Справа № 812/838/16
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 листопада 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/838/16

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Шембелян В.С.,

за участі секретаря судового засідання Олійник О.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Техремпоставка до Слов'яносербської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії, визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 06.04.2016 № 17-17,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Техремпоставка, звернулося з позовною заявою до Слов'яносербської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 06.04.2016 № 17-17;

- зобов'язати Слов'яносербську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Луганській області внести зміни до інтегрованих карток з орендної плати за землю ТОВТехремпоставка шляхом виключення з них відомостей про наявність податкового боргу (недоїмки) на загальну суму 165787 грн 85 коп;

- визнати протиправними дії Слов'яносербської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області щодо нарахування та погашення пені Товариства з обмеженою відповідальністю Техремпоставка з орендної плати за землю у загальному розмірі 165787 грн 85 коп. за період з 29.06.2016 по 31.12.2016.

В обґрунтування уточнених позовних вимог (том 2 а.с. 89-94) зазначив, що спірна податкова вимога містить зобов'язання щодо сплати рентної плати за спецвикористання води (крім рентної плати за спецвикористання води водних обєктів місцевого значення) та орендної плати з юридичних осіб за період з лютого 2016 по грудень 2016.

Борг з рентної плати, позивач вважає, в його інтегрованій картці виник помилково, а податкового боргу з орендної плати за землю в нього також не могло виникнути в силу Закону України №1669, оскільки всі земельні ділянки, щодо яких нараховані зобовязання позивачу, знаходяться в місті Щастя, позивач має сертифікати Тогргівельно-промислової палати України щодо встановлення обставин непереборної сили, які повязані з проведенням АТО та мають безпосередній вплив на здійснення ним господарської діяльності.

Представник позивача в судовому засіданні надала відповідні пояснення. Крім того зазначила, що станом на 31.12.2015 у позивача існувала переплата з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 5753,72 грн за земельні ділянки державної та комунальної власності , що знаходяться у м.Щастя (Новоайдарський район). За січень 2016 року позивачем нараховано та задекларовано податкове зобовязання орендної плати з юридичних осіб у розмірі 1521267,20 грн, та вказану суму сплачено 01.03.2016. Проте, через те, що уточнюючі податкові декларації на 2016 рік на зменшення податкових зобовязань, прийняті та відображені податковим органом як сплата податкових зобовязань, а не сторновані, позивачу протиправно нараховано пеню, за період коли він звільнявся від сплати податкових зобовязань та відносно яких надані уточнюючі податкові декларації на 2016 рік. Отже, відповідачем неправомірно тлумачиться та застосовувався до позивача інститут «пені», адже пеня ним нарахована та погашена у звязку з поданням уточнюючих розрахунків на зменшення податкового зобовязання за вказаний період, а не на суми несвоєчасно сплачених грошових зобовязань, як це передбачає Податковий кодекс України. Таким чином, на сьогоднішній день у позивача за рахунок нарахованої в 2016 році відповідачем пені у загальному розмірі 165787,85 грн, обліковується сума протиправно нарахованої недоїмки у розмірі 160034,13 грн. Вказане доказує, що відповідачем ігнорується той факт, що позивач починаючи з 14.04.2014 та по сьогоднішній день є субєктом застосування норм ст.6 та ст.7 Закону № 1669, а отже звільненим від сплати орендної плати з юридичних осіб та ніякого боргу, а тим паче нарахування пені у нього не може бути. На сьогодні у позивача є матеріально-правовий інтерес в тому, щоб порушене його право було поновлено та дії щодо протиправного нарахування та погашення податковим органом пені у розмірі 165787,85 були визнані протиправними.

Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала суду письмові заперечення на позов (том 2 а.с.178-184), в яких зазначає, що узгоджена сума податкового зобовязання ТОВ «Техремпоставка» з орендної плати за землю з юридичних осіб набула статусу податкового боргу, Словяносербська ОДПІ, керуючись ст.59 ПК України винесла оскаржувану податкову вимогу про стягнення податкового боргу. Зазначив, що Законом №1669 відповідні зміни щодо звільнення від сплати земельного податку платників податків, як здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції до Податкового кодексу України станом на день винесення податкової вимоги внесені не були. Просив звернути увагу, що органом місцевого самоврядування, яким укладено договір оренди земельної ділянки з позивачем, рішення щодо пільг зі сплати орендної плати для орендарів земельних ділянок у 2015-2016 роках не приймалось. На підтвердження настання обставин непереборної сили ( форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобовязань з орендної плати за землю, ТОВ «Техремпоставка» не надавався сертифікат Торгово-промислової палати України до податкового органу. Крім того, уточнюючі декларації з орендної плати за землю за 2016 рік платником податків були подані до Словяносербської ОДПІ після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобовязання, що є порушенням вимог податкового законодавства України.

