Справа № 816/1710/17
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/1710/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання - Панькіної А.С.

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Регіонального ландшафтного парку "Нижньоворсклянський" до Державної екологічної інспекції у Полтавській області, старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Полтавській області ОСОБА_3, старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Полтавській області ОСОБА_4, державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Полтавської області ОСОБА_5 про визнання дій протиправними та скасування припису, -

В С Т А Н О В И В:

03 жовтня 2017 року Регіональний ландшафтний парк "Нижньоворсклянський" (надалі також - позивач, РЛП "Нижньоворсклянський") звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Полтавській області, старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Полтавській області ОСОБА_3, старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Полтавській області ОСОБА_4, державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Полтавської області ОСОБА_5 про визнання протиправними дії при проведенні планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про додержання режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду Регіональним ландшафтним парком "Нижньоворсклянський" в період з 30.08.2017 по 12.09.2017; скасування припису від 19.09.2017 №07-23/16.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії відповідача щодо проведення планової перевірки є протиправними, оскільки наказ Міністерства екології та природних ресурсів від 02.10.2012 №483, яким затверджена форма акту, втратив чинність 10.03.2017, а тому складений акт за результатами перевірки позивача не є уніфікованим відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Крім того, позивач зазначив, що відповідачем допущено порушення порядку оформлення акту перевірки, а саме: акт не містить дати його складання та не наданий на підпис та ознайомлення суб'єкту господарювання. Також позивач звертає увагу суду, що оскаржуваний припис містить неправомірні вимоги про приведення діяльності парку у відповідність Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Закону України "Про природно-заповідний фонд України", Земельний кодекс України, оскільки вони не ґрунтуються на законі та є втручанням у господарську діяльність парку.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача - Державної екологічної інспекції у Полтавській області, в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що твердження позивача про скасування нормативних актів регулювання порядку організації та проведення перевірок та затвердження уніфікованої форми актів перевірок є безпідставним, оскільки Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" врегульований порядок та організація проведення перевірок, а також зазначено перелік інформації (відомостей) які мають бути відображені в акті. Зазначила про те, що Державною екологічною інспекцією у Полтавській області проведено планову перевірку РЛП "Нижньоворсклянський" з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства про додержання режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду у період з 30.08.2017 по 12.09.2017, за результатами якої складено акт №172/01-01-14 де зафіксовані порушення. На підставі акту винесений оскаржуваний припис від 19.09.2017 №07-23/16, який є законним та прийнятим у межах та у спосіб визначений діючим законодавством України, а тому скасуванню не підлягає.

Відповідачі - старший державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Полтавській області ОСОБА_3, старший державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Полтавській області ОСОБА_4, державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Полтавської області ОСОБА_5 в судові засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Надали до суду письмові заперечення, в яких заперечували проти позовної заяви, просили відмовити у її задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень посилалися на правомірність висновків планової перевірки позивача.

Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що відповідачами надано письмові заперечення проти позову, суд приходить до висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності даних відповідачів, за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

В період з 30.08.2017 по 12.09.2017 Державною екологічною інспекцією у Полтавській області проведено планову перевірку дотримання РЛП "Нижньоворсклянський" вимог природоохоронного законодавства про додержання режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду /а.с. 13-25/.

За результатами перевірки відповідачем складено обов'язковий до виконання припис від 19.09.2017 №07-23/16 /а.с. 28-31/.

Посилаючись на незгоду з діями відповідача при проведенні планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про додержання режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду Регіональним ландшафтним парком "Нижньоворсклянський" в період з 30.08.2017 по 12.09.2017 та приписом Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 19.09.2017 №07-23/16, РЛП Нижньоворсклянський звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Обґрунтовуючи свій позов, позивач зазначив що складений акт за результатами перевірки позивача не є уніфікованим, відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", оскільки наказ Міністерства екології та природних ресурсів від 02.10.2012 №483, яким затверджена форма акту, втратив чинність 10.03.2017 на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України №166-р.

Надаючи оцінку даному, суд звертає увагу на те, що правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України від 05.04.2007 № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон № 877).

Частиною п'ятнадцятою статті 4 Закону № 877 визначено, що при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов'язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 №166-р "Про скасування деяких наказів міністерств та інших центральних органів виконавчої влади", серед іншого, скасований наказ Міністерства екології та природних ресурсів України від 02.10.2012 №483 "Про затвердження уніфікованих форм актів перевірок дотримання вимог природоохоронного законодавства, що містять перелік питань для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю)", а також наказ Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008 №464 "Про затвердження порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства".

Розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 №166-р "Про скасування деяких наказів міністерств та інших центральних органів виконавчої влади" набрало чинності 21.05.2017, тобто станом на дату проведення перевірки вказані накази були скасовані.

Разом з тим, як вже зазначалося судом, законом який визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) є Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Статтею 5 вказаного закону визначені підстави та строки проведення планових заходів.

Статтею 7 Закону №877-V визначено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою.

У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім'я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб'єкта господарювання.

Суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених цією статтею.

Частиною шостою вказаної статті визначено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Отже, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" безпосередньо визначені порядок, підстави та строки проведення позапланових заходів, а також перелік відомостей які має містити акт перевірки.

Скасовані розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 №166-р "Про скасування деяких наказів міністерств та інших центральних органів виконавчої влади" наказ Міністерства екології та природних ресурсів України від 02.10.2012 №483 "Про затвердження уніфікованих форм актів перевірок дотримання вимог природоохоронного законодавства, що містять перелік питань для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю)" та наказ Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008 №464 "Про затвердження порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства" є підзаконними нормативно-правовими актами, які видані уповноваженими органами на основі Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та за своєю суттю покликані врегулювати внутрішні відносини контролюючого органу, які не впливають на права суб'єкта господарювання.

Таким чином, відсутність уніфікованої форми акта перевірки, за умови відповідності акта вимогам статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", жодним чином не порушує прав РЛП Нижньоворсклянський у спірних правовідносинах.

Посилання позивача на те, що відповідачем допущені порушення порядку оформлення акту перевірки, а саме: акт не містить дати його складання та не наданий на підпис та ознайомлення суб'єкту господарювання, суд вважає помилковими з огляду на таке.

Частиною шостою статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, законом не передбачено вимоги щодо місця підписання акту перевірки.

В ході розгляду справи судом встановлено, що акт перевірки складено інспекторами Державної екологічної інспекції у Полтавській області 12.09.2017 в приміщенні Держекоінспекції в останній день перевірки і дата завершення перевірки відповідає даті складання акту.

Із пояснень представника відповідача вбачається, що 12.09.2017 директора РЛП Нижньоворсклянський ОСОБА_6 викликано до Державної екологічної інспекції у Полтавській області для підписання акту перевірки, однак ознайомившись з даним актом перевірки, останній відмовився від його підписання та отримання другого примірника, про що зроблено відповідний запис в акті перевірки.

З огляду на зазначене, дії відповідача при проведенні планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про додержання режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду Регіональним ландшафтним парком "Нижньоворсклянський" є правомірними, перевірка була проведена в порядку встановленому Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відтак, позовні вимоги в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Надаючи оцінку оскаржуваному припису, суд виходить із наступного.

Частиною сьомою статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку /частина восьма статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"/.

Як встановлено судом, у зв'язку з виявленими порушеннями під час здійснення позапланової перевірки, які відображені в акті перевірки №172/01-01-14, відповідачем 19.09.2017 видано припис №07-23/16 (а.с.28-31), у якому вказано РЛП "Нижньоворсклянський" на необхідність:

1) розробити план оргтехзаходів по усуненню виявлених порушень під час перевірки та надати його до Державної екологічної інспекції у Полтавській області;

2) заборонити здійснювати промисловий вилов водних живих ресурсів на території РЛП Нижньоворсклянський;

3) представити інформацію у кого на відповідальному збереженні знаходяться вилучені незаконні знаряддя лову водних живих ресурсів та безгосподарське знаряддя лову, яке вилучалось служби охорони Парку на території РЛП Нижньоворскдявськнй;

4) представити інформацію щодо подальшої передачі вилученої риби за 2014-2017 роки, яка вилучалась працівниками служби охорони Парку на території РЛП Нижньоворсклянський;

5) представити акти прийому-передачі вилученої риби за 2014-2017, яка вилучалась працівниками служби охорони Парку на території РЛП Нижньоворсклянський;

6) представити експертизу ветеринарної медицини про придатність для подальшого споживання вилученої риби, яка в подальшому передається РЛП Нижньоворсклянський, за 2014-2017 роки;

7) представити інформацію кому та на підставі якого документа передаються незаконні знаряддя лову водних живих ресурсів та безгосподарського майна, яке вилучалось службою охорони Парку на території РЛП Нижньоворсклянський;

8) представити інформацію щодо кількості надходжень до державного бюджету від реалізації незаконно добутих водних живих ресурсів із підтверджуючими документами;

не допускати засмічення території РЛП Нижньоворсклянський;

9) не допускати засмічення території РЛП Нижньоворсклянський;

10) не допускати незаконні рубки на території РЛП Нижньоворсклянський;

