Справа № 825/1140/17
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/1140/17 Головуючий у 1-й інстанції: Клопот С.Л.
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Земляної Г.В.,

Ісаєнко Ю.А.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.07.2017 № форми Р на загальну суму 149 801,16 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.07.2017 № форми ПО в на суму 510,00 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.07.2017 № форми Р на загальну суму 2 304,90 грн.

- визнати протиправним та скасувати рішення від 11.07.2017 № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» в розмірі 7 140,00 грн.

- визнати протиправним та скасувати рішення від 11.07.2017 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, в сумі 19 140,28 грн;

- визнати протиправним та скасувати рішення від 11.07.2017 № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченою Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» в розмірі 2 040,00 грн.

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.07.2017 № Ф- зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 117 806,62 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить суд скасувати зазначену постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в період з 22 травня 2017 року по 02 червня 2017 року (з продовженням терміну з 06.06.2017 по 12.06.2017) посадовою особою відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Чернігівській області проведено документальну планову виїзну перевірку діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2016 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2016 року.

За результатами перевірки складено акт від 19.06.2017 № 319/13/НОМЕР_4 у відповідності до висновків якого за позивачем встановлено порушення:

- ст. 44, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України (далі - ПК), абз. 6 п. 6 ст 128 Господарського кодексу України (далі - ГК) та п. 1 «Порядку ведення Книги обліку доходів та витрат, що ведуть незалежну професійну діяльність», затвердженого наказом Міністерства доходів та зборів України від 16.09.2013 №481, а саме: ФОП ОСОБА_4. на перевірку не надано Книгу обліку доходів та витрат;

- п.п. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, ст. 44, п. 85.2 ст. 85, п. 138.2 ст. 38, п. 177.2 ст. 177 ПК, завищено витрати та занижено чистий оподатковуваний дохід на загальну суму 731 563,74 грн, в тому числі за 2014 рік на 608 636,26 грн, за 2015 рік на 98 282,53 грн та за 2016 рік на 24 644,95 грн (усього донараховано ПДФО за актом перевірки - 119 840,92 грн);

- п.п. 2 п. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI) внаслідок заниження ФОП ОСОБА_4. суми ЄСВ за 2014 р. на 82 337,63 грн. за 2015 рік на 32 427,36 грн., за 2016 р. на 3 041,63 грн (всього 117 806,35 грн);

- п.п.1.1 п.16-1 підрозділу 10 ПК, а саме: ФОП ОСОБА_4 занижено суму військового збору, що підлягає сплаті до бюджету за результатами 2015 року на 1 474,24 грн та 2016 р. на 369,98 грн (всього 1843,92 грн);

- пп. 4 п. 2 ст. 6 Закону №2464-VI п. 1 Розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування №435 від 14.04.2015 (відповідальність передбачена п. 7 ч. 11 ст. 25, абзацом 2 ч. 1 ст. 26 Закону №24640-VI);

- п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону №2464-VI, п. 2 р. 3 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 435 від 14.04.2015 ФОП ОСОБА_4 несвоєчасно подав до Чернігівської ОДПІ звіти по ЄСВ за 2015-2016 роки.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийняті:

- податкове повідомлення-рішення від 11.07.2017 № форми Р в результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 119 840,92 грн (сума основного платежу) та за штрафними (фінансовими) санкціями 29 960,24 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 11.07.2017 № форми ПО в результаті чого визначено суму адміністративних штрафів та інших санкцій в сумі 510,00 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 11.07.2017 № форми Р в результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з військового збору на суму 1 843,92 грн. (сума основного платежу) та за штрафними (фінансовими) санкціями 460,98 грн;

- рішення від 11.07.2017 № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом №2464-VI в розмірі 7 140,00 грн;

- рішення від 11.07.2017 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, в сумі 19 140,28 грн;

- рішення від 11.07.2017 № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченою Законом №2464-VI в розмірі 2 040,00 грн;

- вимога про сплату боргу (недоїмки) від 11.07.2017 № Ф- зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 117 806,62 грн.

Не погоджуючись з такими рішеннями, позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що витрати позивача підтверджені податковими накладними, видатковими накладними, іншими первинними документами то висновки акту перевірки щодо заниження чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 731 563,74 грн не відповідають дійсності. Також суд зазначив, що акт перевірки не містить будь-яких доказів щодо несвоєчасності подачі звітів позивачем по ЄСВ.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до п.п. 2, 10 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, <…> .

