Справа № 826/19439/16
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову щодо вжиття заходів забезпечення позову

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Пащенко К.С., розглянувши клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі

за позовом

до

про

Науково-виробничого підприємства «Факел»

Державної архітектурно-будівельної інспекції України

визнання протиправними та скасування припису та постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі – ДАБІ України) від 21.11.2016 № 3-2111/1-10/10-6/2111/08/01 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності;

- визнати протиправним та скасувати припис ДАБІ України від 08.11.2016 № С-0811/2 про усунення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил.

В подальшому, позивачем подано клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Вишгородському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі – Вишгородський РВДВС ГТУЮ у Київській області) вчиняти будь-які виконавчі дії у виконавчому проваджені № 53688104 щодо примусового виконання спірної постанови.

Обґрунтовуючи вказане клопотання, позивач зазначає, що у Вишгородському РВДВС ГТУЮ у Київській області перебуває ВП № 53688104 з приводу примусового виконання оскаржуваної постанови. Водночас, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.12.2016 відкрито провадження щодо оскарження даної постанови. При цьому, всупереч викладеному, державним виконавцем вчиняються активні дії з примусового виконання постанови від 21.11.2016 № 3-2111/1-10/10-6/2111/08/01 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, зокрема, винесено постанову про арешт майна боржника від 13.09.2017 та постанову про арешт коштів боржника від 13.09.2017 у ВП № 53688104.

Таким чином, позивач вважає, що примусове виконання постанови від 21.11.2016 № 3-2111/1-10/10-6/2111/08/01 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності створює очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, оскільки позивач позбавлений права на розпорядження власними коштами та майном, а отже, у разі не вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, для відновлення порушених прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Вирішуючи по суті заявлене позивачем клопотання, проаналізувавши наведені останнім обставини та наявні у матеріалах позовної заяви докази, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидним є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень.

Виходячи з аналізу вказаної норми, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв’язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв’язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У постанові Пленуму Вищого адміністративного суду від 06.03.2008 № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» висвітлено позицію щодо вжиття заходів забезпечення позову в адміністративних справах, в якій зазначено, зокрема, що судам необхідно враховувати, що, згідно з ч. 3 та 4 ст. 117 КАС України, забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: зупинення дії рішення суб’єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; заборони вчиняти певні дії. В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв’язку із застосуванням відповідних заходів. Також, суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проаналізувавши зазначені норми, в контексті викладених обставин, уважно вивчивши клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного клопотання, з огляду на те, що на підтвердження своїх доводів, позивачем не надано достатніх доказів в обґрунтування заявленого клопотання та достатніх доказів наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі та неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 117, 118, 158, 160, 165, Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Науково-виробничому підприємству «Факел» у задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову.

Ухвала відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п’яти днів з дня її проголошення за правилами, встановленими ст.ст.185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.С. Пащенко