11) збільшити площу вольєрів для утримання диких качок та фазанів, які знаходяться на території адміністрації РЛП Нижньоворсклянський (с. Лучки, Кобеляцький район, Полтавська область);

12) представити інформацію про походження, документи на придбання, мета утримання диких качок та фазанів на території адміністрації РЛП Нижньсшорскдянський (с. Лучки Кобеляцький р-н., Полтавська обл.);

13) представити інформацію про причетних осіб до виявлених, під час проведення планової перевірки, незаконних рубок на території РЛП Нижньоворсклянський;

14) представити інформація про кількість складених протоколів про адміністративне правопорушення за засмічення території РЛП Нижньоворсклянський;

15) оформити документи, що посвідчують право власності або користування земельною ділянкою РЛП Нижньоворсклянський;

16) отримати Форму ЗДКПЗФ "Карти - схеми розташування територій та об'єктів, природно-заповідного фонду України": регіонів - у масштабі 1:200000, України - в масштабі 1:500000 території РЛП Нижньоворсклянський;

17) отримати рішення про встановлення охоронних зон території РЛП Нижньоворсклянський;

18) встановити охоронні зони РЛП Нижньоворсклянський;

19) розробити та затвердити положення, що визначають режим кожної з охоронних зон територій РЛП Нижньоворсклянський;

20) винести в натуру межі території РЛП Нижньоворсклянський.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірного припису, суд зазначає наступне.

Щодо пункту 1 припису №07-23/16, суд зауважує, що відповідно до п. д ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить: д) одержання безоплатно в установленому порядку необхідних для виконання покладених на нього завдань інформації, документів і матеріалів від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, фізичних осіб.

Згідно приписів ст. 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний: допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом; виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства; надавати документи, зразки продукції, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; одержувати примірник припису або акта органу державного нагляду (контролю) за результатами проведеного планового чи позапланового заходу.

В обґрунтування правомірності п.1 припису, відповідачем зазначено п. 6 Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затверджене наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 04.11.2011 року № 429 "Про затвердження положень про територіальні органи Держекоінспекції України", чинного на момент винесення оскаржуваного припису.

Разом з тим, згідно п.6 вказаного Положення, не передбачено права Держекоінспекції вимагати від суб'єктів господарювання розроблення планів оргтехзаходів по усуненню виявлених порушень під час перевірки та надання їх до територіальних органів Держекоінспекції.

Стосовно пункту 2 оскаржуваного припису, згідно якого позивачу приписано заборонити здійснювати промисловий вилов водних живих ресурсів на території РЛП Нижньоворсклянський, суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи вимогу пункту 2 оскаржуваного припису щодо зобов'язання позивача "заборонити здійснювати промисловий вилов водних живих ресурсів на території РЛП Нижньоворсклянський", відповідач посилався на статтю 9-1 Закону України "Про природно-заповідний фонд".

Відповідно до ст. 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду здійснюється в межах ліміту та на підставі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду.

Перелік встановлених цим Законом видів використання природних ресурсів у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду і порядок їх використання визначаються режимом територій та об'єктів природно-заповідного фонду.

Спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення здійснюється в межах ліміту на використання природних ресурсів у межах територій та об'єктів природно - заповідного фонду, затвердженого органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим та територіальними органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища, а також на підставі дозволів.

Спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення (крім корисних копалин) здійснюється на підставі дозволів, що видаються місцевими радами за погодженням з територіальними органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища.

Видача дозволів здійснюється на підставі клопотання (заявки) природокористувача, погодженого із власником або постійним користувачем земельної ділянки та заінтересованими органами.

Здійснення господарської та іншої діяльності за декларативним принципом заборонено.

Однак, зміст вказаної норми не містить вимог для позивача вчинити дії щодо заборони здійснювати промисловий вилов водних живих ресурсів на території РЛП Нижньоворсклянський.

Із наданих пояснень представника позивача, судом встановлено, що промисловий вилов водних живих ресурсів позивачем не здійснюється.

Держекоінспекцією під час проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства РЛП Нижньоворсклянський вранці 31.08.2017 року на території РЛП «Нижньоворсклянський» поблизу о. Вишняки Кобеляцького району Полтавської області виявлено факт незаконного вилову водних живих ресурсів гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які на судні риболовному РЛ-7600 ЯЗП 4114 виловили 430 обєктів тваринного світу (водні живі ресурси), без дозвільних документів, а саме: лімітів на промисловий вилов водних живих ресурсів на території РЛП Нижньоворсклянський, а також факт незаконного вилову водних живих ресурсів гр. ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які на судні риболовному ЯДП 04-04 «Прогрес-2М» виловили 2207 обєктів тваринного світу (водні живі ресурси) без дозвільних документів.