Також ндала усні пояснення, в яких підтвердила факт помилкового виникнення боргу в інтегрованій картці позивавача щодо сплати рентної плати за спецвикористання води у звязку з задвоєнням суми зобовязання за 3 квартали 2015 року, оскільки вказана сума 215,63 грн була двічі нарахована позивачу у звязку з поданям звітної, а потім уточнюючої декларації. Вказана помилка була виправлена податковим органом самостійно, однак вже після прийняття оскарженої вимоги.

Просила в позовних вимогах відмовити у повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представників сторін, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Техремпоставка» зареєстровано в якості юридичної особи 14.02.2001, знаходиться на податковому обліку як платник податків з 20.02.2001 (том 1 а.с.14-16).

06.04.2016 року зв'язку з несплатою узгодженого зобов'язання Старобільською ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області (Новоайдарське відділення) винесено стосовно позивача ТОВ «Техремпоставка» спірну податкову вимогу форми Ю № 17-17 на загальну суму 1515665,47 грн, а саме:

- 151,99 грн - рентна плата за спецвикористання води (крім рентної плати за спецвикористання води водних обєктів місцевого значення);

- 1 515513,48 грн - орендна плата з юридичних осіб (том 1 а.с.9).

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України , податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 59.1. статті 59. Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Зясовуючи питання щодо наявності в позивача податкового боргу з рентної плати за спецвикористання води станом на 06.04.2016, суд керується такими вимогами чинного законодавства та встановив такі обставини.

Відповідно до п. 255.1 ст. 255 Податкового кодексу України, платниками рентної плати за спеціальне використання води є водокористувачі субєкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи (крім бюджетних установ), постійні представництва неризидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують воду, отриману шляхом забору води з водних об'єктів (первинні водокористувачі) та/або від первинних або інших водокористувачів (вторинні водокористувачі), та використовують воду для потреб гідроенергетики, водного транспорту і рибництва.

Пунктом 257.1 ст. 257 ПК України передбачено, що базовий податковий (звітний) період рентної плати дорівнює календарному кварталу.

Сума податкових зобов'язань з рентної плати, визначена у податкових деклараціях за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації (п. 257.5 ст. 257 України).

Відповідно до пп.48.18.2 п. 48.18 ст. 48 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених ПК України, подаються за базовий (звітний) податковий період, що дорівнює: календарному кварталу або календарному півріччю - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до податкової декларації збору: за спеціальне використання поверхневих та підземних вод за 3 квартали 2015 року від 09.11.2015 № НОМЕР_1, позивачем нараховано за звітний період - 215 грн. 63 коп., граничний термін сплати грошового зобов'язання за звітний період - 19.11.2015 включно, а фактично сплачено суму грошового зобов'язання за звітний період у розмірі 215 грн. 63 коп. - 18.11.2015, що підтверджується платіжним дорученням від 18.11.2015 р. № (том 2 а.с.128-132, 136).

Відповідно до податкової декларації збору: за спеціальне використання поверхневих та підземних вод за 4 квартал 2015 року від 05.02.2016 №, позивачем нараховано за звітний період - 63 грн. 64 коп., граничний термін сплати грошового зобов'язання за звітний період -19.02.2016 включно, а фактично сплачено суму грошового зобов'язання за звітний період у розмірі 63 грн. 64 коп. -18.02.2016, що підтверджується платіжним дорученням від 18.02.2016 № (том 1 а.с. 158-159, 64).

Таким чином у позивача відсутній борг у розмірі 151 грн. 99 коп. з рентної плати за спецвикористання води (крім рентної плати за спецвикористання води водних обєктів місцевого значення), оскільки всі свої грошові зобов'язання ТОВ «Техремпоставка» виконані в повному обсязі та своєчасно.

