Справа № 815/3929/17
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

815/3929/17

Справа № 815/3929/17

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С. при секретарі Кузьменко Е.Х., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮВІКОМ” до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання дій Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області протиправними, які виражені в направленні на адресу ТОВ “ЮВІКОМ” письмової вимоги №4772/15-32-12-04-21 від 31.05.2017 року, щодо зобов’язання надати податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015-2017р.р. за місцем розташування об’єкту, а саме до ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області та визначити податкові зобов’язання з вказаного податку за 2015-2016р.р. та на 2017р. з об’єкту нерухомого майна за адресою: вул.Агрономічна,205 в м.Одесі,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю “ЮВІКОМ” до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання дій Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області протиправними, які виражені в направленні на адресу ТОВ “ЮВІКОМ” письмової вимоги №4772/15-32-12-04-21 від 31.05.2017 року, щодо зобов’язання надати податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015-2017р.р. за місцем розташування об’єкту, а саме до ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області та визначити податкові зобов’язання з вказаного податку за 2015-2016р.р. та на 2017р. з об’єкту нерухомого майна за адресою: вул.Агрономічна,205 в м.Одесі.

В судовому засіданні 22.11.2017 року представником позивача підтримані заявлені позовні вимоги з огляду на те, що позивач має у власності земельну ділянку, яка розташована за адресою: вул.Агрономічна,205 в м.Одесі, також має у власності на цій земельній ділянці виробничі споруди, а тому, відповідно до положень п.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України позивач не є платником земельного податку, в зв’язку із чим дії відповідача, які виражені в направленні на адресу ТОВ “ЮВІКОМ” письмової вимоги №4772/15-32-12-04-21 від 31.05.2017 року, щодо зобов’язання надати податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015-2017р.р. за місцем розташування об’єкту, а саме до ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області та визначити податкові зобов’язання з вказаного податку за 2015-2016р.р. та на 2017р. з об’єкту нерухомого майна за адресою: вул.Агрономічна,205 в м.Одесі є протиправними. Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки позивач є платником земельного податку, оскільки сам не здійснює виробничу діяльність, а передає належне йому майно в оренду іншим суб’єктам господарювання, а направлений податковим органом лист від 31.05.2017 року не є вимогою податкового органу в розумінні положень ПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановив наступні факти та обставини:

Відповідач – Головне управління ДФС в Одеській області, на підставі ст.1 Закону України «Про державну податкову службу», є місцевим підрозділом центрального органу державної виконавчої влади та згідно ст.ст.7,10,11 цього ж Закону здійснює повноваження щодо встановлення порушень податкового законодавства, нарахування та стягнення заборгованості з податків та зборів, штрафних санкцій, надання висновків на повернення з бюджету надмірно сплачених податків та зборів, розгляду скарг платників податків, а тому позовні вимоги щодо оскарження його актів, дій чи бездіяльності з цього приводу, згідно ст.55 Конституції України, ч.1, п.1 ч.2 ст.17, ст.104 КАС України, підвідомчі адміністративним судам та повинні розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

ТОВ «ЮВІКОМ» є власником нерухомого майна, а саме: 3430 кв.м. виробничих будівель та споруд за адресою: вул.Агрономічна буд.205 в місті Одеса, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.07.2017 року.

Головне управління ДФС в Одеській області, відповідно до функцій контролюючих органів, визначених пп. 191.1.1. п. 191.1 ст.191 Податкового кодексу України «здійснює адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводить відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків»; пп.19-11.2. «контролює... своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів»; пп.191.1.8. «забезпечує достовірність та повноту обліку платників податків... об'єктів оподаткування та об’єктів, пов'язаних з оподаткуванням»; пп.191.1.35. «вживає заходів до виявлення, аналізу та перевірки фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, щодо відповідності законодавству»; пп. 19-1.1.40 «здійснює збір податкової інформації» (далі за текстом – ПК України).

На виконання вище зазначених вимог ГУ ДФС в Одеській області 31.05.2017 на адресу позивача направлено лист за №4772/10/15-32-12-04-21, про необхідність надати податкову декларацію з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2015-2017 роки за місцем розташування об’єкту та визначити податкові зобов'язання.

Направляючи вказаний лист на адресу позивача, податковий орган виходив з наступних повноважень, які перебрані положеннями ПК України.

Відповідно до п.п.20.1.2, 20.1.3, 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право: для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, по сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом; отримувати безоплатно від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, у тому числі від органів, які забезпечують ведення відповідних державних реєстрів (кадастрів), інформацію, документи і матеріали; у разі виявлення порушення вимог податкового чи іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, надсилати платникам податків письмові запити щодо надання засвідчених належним чином копій документів.

Згідно п. 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотриманню законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до ст.62 Податкового кодексу України, податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків (п.п.62.1.1 п.62.1);інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів (п.п.62.1.2 п.62.1); перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (п.п.62.1.3 п.62.1).

В силу приписів підпункту 16.1.5 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла: від платників податків та податкових агентів; від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та Національного банку України; від банків, інших фінансових установ - інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків; від органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів; за результатами податкового контролю; для інформаційно-аналітичної „ забезпечення діяльності також використовується інша інформація, оприлюднена як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства та/або добровільно чи за запитом надана контролюючому органу в установленому законом порядку (ст.72 ПК України).