Щодо причетних осіб, до виявленого під час проведення планової перевірки, незаконного вилову водних живих ресурсів на території РЛП «Нижньоворсклянський» без дозвільних документів, складено протоколи про адміністративне правопорушення/ Адміністративні матеріали по факту порушення ст. 91 КУпАП "Порушення правил охорони та використання територій та об'єктів природно-заповідного фонду" громадянами ОСОБА_7 (протокол про адміністративне правопорушення від 31.08.2017 №003969), ОСОБА_8 (протокол про адміністративне правопорушення від 31.08.2017 №003970), ОСОБА_9 (протокол про адміністративне правопорушення від 31.08.2017 №003972) та ОСОБА_10 (протокол про адміністративне правопорушення від 31.08.2017 №003971) направлено до Кобеляцького районного суду Полтавської області для розгляду та прийняття відповідного рішення щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Доказів здійснення позивачем вилову водних живих ресурсів без встановленого ліміту та без дозволу на спеціальне використання природних ресурсів на території регіонального ландшафтного парку відповідачем не надано.

Що стосується пунктів 3-8, 13 припису №07-23/16, суд вказує наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що вилучені незаконні знаряддя лову живих ресурсів та безгосподарського знаряддя лову, які вилучаються службою охорони парку зберігаються в складському приміщенні парку /а.с. 97/.

У 2014-2015 роках між РЛП «Нижньоворсклянський» та ФОП ОСОБА_11 укладено договори від 01.01.2014 та 01.01.2015 з метою передачі вилучених у межах природно-заповідної території безгосподарських та конфіскованих водних живих ресурсів (риби) для подальшої її реалізації /а.с. 109-111/.

Крім того, 01.01.2015 між РЛП «Нижньоворсклянський» та ТОВ "Лакорт" укладено договір №2 з метою передачі вилучених у межах природно-заповідної території безгосподарських та конфіскованих водних живих ресурсів (риби) для подальшої її реалізації /а.с. 112/.

15 вересня 2015 року позивачем з ФОП ОСОБА_12 укладено договір №3 з метою передачі вилучених у межах природно-заповідної території безгосподарських та конфіскованих водних живих ресурсів (риби) для подальшої її реалізації /а.с. 113/.

У 2017 році з метою передачі вилучених у межах природно-заповідної території безгосподарських та конфіскованих водних живих ресурсів (риби) для подальшої її реалізації, РЛП «Нижньоворсклянський» укладено договір №1 від 01.01.2017 з ТОВ "Лакорт" /а.с. 114/ та договір №4 від 01.01.2017 з ФОП ОСОБА_13

Пунктами 3.2 вищевказаних договорів передбачено, що приймальник зобов'язується організувати прийом водних живих ресурсів, у тому числі й самовивіз, та відразу видати необхідні документи (накладну з вказаною загальною кількістю примірників кожного виду риби вагою та договірною ціною за кожен вид риби у гривнях за кілограм).

Приймальник зобов'язується протягом 7 банківських днів перераховувати до Державного бюджету кошти, за якими прийняті на реалізацію водні живі ресурси, на рахунок, вказаний у п. 2.1 даних договорів /п. 3.3 вищевказаних договорів/.

На підтвердження передачі вилученої працівниками охорони парку на території РЛП «Нижньоворсклянський» водних живих ресурсів (риби) представником позивача надано копії накладних із зазначенням загальної маси кожного виду риби вагою та договірної ціни за кожен вид риби у гривнях за кілограм /а.с. 101-108/.

Як пояснив представник позивача, експертизу ветеринарної медицини про придатність для подальшого споживання вилученої риби РЛП «Нижньоворсклянський» не проводилося, оскільки вказана експертиза здійснювалася особами, яким позивач передавав вилучені у межах природно-заповідної території безгосподарські та конфісковані водні живі ресурси (рибу) для подальшої її реалізації /а.с. 98/.

Також, з пояснень наданих представником позивача, судом встановлено, що внаслідок сильного вітру було пошкоджено до ступеня припинення росту суховершинне дерево осику за віком близько 50 років, внаслідок чого зруйновано нежитлове приміщення (баня) та пошкоджено два дерева, про що складено акт встановлення факту пошкодження дерев на території адміністративного центру РЛП «Нижньоворсклянський» від 28.08.2017 /а.с. 116/.

У зв'язку із значним пошкодженням дерева та неможливості його подальшого росту, позивачем здійснено вирубку одного дерева породи осика.