Стосовно наявності чи відсутності податкового боргу з орендної плати за землю судом встановлені такі обставини справи.

Відповідно до договору оренди земельних ділянок № 99 від 01.08.2003, № 98 від 01.08.2003, № 96 від 01.08.2003, № 95 від 01.08.2003, № 94 від 01.08.2003, № 92 від 01.08.2003, № 91 від 01.08.2003, № 90 від 01.08.2003, № 88 від 01.08.2003, № 87 від 01.08.2003, № 86 від 01.08.2003, № 85 від 01.08.2003, № 100 від 01.08.2003 позивач має в оренді земельні ділянки, які знаходяться на території м.Щастя (Новоайдарський район) (том 1 а.с.73-156).

11.02.2016 позивачем до відповідача надано податкову декларацію з орендної плати з юридичних осіб на 2016 рік (том 1 а.с.207-210).

29.06.2016 платником податку надано до податкового органу уточнюючу податкову декларацію на 2016 з орендної плати з юридичних осіб № НОМЕР_2, яка є прийнятою податковим органом, що підтверджується квитанцією №2. Відповідно до зазначеної уточнюючої податкової декларації на 2016 рік, у рядку 612 нараховано до зменшення податкового зобов'язання за періоди - (частина) червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016 року ( том 1 а.с. 66-69, 72).

27.12.2016 платником податку надано до податкового органу уточнюючу податкову декларацію за 2016 рік з орендної плати з юридичних осіб № НОМЕР_3, яка є прийнятою податковим органом, що підтверджується квитанцією №2. Відповідно до зазначеної уточнюючої податкової декларації на 2016 рік, у рядку 612 нараховано до зменшення податкового зобов'язання за періоди - лютий, березень, квітень, травень, (частина) червня 2016 року (том 2 а.с.8, 9-11).

16.01.2015 року Торгово-промислова палата України своїми Сертифікатами №2038 від 16.01.2015 та №2696 від 21.01.2015 засвідчила факт настання обставин непереборної сили ТОВ «Техремпоставка» з 14.04.2014 при здійсненні господарської діяльності підприємством та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення податків та обов'язкових платежів, та подання звітності (т. 2 а.с.121, 122).

Землекористувачі відповідно до пункт "в" частини 1 статті 96 Земельного кодексу України зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Підпунктом 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до статті 269 Податкового кодексу України платниками плати за землю є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Згідно з положеннями статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 Податкового кодексу України.

Згідно статті 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Відповідно до статті 287 Податкового кодексу України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Податкове зобов'язання з плати за землю, визначене у новій звітній податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України, встановлено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельної ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п.129.1.1 ст.129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до п.59.1. ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 введене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочате проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року №1669-VII.

Абзацом 2 статті 1 зазначеного Закону визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014.

Разом з тим, Кабінетом міністрів України 02 грудня 2015 року прийнято розпорядження №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно вказаного Переліку місто Щастя (Новоайдарський район) віднесене до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Відповідно до частини 2-3 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з абзацом 1 статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

На час вирішення справи Президентом України Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не приймався, тобто, період проведення АТО триває.

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення. Відповідно до частини 3 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» даного Закону закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Так, відповідно до ст. 6 Закону України №1669 передбачено, що під час проведення антитерористичної операції звільняються суб'єкти господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Статтею 7 вищезазначеного закону передбачено скасування на період проведення антитерористичної операції орендної плати за користування державним та комунальним майном суб'єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

08.06.2016 набрав чинності Закон України від 17.05.2016 р. №1365-//ІІІ «Про внесення змін до Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування до Закону №1669». Зазначеним Законом, норми ст. 6 та ст. 7 Закону №1669 зазнали змін, та відповідно до яких: в суб'єкти господарювання, звільнені від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, а також орендної плати за користування такими земельними ділянками, за умови, якщо вони розташовані в населених пунктах, затверджених Розпорядженням №1085-р від 07.11.2014 р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державні влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (далі - Розпорядження №1085), до якого також входить - м. Щастя (Новоайдарський район), де розташовані земельні ділянки державної/комунальної власності, що надані в оренду Позивачу.

Окрім того, відповідно до п.38.7 підрозділу X Перехідних положень ПК України, не нараховується та не сплачується у період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня року, в якому завершено проведення антитерористичної операції, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки що розташовані на тимчасово окупованій території та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб.