Відповідно до пп.пп. 1.1, 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК платниками (військового) збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування (військовим) збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Згідно пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162, пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 ПК платниками податку (на доходи фізичних осіб) є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи. Об'єктом оподаткування (податком на прибуток фізичних осіб) резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 ПК базою оподаткування (податком на прибуток фізичних осіб) є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду <…>.

Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Згідно п. 177.2 ст. 177, п. 178.3 ст. 178 ПК об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що базою для нарахування податку на прибуток фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску є сукупний чистий дохід підприємця, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного господарської діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для донарахування позивачу сум податку на прибуток фізичних осіб, військового збору, єдиного внеску та, як наслідок застосування штрафних санкцій у зв'язку із таким донарахуванням, слугував висновок відповідача про завищення позивачем витрат (заниження оподатковуваного доходу (прибутку)) на загальну суму 731 563,74 грн.

Такий висновок було зроблено відповідачем у зв'язку із тим, що позивач не надав до перевірки всіх документів на підтвердження фактичного понесення спірних витрат. Фактично єдиною підставою для збільшення позивачу оподатковуваного доходу стало неподання витребуваних відповідачем банківських виписок по рахункам, відкритим в окремих банках (т. 1 а.с. 130). Разом з цим, відповідачем не було прийнято до уваги та не надано оцінку в акті перевірки поданим позивачем поясненням про те, що надати виписки по рахункам, відкритим у банках АТ «Терра Банк», АТ «Імексбанк», АТ «Фідобанк» не вдалося у зв'язку із перебуванням даних банківських установ у стані ліквідації (т. 1 а.с. 131).

Банківські виписки по рахункам позивача, відкритих у зазначених банках було долучено до матеріалів справи у суді першої інстанції. Вказані у цих виписках відомості дають підстави для висновку про фактичне понесення позивачем спірних витрат.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що контролюючий орган у акті перевірки не заперечує реальність господарських операцій позивача, за результатами яких останнім були понесені витрати. Крім того, суми ПДВ, сплачені позивачем при придбанні товарів (робіт, послуг) у перевіряємий період не були заперечені відповідачем у ході перевірки. Тобто фактично в частині акту перевірки, що стосувалася перевірки сплати ПДВ, контролюючий орган визнав понесені позивачем витрати, у складі яких було сплачено ПДВ, проте в частині перевірки правильності формування чистого оподатковуваного доходу, заперечив фактичне здійснення цих витрат позивачем.

Беручи до уваги викладені обставини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність віднесення позивачем до складу витрат спірних сум. Тому, податкове повідомлення-рішення від 11.07.2017 № , податкове повідомлення-рішення від 11.07.2017 №, рішення від 11.07.2017 № , вимога про сплату боргу (недоїмки) від 11.07.2017 № Ф- є протиправними та підлягають скасуванню.

Приймаючи податкове повідомлення-рішення від 11.07.2017 № форми ПО, відповідач виходив із того, що позивачем до перевірки не було надано книгу обліку доходів та витрат за 2015 рік.

Згідно абз. 6 ч. 6 ст. 128 ГК громадянин-підприємець зобов'язаний вести облік результатів своєї підприємницької діяльності відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до п. 177.10 ст. 177 ПК фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Таким чином, позивач має обов'язок щодо ведення Книги обліку доходів і витрат, яку за 2015 рік неодноразово було витребувано відповідачем у ході проведення перевірки (т.1 а.с. 129-130). Не зважаючи на це, зазначену книгу до перевірки надано не було, чого позивачем не спростовано. Копія такої Книги обліку доходів і витрат за 2015 рік в матеріалах справи також відсутня.

Відповідно до п. 121.1 ст. 121 ПК незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Враховуючи викладене, оскільки позивачем до перевірки не було надано Книги обліку доходів і витрат за 2015 рік, колегія суддів дійшла висновку про те, що накладення на позивача штрафу відповідно до п. 121.1 ст. 121 ПК є правомірним, а тому повідомлення-рішення від 11.07.2017 № форми ПО є правомірним та не підлягає скасуванню.