Згідно п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або інших суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1)за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2)для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; 3)виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4)щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; 5)у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Враховуючи норми пп.20.1.2 п.20 ст.20 ПКУ «Права органів державної податкової служби», з дотриманням вимог ст.72 ПКУ «Збір податкової інформації», п.73.3 ст.73 ПКУ «Отримання податкової інформації контролюючими органами», п.12 Постанови КМ України від 27.12.2010 року №1245 "Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом", пп.266.7.5 п.266.7 ст. 266 ПКУ «Порядку обчислення суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Таким чином, суд погоджується з позицією представника відповідача про те, що діяльність податкового органу та його посадових осіб щодо складання та направлення листа від 31.05.2017№4772/15-32-12-04-21 на адресу позивача є службовою діяльністю посадових осіб податкового органу для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, з огляду на що, не створює жодних правових наслідків для позивача та не змінює стану його суб'єктивних прав, оскільки сама по собі не породжує настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на права та обов'язки позивача.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні від 25.11.1997 року №6-зп вказав, що стаття 55 Конституції України не визначає, які саме рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади і місцевого самоврядування чи посадових і службових осіб можуть бути оскаржені, і встановлює принцип, відповідно до якого в суді можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії та бездіяльність.

Разом з тим, Конституційний Суд України у зазначеному вище рішенні вказав, що частину другу статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що рішення, дія чи бездіяльність порушують або обмежують права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За вимогами пункту 1 частини другої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, до адміністративних судів можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Наведена правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду України від 21.04.2015 року у справі №21-69а15, від 15.04.2014 року у справі № 21-63а14, від 20.01.2015 року у справі № 21-603а14, від 27.01.2015 року у справі № 21-436а14. Суд звертає увагу на те, що висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи положення законодавства, під актом державного чи іншого органу слід розуміти юридичну форму рішень цих органів - офіційний письмовий документ, який породжує певні наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Таким актом у спірних правовідносинах, який може породжувати будь-які наслідки чи вносити зміни у права та обов’язки позивача по справі є рішення податкового органу про донарахування платнику податків суми земельного податку за весь час неподання звітів до податкового органу за місцем розташування об’єкта оподаткування.

Визначаючись щодо позовних вимог про визнання про визнання дій Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області протиправними, які виражені в направленні на адресу ТОВ “ЮВІКОМ” письмової вимоги №4772/15-32-12-04-21 від 31.05.2017 року, щодо зобов’язання надати податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015-2017р.р. за місцем розташування об’єкту, а саме до ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області та визначити податкові зобов’язання з вказаного податку за 2015-2016р.р. та на 2017р. з об’єкту нерухомого майна за адресою: вул.Агрономічна,205 в м.Одесі, суд виходить з того, що їх вчинення не породжує будь-яких правових наслідків для позивача.

Відповідно до частини першої статті 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

В розумінні КАС України, відповідно до приписів пункту 8 частини першої статті 3, позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду. Отже, адміністративний позов подається собою для відновлення її прав, свобод та інтересів.

Враховуючи наведене, обов'язковою умовою захисту в адміністративному суді прав, свобод, інтересів позивача є одночасна наявність двох факторів: існування публічно-правових відносин між позивачем та відповідачем - суб'єктом владних повноважень; а також наявність факту порушень прав, свобод, інтересів позивача, вчинених або допущених відповідачем у таких правовідносинах.

Таким чином, у розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів, з чого вбачається, що право на судовий захист не є абсолютним. Для того, щоб особі було надано судовий захист, суд має встановити, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Лист ГУ ДФС України №4772/15-32-12-04-21 від 31.05.2017 року щодо зобов’язання надати податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015-2017р.р. за місцем розташування об’єкту, а саме до ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області та визначити податкові зобов’язання з вказаного податку за 2015-2016р.р. та на 2017р. з об’єкту нерухомого майна за адресою: вул.Агрономічна,205 в м.Одесі не вносить будь-яких змін у майнове чи правове становище позивача – платника податків, оскільки положеннями ПК України не передбачена обов’язковість його виконання платником податків.

Відповідно п.56.1 ст.56 ПК України в судовому або адміністративному порядку можуть бути оскаржені лише рішення контролюючого органу, до якого лист ГУ ДФС в Одеській області №4772/15-32-12-04-21 від 31.05.2017 року не відноситься.

Згідно з вищевказаними нормами права, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Відтак, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові, в зв’язку із чим, позовні вимоги про визнання дій Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області протиправними, які виражені в направленні на адресу ТОВ “ЮВІКОМ” письмової вимоги №4772/15-32-12-04-21 від 31.05.2017 року, щодо зобов’язання надати податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015-2017р.р. за місцем розташування об’єкту, а саме до ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області та визначити податкові зобов’язання з вказаного податку за 2015-2016р.р. та на 2017р. з об’єкту нерухомого майна за адресою: вул.Агрономічна,205 в м.Одесі не підлягають задоволенню на підставі положень ч.1 ст.162 КАС України.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.94,158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮВІКОМ” до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання дій Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області протиправними, які виражені в направленні на адресу ТОВ “ЮВІКОМ” письмової вимоги №4772/15-32-12-04-21 від 31.05.2017 року, щодо зобов’язання надати податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015-2017р.р. за місцем розташування об’єкту, а саме до ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області та визначити податкові зобов’язання з вказаного податку за 2015-2016р.р. та на 2017р. з об’єкту нерухомого майна за адресою: вул.Агрономічна,205 в м.Одесі – відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 27.11.2017 року.

Суддя Єфіменко К.С.

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮВІКОМ” до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання дій Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області протиправними, які виражені в направленні на адресу ТОВ “ЮВІКОМ” письмової вимоги №4772/15-32-12-04-21 від 31.05.2017 року, щодо зобов’язання надати податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015-2017р.р. за місцем розташування об’єкту, а саме до ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області та визначити податкові зобов’язання з вказаного податку за 2015-2016р.р. та на 2017р. з об’єкту нерухомого майна за адресою: вул.Агрономічна,205 в м.Одесі – відмовити повністю.

27 листопада 2017 року.