Не нараховується та не сплачується у період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня року, в якому завершено проведення антитерористичної операції, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення), що розташовані на території населених пунктів на лінії зіткнення та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб.

Таким чином, податковим органом неправомірно, без урахування приписів Закону №1669 визначено позивачу в якості податкового боргу суму зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб станом на 01.04.2016 на суму 1 515 513 грн. 48 коп.

Щодо вимог позивача в частині визнання протиправними дій відповідача стосовно нарахування та погашення пені за несвоєчасне виконання зобовязання з орендної плати за землю в інтегрованій картці платника податку суд зазначає наступне.

Статтею 10 Закону № 1669 врегульовано порядок підтвердження настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань, а саме: протягом терміну дії цього Закону належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Статтею 11 Закону № 1669 визначено, що дія Закону поширюється на період проведення АТО та на шість місяців після дня її завершення.

16.01.2015 року Торгово-промислова палата України своїми Сертифікатами №2038 від 16.01.2015 та №2696 від 21.01.2015 засвідчила факт настання обставин непереборної сили ТОВ «Техремпоставка» з 14.04.2014 при здійсненні господарської діяльності підприємством та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення податків та обов'язкових платежів, та подання звітності.

Таким чином Сертифікат ТПП застосовується при вирішенні питання звільнення від нарахування штрафних санкцій та пені з боку податкових органів.

Не зважаючи на заборону нормою спеціального Закону №1669 податковим органам нараховувати платникам податку штрафні санкції та пеню за умови існування у таких платників сертифікату ТПП, відповідачем було проігноровано вказану норму та протиправно нарахована позивачу пеня у розмірі 165 787 грн. 85 коп.

Надані позивачем уточнюючі податкові декларації на 2016 рік на зменшення податкових зобов'язань, прийняті та відображені податковим органом як сплата податкових зобов'язань, у зв'язку з чим позивачу нараховано пеню, за періоди відносно яких він звільнявся від сплати податкових зобов'язань та відносно яких надані уточнюючі податкові декларації на 2016 рік у загальному розмірі -165 787 грн. 85 коп.

Пункт 50.1 ст. 50 ПК України передбачає, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до пп. 14.1.162. п.14.1 ст. 14 ПК України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов'язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Проте, відповідачем нараховано та погашено пеню внаслідок надання позивачем уточнюючої податкової декларації, якими позивач зменшив податкові зобов'язання, а не внаслідок погашення суми несвоєчасно сплачених грошових зобов'язань, як це передбачав Податковий кодекс України.

Вказані дії відповідача не відповідають положенням п. 129.3 ст. 129 ПК України, яка регламентує якими саме способами та в які дні закінчується нарахування пені, а саме:

- у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань;

- у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов'язань відповідного бюджету перед таким платником податків;

- у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при инесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України);

- при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).

Серед вищезазначеного нема такого способу як - погашення пені уточнюючою податкової декларацією на зменшення податкових зобов'язань.

Через вказані протиправні дії податкового органу, у позивача в інтегрованій картці з орендної плати з юридичних осіб обліковувався борг на вказану суму, не зважаючи на те, що всі грошові зобов'язання виконуються позивачем з 08.06.2016 р. в повному обсязі та своєчасно ( том 2 а.с.12-16).

Відповідно до витягу з електронного кабінету позивача та розрахунок пені (том 2 а.с.12-16), вказані суми пені та коди операції за ними можна побачити і в інтегрованій картці платника податку, так:

-код операції «221» в інтегрованих картках платників податків - це є «Нараховано пені (п.п.129.1.1 ст.129ПКУ);

-код операції «251» в інтегрованих картках платників податків - це є «Зменшено боргу по пені КОР нарахованої у поточному році»;

-код операції «17N» - «Зменш. Плат. самост. о.п. згідно уточ. звіт. за міс/кварт(термін спл. пот.рік)».

