Справа № 816/1369/17
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 р.Справа № 816/1369/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурат" на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 12.09.2017р. по справі № 816/1369/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурат"

до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області , Управління державної казначейської служби України у м.Полтаві Полтавської області

про визнання протиправною бездіяльність та стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Бурат", звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області, Управління державної казначейської служби України у м.Полтаві Полтавської області про:

- визнання протиправною бездіяльності Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області в частині не направлення у строк, встановлений Податковим кодексом України до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на користь товариства за січень 2016 року;

- стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурат" () пені за прострочення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1 549 880,84 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.09.2017 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурат" залишено без розгляду.

Позивач, не погодившись з ухвалою від 12.09.2017 року подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу, а справу направити для продовження розгляду.

Вказує, що залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції дійшов до неправомірного висновку про пропуск позивачем встановленого строку звернення до суду. Зазначає, що оскільки предметом позову є стягнення з Державного бюджету України пені за несвоєчасне перерахування бюджетного відшкодування, що є грошовим зобов'язанням, сума якого була підтверджена актом складеним за результатами перевірки проведеної відповідачем від 29.03.2016 року № 947/16-01-12-02/13948686, то в даному випадку повинен бути застосований спеціальний строк, яки встановлений Податковим кодексом України (далі - ПК України), а саме 1095 днів. Таким чином, застосування судом першої інстанції місячного строку звернення, що визначений ч.2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), є необґрунтованим.

Відповідач подав до Харківського апеляційного адміністративного суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких вважає вимоги позивача безпідставними, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню. Просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, як таку, що прийнята відповідно до норм діючого законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 21.11.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, залишаючи позов без розгляду, виходив з того, що позивачем заявлені позовні вимоги за межами строку звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановле них на цей випадок законом.

Строк звернення до суду може бути загальним або спеціальним. Спеціальні строки звернення до суду встановлюються КАС або іншими законами.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, протягом якого особа, яка вважає, що рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень порушують її права чи інтереси, може звернутися до суду за захистом.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, - день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Доказами, які свідчать про день, коли особа дізналася про порушення своїх прав, є розписка про одержання рішення, докази відправки та отримання кореспонденції, акт про відмову одержати документ (надати пояснення), довідки, складені особами, у випадках, передбачених законом.

Судовим розглядом встановлено, що 19 лютого 2016 року ТОВ "Бурат" подано до ДПІ у м.Полтаві податкову декларацію з податку на додану вартість (а.с. 12).

Додатком 4 до вищевказаної декларації йшла заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету (а.с. 16).

У період з 01 березня 2016 року по 22 березня 2016 року ДПІ у м.Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТОВ "Бурат" бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за січень 2016 року.

За результатами перевірки контролюючим органом 29 березня 2016 року складено акт №947/16-01-12-02/13948686 (а.с. 19-56), за висновками якого не встановлено порушень при відображенні ТОВ "Бурат" в податковій декларації з ПДВ за січень 2016 року бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку у сумі 20 660 562 грн.

22 квітня 2016 року ГУ ДФС у Полтавській області направлено на погодження Державної фіскальної служби України Інформацію про можливі загальні обсяги відшкодування ПДВ коштами (а.с. 126-127).

29 квітня 2016 року ГУ ДФС у Полтавській області отримано відповідь ДФС України (а.с. 128-129).

Листом від 04 травня 2016 року ГУ ДФС у Полтавській області повторно направила до ДФС України Інформацію про можливі загальні обсяги відшкодування ПДВ коштами (а.с. 130-131).

20 липня 2016 року ГУ ДФС у Полтавській області отримано від ДФС України узагальнені матеріали до інформації про можливі обсяги відшкодування ПДВ коштами суб'єктам господарювання, зокрема ТОВ "Бурат" (а.с. 132-133).

21 липня 2016 року ДПІ у м.Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області підготовлено висновок про суми відшкодування податку на додану вартість ТОВ "Бурат" за січень 2016 року в розмірі 20 660 562 грн. (а.с. 136).

Вищевказаний висновок отримано Управлінням Державної казначейської служби України у м.Полтаві Полтавської області 25 липня 2016 року за вх. №275 (а.с. 141).

Платіжним дорученням №2472-07 від 25 липня 2016 року казначейством перераховано ТОВ "Бурат" 20 660 562 грн. бюджетного відшкодування (а.с. 142).

