Справа № 242/3731/17
Суддя: Владимирська І. М.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 242/3731/17
Провадження № 2-а/242/285/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Владимирської І.М., розглянувши у письмовому провадженні в м. Селидове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 21.11.2017 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, в якому зазначив, що він звернувся до відповідача заявою від 03.01.2017 року про призначення пенсії у відповідності з вимогами п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпеченні». Заява була розглянута відповідачем та прийнято рішення від 20.01.2017 року про відмову в призначенні пенсії через відсутність у нього необхідного пільгового стажу роботи 10 років. Це зокрема обумовлено тим, що до пільгового та страхового стажу не зараховано періоди його роботи з 19.02.1986 року по 06.05.1986 року, з 10.05.1986 року по 11.06.1986 року, 13.06.1986 року по 22.06.1987 року, з 24.06.1987 року по 10.03.1993 року на підприємстві ВП «Шахта Стаханова»; з 01.10.2011 року по 30.09.2012 року, з 01.12.2012 року по 31.05.2013 року, з 01.10.2011 року по 30.11.2012 року, з 01.06.2013 року по 18.08.2013 року на підприємстві ПАТ «Укрвуглебуд»; з 13.02.2016 року по 17.11.2016 року на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля». Вважає дії відповідача неправомірними, просить суд визнати протиправним та скасувати рішення від 20.01.2017 року про відмову в призначені пенсії, зобов'язати відповідача повторно розглянути його заяву від 03.01.2017 року, зарахувавши до пільгового та страхового стажу вищевказані періоди його роботи.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 21.11.2017 року поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом щодо невиплати пенсії з 03.01.2017 року по 05.03.2017 року включно.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнав та зазначив, що 03.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Селидівського об'єднаного УПФУ Донецької області із заявою № 9 про призначення пенсії у відповідності з вимогами п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпеченні», п. 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Страховий стаж ОСОБА_1 на момент звернення склав 10 років 10 місяців 04 дні, стаж на підземних роботах складає 01 рік 06 місяців 14 днів. Рішенням від 20.01.2017 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах. До пільгового та страхового стажу не зараховано періоди роботи ОСОБА_1 з 19.02.1986 року по 06.05.1986 року, з 10.05.1986 року по 11.06.1986 року, 13.06.1986 року по 22.06.1987 року, з 24.06.1987 року по 10.03.1993 року на підприємстві ВП «Шахта Стаханова» та до пільгового стажу не зараховано періоди з 01.10.2011 року по 30.09.2012 року, з 01.12.2012 року по 31.05.2013 року на підприємстві ПАТ «Укрвуглебуд», оскільки через відсутність записів про роботу у трудовій книжці зазначені періоди підлягають перевірці на підставі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Крім того, до пільгового та страхового стажу не зараховано періоди з 01.10.2011 року по 30.11.2012 року на підприємстві ПАТ «Укрвуглебуд» через відсутність відомостей про нарахування заробітної плати та відомостей про сплату єдиного соціального внеску до Пенсійного фонду України. Також до страхового стажу не зараховано періоди роботи позивача з 01.06.2013 року по 28.08.2013 року на підприємстві ПАТ «Укрвуглебуд» та з 13.02.2016 року по 17.11.2016 року на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» через відсутність відомостей про нарахування заробітної плати та відомостей про сплату єдиного соціального внеску до Пенсійного фонду України. З огляду на те, що у ОСОБА_1 відсутній необхідний пільговий стаж роботи - 10 років, рішенням від 20.01.2017 року йому було відмовлено в призначенні пенсії за зниженням пенсійного віку за нормами п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпеченні», п. 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Просить відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідно до частини 6 статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду даної справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 9 КАС України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. У разі невідповідальності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 03.01.2017 року ОСОБА_1 надав до Селидівського об'єднаного УПФУ Донецької області документи для призначення пенсії за віком відповідно до п. «а» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 р. XV Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Селидівського об'єднаного УПФУ Донецької області від 20.01.2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії, у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи менше 10 років. Це зокрема обумовлено тим, що до пільгового та страхового стажу не зараховано періоди роботи ОСОБА_1 з 19.02.1986 року по 06.05.1986 року, з 10.05.1986 року по 11.06.1986 року, 13.06.1986 року по 22.06.1987 року, з 24.06.1987 року по 10.03.1993 року на підприємстві ВП «Шахта Стаханова» та до пільгового стажу не зараховано періоди його роботи з 01.10.2011 року по 30.09.2012 року, з 01.12.2012 року по 31.05.2013 року на підприємстві ПАТ «Укрвуглебуд», оскільки через відсутність записів про роботу у трудовій книжці зазначені періоди підлягають перевірці на підставі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення». До пільгового та страхового стажу не зараховано періоди з 01.10.2011 року по 30.11.2012 року на підприємстві ПАТ «Укрвуглебуд» через відсутність відомостей про нарахування заробітної плати та відомостей про сплату єдиного соціального внеску до Пенсійного фонду України. Також до страхового стажу не зараховано періоди роботи позивача з 01.06.2013 року по 28.08.2013 року на підприємстві ПАТ «Укрвуглебуд» та з 13.02.2016 року по 17.11.2016 року на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» через відсутність відомостей про нарахування заробітної плати та відомостей про сплату єдиного соціального внеску до Пенсійного фонду України (а.с. 11-12).