30.07.2016 відповідачем за кодом операції «221» нараховано позивачу пеню у розмірі 19 559 грн. 50 коп. за періоди з 29.06.2016 по 29.07.2016. Зазначена сума - 19 559 грн. 50 коп. була самостійно погашена відповідачем 30.11.2016. за кодом операції «251» за рахунок наданої позивачем уточнюючої податкової декларації на 2016 рік, та в інтегрованій картці можна побачити, що сплату вказаної суми пені проведено у зазначену дату за рахунок коду операції «17N» - «Зменш. плат.самост.о.п.згідно уточ. звіт. за міс/кварт(термін спл. пот.рік)» (відображена сума нарахованого до зменшення щомісячного податкового зобов'язання за уточнюючою декларацією на 2016 р. на 1 521 267 грн. 20 коп.).

30.08.2016 відповідачем за кодом операції «221» нараховано позивачу пеню у розмірі 11 712 грн. 80 коп. за періоди з 29.06.2016 р. по 29.08.2016 р. Зазначена сума - 11 712 грн. 80 коп. була самостійно погашена відповідачем 27.12.2016 р. за кодом операції «251» за рахунок наданої позивачем уточнюючої податкової декларації на 2016 р., та в інтегрованій картці можна побачити, що сплату вказаної суми пені проведено у зазначену дату за рахунок коду операції «17N» - «Зменш. плат.самост.о.п.згідно уточ. звіт. за міс/кварт(термін спл. пот.рік)» (відображена сума нарахованого до зменшення щомісячного податкового зобов'язання за уточнюючою декларацією на 2016 р. на 1 521 267 грн. 20 коп.).

30.08.2016 відповідачем за кодом операції «221» нараховано ще позивачу пеню у розмірі -18 464 грн. 72 коп. за періоди з 30.07.2016 р. по 29.08.2016 р. Зазначена сума - 18 464 грн. 72 коп. була самостійно погашена відповідачем 27.12.2016 р. за кодом операції «251» за рахунок наданої позивачем уточнюючої податкової декларації на 2016 р., та в інтегрованій картці можна побачити, що сплату вказаної суми пені проведено у зазначену дату за рахунок коду операції «17N» - «Зменш. плат.самост.о.п.згідно уточ. звіт. за міс/кварт(термін спл. пот. рік)» (відображена сума нарахованого до зменшення щомісячного податкового зобов'язання за уточнюючою декларацією на 2016 р. на 1 521 267грн. 20 коп.).

30.09.2016 відповідачем за кодом операції «221» нараховано позивачу пеню у розмірі 11 002 грн. 94 коп. за періоди з 30.07.2016 р. по 29.09.2016 р. Зазначена сума - 11 002 грн. 94 коп. була самостійно погашена відповідачем 27.12.2016 р. за кодом операції «251» за рахунок наданої позивачем уточнюючої податкової декларації на 2016 р., та в інтегрованій картці можна побачити, що сплату вказаної суми пені проведено у зазначену дату за рахунок коду операції «17N» - «Зменш. плат.самост.о.п.згідно уточ. звіт. за міс/кварт(термін спл. пот.рік)» (відображена сума нарахованого до зменшення щомісячного податкового зобов'язання за уточнюючою декларацією на 2016 р. на 1 521 267 грн. 20 коп.).

30.09.2016 відповідачем за кодом операції «221» нараховано ще позивачу пеню у розмірі 19 060 грн. 36 коп. за періоди з 29.08.2016 р. по 29.10.2016 р. Зазначена сума - 19 060 грн. 36 коп. була самостійно погашена відповідачем 27.12.2016 р. за кодом операції «251» за рахунок наданої позивачем уточнюючої податкової декларації на 2016 р., та в інтегрованій картці можна побачити, що сплату вказаної суми пені проведено у зазначену дату за рахунок коду операції «17N» - «Зменш. плат.самост.о.п.згідно уточ. звіт. за міс/кварт(термін спл. пот.рік)» (відображена сума нарахованого до зменшення щомісячного податкового зобов'язання за уточнюючою декларацією на 2016 р. на 1 521 267грн. 20 коп.).

30.10.2016 відповідачем за кодом операції «221» нараховано позивачу пеню у розмірі 11 002 грн. 94 коп. за періоди з 29.08.2016 р. по 29.10.2016 р. Зазначена сума - 11 002 грн. 94 коп. була самостійно погашена відповідачем 27.12.2016 р. за кодом операції «251» за рахунок наданої позивачем уточнюючої податкової декларації на 2016 р., та в інтегрованій картці можна побачити, що сплату вказаної суми пені проведено у зазначену дату за рахунок коду операції «17N» - «Зменш. плат.самост.о.п.згідно уточ. звіт. за міс/кварт(термін спл. пот.рік)» (відображена сума нарахованого до зменшення щомісячного податкового зобов'язання за уточнюючою декларацією на 2016 р. на 1 521 267 грн. 20 коп.).