Пунктами 9-10 оскаржуваного припису позивачу приписано не допускати засмічення та незаконні рубки на території РЛП Нижньоворсклянський, що є порушенням статті 24 Закону України "Про природно-заповідний фонд України".

Відповідно до статті 24 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" на території регіональних ландшафтних парків з урахуванням природоохоронної, оздоровчої, наукової, рекреаційної, історико-культурної та інших цінностей природних комплексів та об'єктів, їх особливостей проводиться зонування з урахуванням вимог, встановлених для територій національних природних парків.

Проект організації території регіонального ландшафтного парку, охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об'єктів і порядок його реалізації затверджуються державним органом, який прийняв рішення про організацію парку.

Таким чином, з аналізу наведеної правової норми суд вбачає, що статтею 24 Закону України "Про природно-заповідний фонд України", на яку посилається відповідач, запобігання засміченню та незаконної рубки на території парку не передбачено як наслідок порушення та недотримання структури території та вимог щодо охорони природних комплексів та об'єктів регіональних ландшафтних парків, тобто встановлене відповідачем порушення не відповідає нормі Закону, на яку він посилається як на підставу такого порушення.

Що стосується пункту 14 припису №07-23/16, судом встановлено, що на підставі положення РЛП Нижньоворсклянський та наказу РЛП Нижньоворсклянський від 23.12.2011 №46, у зв'язку з відсутністю умов для роботи з комп'ютерною технікою, через відсутність електропостачання та інтернетзв'язку, з метою повного ведення бухгалтерського обліку, складання і подання фінансової звітності, формування адмінсправ та іншої інформації пов'язаної з роботою бухгалтерської та інспекторської служби охорони надано право старшому інспектору Яременку Є.В. працювати вдома з документацією, що стосується інспекторської служби /а.с. 146/.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 04.06.2017 було надано дозвіл на проведення обшуку домогосподарства ОСОБА_14

08.06.2017 старшим оперуповноваженим УЗЕ в Полтавській області ДЗЕ НП України було проведено обшук в домогосподарстві ОСОБА_14, про що складено протокол обшуку від 08.06.2017 /а.с. 143-145/.

З протокол обшуку від 08.06.2017 вбачається, що старшим оперуповноваженим УЗЕ в Полтавській області ДЗЕ НП України вилучено протоколи про адміністративні правопорушення.

Згідно пояснень представника позивача на час проведення перевірки та розгляду справи в суді, вилучені документи, у тому числі протоколи про адміністративні правопорушення позивачу не повернуто.

Таким чином, у позивача відсутня можливість надати інформацію про кількість складених протоколів про адміністративне правопорушення за засмічення території РЛП Нижньоворсклянський.

Щодо пунктів 11,12 припису слід зазначити наступне.

Проведеною перевіркою було, зокрема, виявлено, що при утриманні диких качок (8 штук) та фізанів (7 штук) у вольєрі не дотримується порядок їх утримання (висота вольєрів 2,27 та 1,96 відповідно, площа 4,44 м2 та 8,97 м2), що є порушенням Порядку утримання та розведення диких тварин, які перебувають у стані неволі або в напіввільних умовах, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 30.09.2010 №429.

Також в ході проведення перевірки відповідачами зазначено про не надання на перевірку інформації про походження, документи на придбання та мети утримання диких качок та фазанів на території адміністрації РЛП Нижньоворсклянський.

Аналізуючи зміст вказаного Порядку, суд звертає увагу на пункт 2.1, відповідно до якого цей Порядок, встановлює механізм утримання, використання диких тварин, у тому числі занесених до ОСОБА_15 України або які є об'єктами регулювання Конвенції про міжнародну торгівлю видами дикої фауни та флори, що знаходяться під загрозою зникнення (далі - CITES), у неволі або в напіввільних умовах, визначає права і обов'язки власників диких тварин, а також контроль у цій сфері. Для певних видів (груп видів диких тварин) може встановлюватися окремий порядок відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 2.3 зазначеного Порядку визначені принципи, на яких базується утримання та розведення диких тварин у стані неволі або в напіввільних умовах, а саме: гуманного ставлення до тварин; участі органів місцевого самоврядування і органів виконавчої влади, громадських організацій у сфері захисту тварин від жорстокого поводження; обліку, регулювання чисельності диких тварин; обов'язкового виконання власниками диких тварин вимог чинного законодавства та цього Порядку.

Відповідно до пункту 3.1 Порядку №429 утримання диких тварин у неволі допускається, якщо: створені умови, що відповідають їх біологічним, видовим та індивідуальним особливостям; дотримані вимоги, встановлені Законом України "Про захист тварин від жорстокого поводження"; наявні документи, що підтверджують законність набуття дикої тварини.