Щодо рішень від 11.07.2017 № та від 11.07.2017 № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченою Законом №2464-VI, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на таке.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 р. ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 454 страхувальники, крім зазначених у пунктах 3.5, 3.6 цього розділу, а також страхувальники, зазначені в пункті 3.2 цього розділу, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з ФО - підприємцем, якщо виконувані роботи (надані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у частині подання звіту за таких осіб зобов'язані формувати та подавати до органів доходів і зборів звіт протягом 20 календарних днів, що настають за останнім днем звітного періоду. Звітним періодом є календарний місяць. Звіт подається за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку.

ФО - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, формують та подають до органів доходів і зборів звіт самі за себе один раз на рік до 10 лютого року, наступного за звітним періодом. Звітним періодом є календарний рік. Звіт подається за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку.

Відповідно до п.п. 1, 2 р. ІІІ Порядоку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 № 435

Страхувальники, крім зазначених у пунктах 5, 6 цього розділу, а також страхувальники, зазначені у пунктах 2, 4 цього розділу, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з ФО - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у частині подання Звіту за таких осіб, зобов'язані формувати та подавати до органів доходів і зборів Звіт протягом 20 календарних днів, що настають за останнім днем звітного періоду. Звітним періодом є календарний місяць. Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів подається за формою № Д4 згідно з додатком 4 до цього Порядку.

ФО - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, формують та подають до органів доходів і зборів Звіт самі за себе один раз на рік до 10 лютого року, що настає за звітним періодом. Звітним періодом є календарний рік.

З огляду на викладені норми, позивач зобов'язаний подавати звіт з єдиного внеску форми № Д4 відносно своїх працівників щомісячно протягом 20 календарних днів, що настають за останнім днем звітного місяця, а відносно себе - звіт за формою №Д5 до 10 лютого року, що настає за звітним роком.

Приймаючи оскаржувані рішення, відповідач стверджував, що звіти за 2015 та 2016 рік за формою №Д5 та звіти форми №Д4 за червень, липень, серпень, жовтень, грудень 2014 року, січень, вересень 2015 року подано позивачем з пропуском встановлено строку.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що вказаних обставин позивачем спростовано не було та не надано достовірних доказів того, що зазначені звіти було подано ним вчасно. При цьому, в матеріалах справи наявні звіти форми №Д5 за 2015 та 2016 роки, з яких дійсно вбачається порушення позивачем строку їх подання (т. 1 а.с. 93-96).

Відповідно до п. 7 ч. 11 ст. 25 Закону №2464-VI за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої цим Законом, органом доходів і зборів здійснюється накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання, несвоєчасне подання або подання не за встановленою формою.

Ті самі дії, вчинені платником єдиного внеску, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання, несвоєчасне подання або подання не за встановленою формою звітності, передбаченої цим Законом.

Беручи до уваги, що, як зазначено в акті перевірки та не заперечено позивачем, ДПІ у м. Чернігові вже приймалося рішення від 03.08.2016 №390/130320 щодо несвоєчасного подання звіту за формою №Д5 та рішення від 03.08.2016 №391/130320, №392/130320 щодо несвоєчасного подання звітів за формою №Д4, застосування до позивача оскаржуваними рішеннями збільшеного штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є правомірним, а отже такі рішення скасуванню не підлягають.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно з ч. 1 ст. 202 КАС підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, встановивши, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини в справі, порушено норми матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.07.2017 №, рішення від 11.07.2017 № , рішення від 11.07.2017 №.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області задовольнити частково.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року скасувати в частині:

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.07.2017 № форми ПО в на суму 510,00 грн;

- визнання протиправним та скасування рішення від 11.07.2017 № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» в розмірі 7 140,00 грн;

- визнання протиправним та скасування рішення від 11.07.2017 № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченою Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» в розмірі 2 040,00 грн.

У скасованій частині прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Змінити розподіл судових витрат, виклавши абзац дев'ятий резолютивної частини постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року у такій редакції:

«Присудити на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області сплачений судовий збір у розмірі 2 890 грн 53 коп».

В іншій частині постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржене до суду касаційної інстанції в порядку та строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Ю.А. Ісаєнко

Повний текст рішення виготовлений 29.11.2017.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Земляна Г.В.

Ісаєнко Ю.А.