Вищевказані кошти надійшли на рахунок ТОВ "Бурат" 25 липня 2016 року, що підтверджується випискою по рахунку наданою позивачем (а.с. 61).

15 листопада 2016 року ТОВ "Бурат" отримано лист ГУ Державної казначейської служби України у Полтавській області від 10 листопада 2016 року (вих. №05-16/6660), яким позивача проінформовано, що станом на 10 листопада 2016 року на підставі отриманих узагальнених інформацій, наданих Казначейством України та висновків ДПІ у м.Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області, Головним управлінням здійснено відшкодування коштів податку на додану вартість на користь ТОВ "Бурат" на загальну суму 52 858 541 грн., зокрема узагальнена інформація від 22 липня 2016 року №23, платіжне доручення від 25 липня 2016 року №2472-07 на суму 20 660 562 грн., призначення платежу: *;110;13948686; відшкодування ПДВ за декларацією за січень 2016 року;21.07.2016;2472-07 (а.с. 57).

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач повинен був дізнатися про порушення податковим органом процедури здійснення бюджетного відшкодування як мінімум 25 липня 2016 року (день зарахування коштів на рахунок ТОВ "Бурат") та дізнався про таке порушення 15 листопада 2016 року (з листа ГУ Державної казначейської служби України у Полтавській області).

З урахуванням наведеного, звернувшись до адміністративного суду із позовом про захист свого права щодо бюджетного відшкодування лише 15 серпня 2017 року, позивачем порушено строк звернення до адміністративного суду та не наведено обґрунтованих причин поважності пропуску вказаного строку.

В той же час, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта, що до спірних правовідносин мають застосовуватись строки давності, визначені ст. 102 ПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Таким чином, заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість є суми податку, не відшкодовані протягом визначених статтею 200 ПК строків.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Бурат" було відшкодовано суму ПДВ з порушенням визначених ПК України строків, тобто фактично відшкодовано заборгованість бюджету з ПДВ, у зв'язку із чим товариство набуло право на нарахування пені згідно пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України.

Враховуючи правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 03 червня 2014 року у справі №21-131а14, неподання органом державної податкової служби після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та не погашення у зв'язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ не позбавляють платника податку права пред'являти вимоги про стягнення пені.

Тобто позивач має право пред'явити вимогу про стягнення пені у будь-який момент, не зважаючи на те, чи здійснено перерахування заборгованості бюджетного відшкодування з ПДВ платнику податків щойно спливають всі строки, визначені статтею 200 Податкового кодексу України.

При цьому, з дати фактичного зарахування заборгованості з бюджетного відшкодування з ПДВ на рахунок позивача (25 липня 2016 року) товариству стало відомо про порушення своїх прав, а також вже з моменту несвоєчасного здійснення бюджетного відшкодування позивач мав можливість визначити строк, протягом якого йому не відшкодовано заборгованість та нарахувати пеню за час затримки відшкодування заборгованості з ПДВ по день її погашення та звернутись до суду за захистом порушеного права.

Відповідно до пункту 102.5 статті 102 Податкового кодексу України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Згідно підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно підпункту 17.1.11 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має, зокрема право на повне відшкодування збитків (шкоди), заподіяних незаконними діями (бездіяльністю) контролюючих органів (їх посадових осіб), у встановленому законом порядку.

З огляду на викладене, положення статті 102 Податкового кодексу України поширюються щодо строків наданих платнику податків відносно права на подання заяв до контролюючих органів щодо повернення надміру сплачених грошових зобов'язань та щодо повернення суми бюджетного відшкодування, при цьому норми даної статті не визначають процесуальні строки для звернення до суду з позовною вимогою про стягнення пені, нарахованої відповідно до пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України після фактичного здійснення відшкодування суми ПДВ з порушенням строків визначених ПК України.

Згідно частини другої статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо: позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

За таких обставин, судом першої інстанції вірно застосовано до спірних правовідносин положення до ч. 1 ст. 100 КАС, п. 9 ч. 1 ст. 155 України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків, викладених в оскаржуваному судовому рішенні та ґрунтуються на помилковому застосуванні норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурат" залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 12.09.2017р. по справі № 816/1369/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Бершов Г.Є. Ральченко І.М.
Повний текст ухвали виготовлений 27.11.2017 р.