Таким чином метою нормативного регулювання даного підзаконного акту є забезпечення умов гуманного поводження шляхом створення відповідних умов, які відповідають біологічним, видовим та індивідуальним особливостям поневолених тварин.

Згідно з пунктом 3.5 Порядку №429 умови утримання диких тварин повинні забезпечувати їх біологічні, видові та індивідуальні потреби, а також запобігати виходу з місць їх утримання. Дикі тварини повинні утримуватися у вольєрах, клітках або інших приміщеннях, норми площі яких не можуть бути менші, ніж мінімальні норми згідно з додатком до цього Порядку.

Додатком до Порядку №429 визначені мінімальні норми площ для утримання та розведення птахів (з розрахунку на одну особину), які для фазанових становлять 1,5 м2 з висотою вольєру 1,5 м, для гусеподібних (качки, гуси, казарки) становлять 4 м2 з висотою вольєру 1,5 м.

Посилаючись на приведені числові показники, представник відповідача наголошував на тому, що площа і висота збудованих на території РЛП Нижньоворсклянський вольєрів становить менше вищевказаних показників у розрахунку на 8 диких качок та 7 фазанів, які утримуються на території РЛП Нижньоворсклянський.

В той же час, ст. 7 Закону "Про природно-заповідний фонд України" встановлено імперативний правовий припис, яким на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об'єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

Статтею 9 цього ж Закону визначено вичерпний перелік видів використання територій та об'єктів природно-заповідного фонду, серед якого відсутнє створення куточку живої природи.

Також, Положенням про регіональний ландшафтний парк "Нижньоворсклянський" визначено завдання і діяльність парку. Водночас, створення місця утримання тварин або куточку живої природи на території парку не передбачено.

Відповідно до п. 1 Порядку №429, утримання диких тварин у напіввільних умовах - утримання у штучно створених умовах набутих у встановленому порядку диких тварин, де вони живляться переважно природними кормами, але не мають можливості вільно переміщатися за межі штучно ізольованої ділянки природних угідь.

Із пояснень, наданих представником позивача, судом встановлено, що позивач не отримував дозволу на утримання диких тварин у неволі або дозволу на створення куточку живої природи на території РЛП Нижньоворсклянський, навмисно не облаштовував місця утримання тварин та не придбавав у встановленому порядку диких птахів. Вольєри, в яких перебували качки та фазани, на момент проведення перевірки, використовуються позивачем виключно для розміщення годівниць і не були закриті та птахи мали можливість вільно переміщатися за межі збудованих вольєрів.

Тобто, позивач не вчинив будь-яких дій щодо утримання птахів у неволі, доказів іншого відповідачем не надано, а тому припис у цій частині також є безпідставним.

Пунктом 16 оскаржуваного припису відповідачем приписано отримати форму 3ДКПЗФ "Карти-схеми розташування територій та об'єктів природно-заповідного фонду України": регіонів - у масштабі 1:200000, України - в масштабі 1:500000 у зв'язку з її відсутністю, що є порушенням підпункту 2.1 пункту 2 Інструкції про зміст та складання документації державного кадастру територій та обєктів природно-заповідного фонду України, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 16 лютого 2005 року №67, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 березня 2005 року за №298/10578.

Згідно зі ст. 56 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» державний кадастр територій та об'єктів природно-заповідного фонду є системою необхідних і достовірних відомостей про природні, наукові, правові та інші характеристики територій та об'єктів, що входять до складу природно-заповідного фонду.

Стаття 57. Закону України «Про природно-заповідний фонд України» встановлює, що Державний кадастр територій та об'єктів природно-заповідного фонду ведеться з метою оцінки складу та перспектив розвитку природно-заповідного фонду, стану територій та об'єктів, що входять до нього, організації їх охорони й ефективного використання, планування наукових досліджень, а також забезпечення державних органів, заінтересованих підприємств, установ та організацій відповідною інформацією, необхідною для вирішення питань соціально-економічного розвитку, розміщення продуктивних сил та в інших цілях, передбачених законодавством України.

Відповідно до статті 58 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» державний кадастр територій та об'єктів природно-заповідного фонду містить відомості про правовий статус, належність, режим, географічне положення, кількісні і якісні характеристики цих територій та об'єктів, їх природоохоронну, наукову, освітню, виховну, рекреаційну й іншу цінність.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» державний кадастр територій та об'єктів природно-заповідного фонду ведеться центральним органом виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища та його органами на місцях за рахунок державного бюджету.

Для ведення державного кадастру територій та об'єктів природно- заповідного фонду можуть використовуватися також кошти Державного, республіканського Автономної Республіки Крим та місцевих фондів охорони навколишнього природного середовища.