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно абзацу 2 пункту 15 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону України № 3108-IV від 17.11.2005 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року N 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - з Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМУ.

В судовому засіданні встановлено, що оригінал трудової книжки серія БТ-І № НОМЕР_1 було втрачено і позивачем у якості доказу надано її копію, в тій частині, що збереглася.

Зокрема, відповідно до наданої позивачем копії трудової книжки серія БТ-І № НОМЕР_1 (а.с. 15-18) ОСОБА_1 працював з 19.02.1986 року по 10.03.1993 року на підприємстві ВП «Шахта Стаханова» виробничого об'єднання «Красноармійськвугілля» у якості гірничого майстра; з 01.10.2011 року почав працювати на підприємстві ПАТ «Укрвуглебуд».

Згідно копії трудової книжки, виданої на ВП «Шахта Котляревська» ДП «Селидіввугілля» ОСОБА_1 з 05.05.2016 року почав працювати на вищевказаному підприємстві на посаді гірника підземного з повним робочим днем у шахті.

Постановою КМУ від 12.06.1993 р. № 637 прийнятий Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в якому в п. 1.2 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії визначено, що у разі коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.

Як вбачається з довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 613ат від 30.08.2016 року (а.с. 24-26), виданої ВП «Шахта «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля», ОСОБА_1 з 19.02.1986 року по 06.05.1986 року, з 10.05.1986 року по 11.06.1986 року, 13.06.1986 року по 22.06.1987 року, з 24.06.1987 року по 10.03.1993 року працював на ВП «Шахта Стаханова» та виконував гірничі роботи на посадах з повним робочим днем у шахті, що передбачені Списками № 1, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1176, постановою Кабінету міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, постановою Кабінету міністрів України від 11.03.1994 року № 162.

Довідкою № 459 від 05.09.2016 року, виданої ВП «Шахта «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля», підтверджено кількість спусків до шахти ОСОБА_1 в період його роботи з 19.02.1986 року по 10.03.1993 року (а.с. 27).

Довідкою № 746 від 25.08.2016 року, виданої ВП «Шахта «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля», підтверджено розмір заробітної плати ОСОБА_1 для обчислення пенсії під час його роботи на вищевказаному підприємстві (а.с. 28-29).

Суд звертає увагу, що згідно підтверджуючих довідок, період роботи позивача на ПрАТ «Укрвуглебуд» з становить з 01.10.2011 року по 28.08.2013 року, тоді як позивач помилково зазначає спірний період з 01.10.2011 року по 18.08.2013 року. В зв'язку з чим, суд з метою повного захисту прав, свобод та інтересів, вирішив вийти за межі заявлених позовних вимог і розглядає період роботи позивача на ПрАТ «Укрвуглебуд» саме з 01.10.2011 року по 28.08.2013 року.

Крім того, проаналізувавши прийняте відповідачем рішення про відмову від 20.01.2017 року та наданий до нього розрахунок стажу, судом встановлено, що Селидівським об'єднаним УПФУ Донецької області фактично в цілому не зараховано до пільгового та страхового стажу безперервний період роботи позивача на ПрАТ «Укрвуглебуд» з 01.10.2011 року по 28.08.2013 року.

Як вбачається з довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 319-к від 29.10.2015 року (а.с. 30), виданої ПрАТ «Укрвуглебуд», ОСОБА_1 з 01.10.2011 року по 28.08.2013 року працював на ПрАТ «Укрвуглбуд» та виконував гірничі роботи на посаді гірничого майстра підземного дільниці ШТ з повним робочим днем у шахті, що передбачена Списком № 1, який затверджено постановою Кабінету міністрів України від 16.01.2003 року № 36.

