Справа № 643/8779/17
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 р. Справа № 643/8779/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Спаскіна О.А. , Перцової Т.С.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 29.09.2017р. по справі № 643/8779/17

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова

про визнання дій дискримінаційними, зобовязання вчинення дій,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1П.) звернулась до Московського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (далі по тексту відповідач, УПФ України в Московському районі м. Харкова), в якому просить суд:

- визнати протиправними та дискримінаційними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 (ном. за ДРФО НОМЕР_1);

- зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова поновити виплату пенсії ОСОБА_1 (ном. за ДРФО НОМЕР_1) та виплатити виниклу заборгованість;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобовязання ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова подати до суду у встановлений судом строк з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 29.09.2017 року по справі № 643/8779/17 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції постанову Московського районного суду м. Харкова від 29.09.2017 року по справі № 643/8779/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, посилаючись на положення ст. 12 Закону України «про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст. 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», п.2 Порядку № 595, п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про незалежність судової влади» №8 від 13.06.2007 року, Рішення Конституційного суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 року, зазначив, що відповідачем неправомірно припинено виплату пенсії ОСОБА_1.

Відповідач правом подати до суду письмові заперечення не скористався.

З огляду на приписи ч.8 ст.183-2 КАС України справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова та отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням (а.с.9).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: копії паспорту громадянина України (а.с.6), копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с.7), копії пенсійного посвідчення (а.с.9), копії довідки від 12.05.2015 року № НОМЕР_2 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції (а.с.10), ОСОБА_1 перебуває на обліку як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції міста Луганськ.

ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 01.06.2017 року № 412/Г-3 ОСОБА_1 повідомлено про те, що виплату пенсії призупинено з 01.03.2016 року за отриманою інформацією з «Єдиної інформаційної бази даних переміщених осіб». (а.с.12).

Не погодившись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом про визнання дій протиправними та дискримінаційними, зобовязання вчинити певні дії.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

20.10.2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб № 1706-VІІ (набрав чинності з 22.11.2014 року, далі по тексту Закон України № 1706-VІІ), відповідно до ст.1 якого внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

У відповідності до ст. 4 Закону України № 1706-VІІ, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі по тексту Закону № 1058-IV).

За правилами, встановленими ч.1 Закону № 1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені в статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

У відповідності до ч.1 ст.4 Закону № 1058-IV, законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону № 1058-IV, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються, зокрема, коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з ч.2 ст.45 Закону № 1058-IV, пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України (ч.1 ст.47 Закону № 1058-IV).

Положеннями ст.49 Закону № 1058-IV передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України (положення пункту 2 частини першої статті 49 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 р. N 25-рп/2009); 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

З огляду на вищенаведену норму права, колегія суддів вказує, що припинення виплати пенсії здійснюється або на підставі рішення органу Пенсійного фонду, або на підставі рішення суду.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ані відповідачем, ані судом рішення про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 не приймалося.

Як встановлено судом апеляційної інстанції з листа відповідача від 01.06.2017 року № 412/Г-3 (а.с.13), фактичною підставою для припинення виплати пенсії позивачу слугувала інформація з «Єдиної інформаційної бази даних переміщених осіб».

Разом з тим, закон не передбачає такої підстави для припинення виплати пенсії особі, як інформація з «Єдиної інформаційної бази даних переміщених осіб».

При цьому, як вбачається з листа ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 01.06.2017 року № 412/Г-3, відповідачем не було надано позивачу зазначеної інформації.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відповідно до п.1.5 якого заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім'ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Пунктом 2.8 вказаного Порядку встановлено, що поновлення виплати раніше призначеної пенсії здійснюється за документами, що є у пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення цього виду пенсії.

Беручи до уваги вищенаведені норми Порядку та встановлену під час судового розгляду справи безпідставність дій відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу, з урахуванням приписів ч.2 ст.49 Закону № 1058-IV, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зобовязання відповідача поновити виплату пенсії ОСОБА_1.

Позовні вимоги про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобовязання ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова подати до суду у встановлений судом строк з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду, колегія суддів вважає такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.267 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З наведеної норми вбачається, що зобовязання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов'язком суду.

У відповідності до ст.202 КАС України неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Згідно ч.2 ст.205 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може прийняти нову постанову, якою суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Московського районного суду м. Харкова від 29.09.2017 року по справі № 643/8779/17 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 29.09.2017р. по справі № 643/8779/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання дій протиправними та дискримінаційними, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 (ном. за ДРФО НОМЕР_1);

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 (ном. за ДРФО НОМЕР_1) та виплатити виниклу заборгованість з дати припинення виплат.

В іншій частині адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5