Первинний облік кадастрових відомостей щодо територій та об'єктів природно-заповідного фонду здійснюється адміністраціями природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, регіональних ландшафтних парків, ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків загальнодержавного значення, а також підприємствами, установами та організаціями, у віданні яких перебувають інші території та об'єкти природно-заповідного фонду, за їх рахунок.

Формами кадастрової документації є картки первинного обліку і державні кадастри територій та об'єктів природно-заповідного фонду міст, районів, областей, Автономної Республіки Крим та України.

Зміст кадастрової документації та строки подання документів первинного обліку визначаються центральним органом виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища.

Згідно з п. 2.1 Інструкції про зміст та складання документації державного кадастру територій та обєктів природно-заповідного фонду України, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 16 лютого 2005 року №67, документація кадастру включає: форму 1ДКПЗФ "Картка первинного обліку територій та об'єктів природно-заповідного фонду України" , форму 2ДКПЗФ "Державний кадастр територій та об'єктів природно-заповідного фонду України" , форму 3ДКПЗФ "Карта-схеми розташування територій та об'єктів ПЗФ України": регіонів - у масштабі 1:200000, України - в масштабі 1:500000 , форму 4ДКПЗФ "Зміни у складі природно-заповідного фонду України"

Відповідно до пунктів 3.6 - 3.9 вказаної Інструкції спеціально уповноважений орган виконавчої влади у сфері охорони навколишнього природного середовища в Автономній Республіці Крим та територіальні органи Мінприроди здійснюють облік об'єктів природно-заповідного фонду, накопичення, оброблення та узагальнення кадастрової інформації щодо об'єктів ПЗФ, розташованих на закріпленій за ними території, та передають її у вигляді заповнених форм 1ДКПЗФ Мінприроди у термін до 1 березня року опублікування даних кадастру. Мінприроди формує та забезпечує опублікування матеріалів кадастру в термін до 1 червня відповідного року. Опублікування даних кадастру здійснюється один раз на 5 років (за станом на 1 січня відповідного року). Дані кадастру включають: дані за Формою 2ДКПЗФ "Державний кадастр територій та об'єктів природно-заповідного фонду України" для адміністративно-територіальних одиниць і держави в цілому; дані за Формою 3ДКПЗФ "Карта-схема розташування територій та об'єктів ПЗФ України" у межах адміністративно-територіальних одиниць та держави в цілому.

Таким чином, оброблення та узагальнення кадастрової інформації щодо об'єктів природно-заповідного фонду, у тому числі у вигляді форми 3ДКПЗФ "Карта-схема розташування територій та об'єктів ПЗФ України", повинно здійснюватися територіальними органами Мінприроди у відповідних адміністративно-територіальних одиницях, а не суб'єктами господарювання.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що у РЛП Нижньоворсклянський відсутній обов'язок виготовляти та отримувати форму 3ДКПЗФ, а відтак, вимога припису ДЕІ в Полтавській області є необґрунтованою.

Обґрунтовуючи вимогу пункту 15 оскаржуваного припису щодо зобов'язання позивача оформити документи, що посвідчують право власності або користування земельною ділянкою РЛП Нижньоворсклянський, відповідач посилався на статтю 126 Земельного кодексу України від 25.10.2001, № 2768-III; статтю 53 Закону України від 16.06.1992, № 2456-XII "Про природно-заповідний фонд України". Однак, зміст жодної із вказаних норм не містить вимог для позивача вчинити дії щодо зобов'язання оформити документи, що посвідчують право власності або користування земельною ділянкою РЛП Нижньоворсклянський.

З приводу зафіксованого в акті перевірки порушення статті 53 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" у вигляді ненадання позивачем на перевірку рішення про встановлення охоронних зон території РЛП Нижньоворсклянський, та відповідного пунктів припису, якими позивача зобов'язано встановити охоронні зони РЛП Нижньоворсклянський, розробити та затвердити положення, що визначають режим кожної з охоронних зон територій РЛП Нижньоворсклянський, встановити в натурі межі РЛП Нижньоворсклянський - до 01.12.2017 /пункти 17-20 припису/, суд зазначає наступне.

Згідно ст.53 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" рішення про організацію чи оголошення територій та об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об'єктів природно-заповідного фонду приймається Верховною ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами.

Території та об'єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов'язання.

Отже, за змістом вищевказаної статті рішення про організацію чи оголошення територій та об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об'єктів природно-заповідного фонду приймається Верховною ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами, а не позивачем по справі.