Довідкою № 320-к від 29.10.2015 року, виданої ПрАТ «Укрвуглебуд», підтверджено кількість спусків до шахти ОСОБА_1 в період його роботи на даному підприємстві з 01.10.2011 року по 28.08.2013 року (а.с. 31).

Слід також зауважити, що період роботи позивача на ПрАТ «Укрвуглебуд» з 01.10.2011 року по 28.08.2013 року та сплата страхових внесків до Пенсійного фонду України за даний період, також підтверджується формою ОК-5 (а.с. 22-24).

Таким чином, вирішуючи позовні вимоги про визнання протиправними в частині не зарахування відповідачем періодів роботи позивача з 19.02.1986 року по 06.05.1986 року, з 10.05.1986 року по 11.06.1986 року, 13.06.1986 року по 22.06.1987 року, з 24.06.1987 року по 10.03.1993 року на ВП «Шахта Стаханова» та з 01.10.2011 року по 28.08.2013 року на підприємстві ПАТ «Укрвуглебуд» до пільгового та страхового стажу, через відсутність записів про роботу у трудовій книжці, суд вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки вищевказані періоди роботи відповідача підтверджуються відповідними довідками, що містяться в матеріалах справи.

Щодо не зарахування до пільгового та страхового стажу позивача періоду його роботи на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 13.02.2016 року по 17.11.2016 року через з несплату страхових внесків підприємством, суд встановив наступне.

Абзацом першим частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менше ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Механізм обов'язкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних справ.

На підставі п.1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Так зокрема статтею 113 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов'язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону) незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 20 Закону).

За таких обставин, суд вважає посилання Селидівським ОУ ПФУ Донецької області на те, що підприємством ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» із заробітної плати позивача не сплачувалися страхові внески і відсутня інформація щодо їх сплати, є безпідставними.

Крім того, згідно довідки № 04-22/2481 від 04.09.2017 року та довідки № 04-22/2482 від 04.09.2017 року із заробітної плати ОСОБА_1 щомісячно утримуються суми страхових внесків, зокрема і за період його роботи на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року. Суми ЄСВ за вищевказані періоди в повному обсязі перераховані в Селидівське відділення Красноармійської ОДПІ.

Суд також наголошує, що позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов'язків підприємством, на якому він працює, дана правова позиція також викладена в інформаційному листі ВАСУ № 212/11/14-14 від 18.02.2014 року.

Вирішуючи позовні вимоги в цій частині в їх об'ємі, суд вважає їх частково прийнятними та обґрунтованими, оскільки відповідачем не оскаржується та фактично визнається пільговий стаж роботи позивача на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 13.02.2016 року по 17.11.2016 року, в зв'язку з чим, даний період підлягає зарахуванню лише в межах його зарахування до страхового стажу.

Слід зазначити, що у випадку, коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов'язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб'єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб'єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру. Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи закону, а суб'єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Тобто, призначення пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу.

У такому випадку, суд може лише зобов'язати пенсійний орган повторно розглянути заяву про призначення пенсії, вказавши на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення.

З урахуванням того, що судом при поданні позовної заяви, позивача звільнений від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а відповідач звільнений від його сплати на підставі п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. ст. 88, 94 КАС України, вважає за необхідне віднести судові витрати за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 3, 19, 22, 55 Конституції України, ст.ст. 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-112, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення» суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 20 січня 2017 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Селидівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового та страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи на підприємстві на ВП «Шахта Стаханова» з 19.02.1986 року по 06.05.1986 року, з 10.05.1986 року по 11.06.1986 року, 13.06.1986 року по 22.06.1987 року, з 24.06.1987 року по 10.03.1993 року та на підприємстві ПАТ «Укрвуглебуд» з 01.10.2011 року по 28.08.2013 року.

Зобов'язати Селидівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 13.02.2016 року по 17.11.2016 року на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля».

Зобов'язати Селидівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.01.2017 року № 9 з урахуванням до пільгового та страхового стажу періодів його роботи на підприємстві ВП «Шахта Стаханова» з з 19.02.1986 року по 06.05.1986 року, 10.05.1986 року по 11.06.1986 року, 13.06.1986 року по 22.06.1987 року, з 24.06.1987 року по 10.03.1993 року та на підприємстві ПАТ «Укрвуглебуд» з 01.10.2011 року по по 28.08.2013 року та до страхового стажу період його роботи з 13.02.2016 року по 17.11.2016 року на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля».

В решті позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Апеляційного адміністративного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо постанову було постановлено у письмовому провадження або без виклику особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.М. Владимирська