30.10.2016 відповідачем за кодом операції «221» нараховано ще позивачу пеню у розмірі -17 869 грн. 09 коп. за періоди з 29.09.2016 р. по 29.10.2016 р. Зазначена сума -17 869 грн. 09 коп. була самостійно погашена відповідачем 27.12.2016 р. за кодом операції «251» за рахунок наданої позивачем уточнюючої податкової декларації на 2016 р., та в інтегрованій картці можна побачити, що сплату вказаної суми пені проведено у зазначену дату за рахунок коду операції «17N» - «Зменш. плат.самост.о.п.згідно уточ. звіт. за міс/кварт(термін спл. пот.рік)» (відображена сума нарахованого до зменшення щомісячного податкового зобов'язання за уточнюючою декларацією на 2016 р. на 1 521 267грн. 20 коп.).

30.11.2016 відповідачем за кодом операції «221» нараховано позивачу пеню у розмірі 10 648 грн. за періоди з 29.09.2016 р. по 29.11.2016 р. Зазначена сума - 10 648 грн. була самостійно погашена відповідачем 27.12.2016 р. за кодом операції «251» за рахунок наданої позивачем уточнюючої податкової декларації на 2016 р., та в інтегрованій картці можна побачити, що сплату вказаної суми пені проведено у зазначену дату за рахунок коду операції «17N» - «Зменш. плат.самост.о.п.згідно уточ. звіт. за міс/кварт(термін спл. пот.рік)» (відображена сума нарахованого до зменшення щомісячного податкового зобов'язання за уточнюючою декларацією на 2016 р. на 1 521 267грн. 20 коп.).

30.11.2016 відповідачем за кодом операції «221» нараховано ще позивачу пеню у розмірі 16 928 грн. 51 коп. за періоди з 29.10.2016 р. по 29.11.2016 р. Зазначена сума -16 928 грн. 51 коп. була самостійно погашена відповідачем 27.12.2016 р. за кодом операції «251» за рахунок наданої позивачем уточнюючої податкової декларації на 2016 р., та в інтегрованій картці можна побачити, що сплату вказаної суми пені проведено у зазначену дату за рахунок коду операції «17N» - «Зменш. плат.самост.о.п.згідно уточ. звіт. за міс/кварт(термін спл. пот.рік)» (відображена сума нарахованого до зменшення щомісячного податкового зобов'язання за уточнюючою декларацією на 2016 р. на 1 521 267грн. 20 коп.).

27.12.2016 відповідачем за кодом операції «221» нараховано позивачу пеню у розмірі 9 986 грн. 97 коп. за періоди з 29.10.2016 р. по 26.12.2016 р. Зазначена сума - 9 986 грн. 97 коп. була самостійно погашена відповідачем 30.12.2016 р. за кодом операції «251» за рахунок наданої позивачем уточнюючої податкової декларації на 2016 р., та в інтегрованій картці можна побачити, що сплату вказаної суми пені проведено у зазначену дату за рахунок коду операції «17N» - «Зменш. плат.самост.о.п.згідно уточ. звіт. за міс/кварт(термін спл. пот.рік)» (відображена сума нарахованого до зменшення щомісячного податкового зобов'язання за уточнюючою декларацією на 2016 р. на 1 521 267 грн. 20 коп.).

27.12.2016 відповідачем за кодом операції «221» нараховано позивачу пеню у розмірі 14 424 грн. 59 коп. за періоди з 29.11.2016 р. по 26.12.2016 р. Зазначена сума - 14 424 грн. 59 коп. була самостійно погашена відповідачем 30.12.2016 р. за кодом операції «251» за рахунок наданої позивачем уточнюючої податкової декларації на 2016 р., та в інтегрованій картці можна побачити, що сплату вказаної суми пені проведено у зазначену дату за рахунок коду операції «17N» - «Зменш. плат.самост.о.п.згідно уточ. звіт. за міс/кварт(термін спл. пот.рік)» (відображена сума нарахованого до зменшення щомісячного податкового зобов'язання за уточнюючою декларацією на 2016 р. на 1 521 267грн. 20 коп.).