Статтею 60 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" визначено, що охорона природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, а також ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення, а також регіональних ландшафтних парків, управління якими здійснюється спеціальними адміністраціями, покладається на служби їх охорони, які входять до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України. Положення про службу державної охорони природно-заповідного фонду України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об'єктів природо-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Законом, що визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування є Закон України «Про землеустрій».

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону України «Про землеустрій», проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

Частиною 2 статті 25 Закону України «Про землеустрій», визначено види документації із землеустрою, зокрема і проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об'єктів.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про землеустрій», проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об'єктів розробляються з метою: а) збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу; б) створення місць для організованого лікування та оздоровлення людей, масового відпочинку і туризму; в) створення приміських зелених зон, збереження і використання об'єктів культурної спадщини; г) проведення науково-дослідних робіт; ґ) встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг; д) визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об'єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об'єктів розробляються на підставі укладених договорів між замовниками документації із землеустрою та її розробниками.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду розробляються для біосферних заповідників, природних заповідників, національних природних парків, регіональних ландшафтних парків, ботанічних садів, дендрологічних парків, парків - пам'яток садово-паркового мистецтва та зоологічних парків на землях та земельних ділянках, що включаються до складу цих територій без вилучення у землевласників та землекористувачів.

Рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.

Пунктом п. 24 ч. 1 ст. 43 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що до компетенції обласної ради належить прийняття рішень про організацію територій і об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про природно-заповідний фонд» проект організації території регіонального ландшафтного парку, охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об'єктів і порядок його реалізації затверджуються державним органом, який прийняв рішення про організацію парку.

Згідно Положення про РЛП Нижньоворсклянський, парк організований відповідно до рішення четвертої сесії четвертого скликання Полтавської обласної ради від 24.12.2002 без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об'єктів у їх власників або користувачів.

Матеріалами справи підтверджено, що з 2015 року на підставі договору №53-ХХ-14-2126 від 20.06.2012, укладеного з ДП "Центр Державного земельного кадастру", здійснюється виготовлення землевпорядної документації щодо встановлення меж території Регіонального ландшафтного парку "Нижньоворсклянський" /а.с. 220/.

Відповідно до ч.4 ст.7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України", межі територій та об'єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об'єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об'єктів природно-заповідного фонду.

Згідно положень ст. 39, 40 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" для забезпечення необхідного режиму охорони природних комплексів та об'єктів природних заповідників, запобігання негативному впливу господарської діяльності на прилеглих до них територіях установлюються охоронні зони.

В разі необхідності охоронні зони можуть установлюватися на територіях, прилеглих до окремих ділянок національних природних парків, регіональних ландшафтних парків, а також навколо заказників, пам'яток природи, заповідних урочищ, ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків та парків-пам'яток садово-паркового мистецтва.

Режим охоронних зон територій та об'єктів природно-заповідного фонду визначається з урахуванням характеру господарської діяльності на прилеглих територіях, на основі оцінки її впливу на довкілля.

Положення, що визначають режим кожної з охоронних зон територій та об'єктів природно-заповідного фонду, затверджуються державними органами, які приймають рішення про їх виділення.

Охоронні зони територій та об'єктів природно-заповідного фонду враховуються під час розробки проектно-планувальної та проектної документації.

Згідно з Проектом створення Парку, наданого під час перевірки, передбачено зонування, зокрема, заповідна зона, господарська, зона регульованої реакриації та санітарної реакриації. Отже, позивачем визначені охоронні зони РЛП Нижньоворсклянський. Межі територій, до їх встановлення в натурі, визначено відповідно до проекту створення РЛП Нижньоворсклянський.

Отже, питання щодо організації та встановлення меж територій, охоронних зон територій РЛП Нижньоворсклянський, а також затвердження положення, що визначають режим кожної з охоронних зон, належать виключно до компетенції обласної ради.

Згідно частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд не погоджується з позицією відповідача у справі з мотивацій, наведених вище, та вважає, що відповідачем невірно застосовані норми чинного законодавства України, відтак, оскаржуваний припис від 19.09.2017 року №07-23/16 прийнятий необґрунтовано та не на підставі закону, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, позов РЛП Нижньоворсклянський підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Регіонального ландшафтного парку "Нижньоворсклянський" до Державної екологічної інспекції у Полтавській області, старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Полтавській області ОСОБА_3, старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Полтавській області ОСОБА_4, державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Полтавської області ОСОБА_5 про визнання дій протиправними та скасування припису задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 19 вересня 2017 року №07-23/16.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Полтавській області () на користь Регіонального ландшафтного парку "Нижньоворсклянський" () витрати зі сплати судового збору у розмірі 800,00 грн. (вісімсот гривень).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 27 листопада 2017 року.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва