспортних засобів. Крім того, з оглянутого відеозапису, наданого третьою особою та відзнятого в момент зупинки автомобіля ОСОБА_1, неможливо встановити факт того, що ОСОБА_1 дійсно порушив п. 17.1 ОСОБА_3 дорожнього руху.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, як протиправна.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 76, 79, 160, 161, 163, 171-2 КАС України, ст.ст.256, 268, 288, 293 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії АР № 833476 від 19.05.2017 р. щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк.

Суддя