27.12.2016 відповідачем за кодом операції «221» нараховано позивачу пеню у розмірі 5 127 грн. 43 коп. за періоди з 29.11.2016 р. по 26.11.2016 р. Зазначена сума - 5 127 грн. 43 коп. була самостійно погашена відповідачем 30.12.2016 р. за кодом операції «251» за рахунок наданої позивачем уточнюючої податкової декларації на 2016 р., та в інтегрованій картці можна побачити, що сплату вказаної суми пені проведено у зазначену дату за рахунок коду операції «17N» - «Зменш. плат.самост.о.п.згідно уточ. звіт. за міс/кварт(термін спл. пот.рік)» (відображена сума нарахованого до зменшення щомісячного податкового зобов'язання за уточнюючою декларацією на 2016 р. на 1 521 267 грн. 20 коп.).

Таким чином, всього позивачу протиправно нараховано відповідачем пені та погашено яку за рахунок наданих уточнюючих податкових декларації на 2016 р. у загальному розмірі - 165 787 грн. 85 коп. ( 19 559 грн. 50 коп. + 11 712 грн. 80 коп. + 18 464 грн. 72 коп. + 11 002 грн. 94 коп. + 19 060 грн. 36 коп. + 11 002 грн. 94 коп. + 17 869 грн. 09 коп. + 10 648 грн. + 16 928 грн. 51 коп. + 9 986 грн. 97 коп. + 14 424 грн. 59 коп. + 5 127 грн. 43 коп.).

Твердження представника відповідача, що вищезазначена сума - 165 787 грн. 85 коп. це борг позивача з орендної плати з юридичних осіб за грудень 2016 р., а не пеня, не відповідає дійсності, оскільки спростовується витягами з Електронного кабінету платника податку щодо орендної плати з юридичних осіб, інтегрованими картками платника податку з орендної плати з юридичних осіб, на підставі яких і проведено вищевказаний розрахунок пені.

За таких обставин, оскільки, як встановлено судом, позивача звільнено від сплати виконання зобовязання з орендної плати за землю за Законом України №1669, дії відповідача щодо нарахування пені за несвоєчасне виконання цього зобовязання є безпідставними та протиправними.

Так само дії щодо списання нарахованої пені на підставі уточнюючих розрахунків є протиправними та такими, що суперечать вимогам п. 129.3 ст. 129 Податкового кодексу України та порушують права платника.

Тому суд задовільняє позовні вимоги також в частині визнання оскаржених дій протиправними.

Щодо вимоги позивача зобов'язати Слов'яносербську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Луганській області внести зміни до інтегрованих карток з орендної плати за землю ТОВТехремпоставка шляхом виключення з них відомостей про наявність податкового боргу (недоїмки) на загальну суму 165787 грн 85 коп, суд, за встановлених обставин, вважає таку вимогу належним способом захисту відповідно до ч.4 ст. 105 КАС України та з огляду на положення абз.2 ч.2 ст.162 КАС України позов і в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тягар доведення правомірності податковим органом щодо прийнятого ним рішення або правомірності вчинення певної дії перед простежується і в рішенні Європейського суду з прав людини, зокрема: - Рішення по справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції», у п. 110 якого визначено, що «...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Таким чином, оскільки податковий орган не довів суду правомірності своїх дій та рішень, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до положень ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Уточнений адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Техремпоставка до Слов'яносербської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії, визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 06.04.2016 № 17-17 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Старобільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області (Новоайдарське відділення) від 06.04.2016 № 17-17.

Визнати протиправними дії Слов'яносербської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області щодо нарахування та погашення пені Товариства з обмеженою відповідальністю Техремпоставка з орендної плати за землю у загальному розмірі 165787 грн 85 коп. за період з 29.06.2016 по 31.12.2016.

Зобов'язати Слов'яносербську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Луганській області внести зміни до інтегрованих карток з орендної плати за землю ТОВТехремпоставка шляхом виключення з них відомостей про наявність податкового боргу (недоїмки) на загальну суму 165787 грн 85 коп.

Стягнути з Слов'яносербської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Техремпоставка () судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень у розмірі 25490,98 грн. (двадцять пять тисяч чотириста девяносто гривень 98 копійок).

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 28 листопада 2017 року.

Суддя ОСОБА_3