Справа № 465/4336/17
Суддя: Мартинишин М. О.
Дата ухвалення: 2017-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

10.11.2017 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

Головуючого судді Мартинишин М.О.

при секретарі Стасишин А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Львові ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що відповідно до постанови від 17 липня 2017 року на нього накладено адміністративне стягнення за те, що він 17 липня 2017 року о 19.40 год., на автодорозі Київ-Чоп М-06 563км+300м, керуючи автомобілем «Volkswagen Golf» н.з. LZA50147 не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.1. здійснив перетин даної розмітки, чим порушив п. 34.1.1. ПДР України. Вчинення даного правопорушення заперечує, так як не порушував ПДР України. Вказує, що інспектором УПП у м. Львові ОСОБА_2 не було надано жодних доказів вчинення правопорушення. Зазначив, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не були дотримані вимоги ст. 276 КУпАП, обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 280 КУпАП не зясовувалися, права особи щодо отримання правової допомоги дотримані не були. Просить визнати неправомірною та скасувати постанову серії АР №626590 від 17.07.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, вказав, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення його не ознайомлювали з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, жодних пояснень не відбиралось, не було представлено жодних доказів вчинення правопорушення. Окрім того, зазначив, що його клопотання про залучення захисника розглянуто не було. Просив позов задоволити.

Інспектор Управління патрульної поліції у м. Львові ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, не повідомив про причини неявки, хоча належно повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки.

Представник Управління патрульної поліції у м. Львові в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заперечення в якому вказав, що 17.07.2017 року на а/д Київ-Чоп М-06, 563км+300м., о 19.40 год. інспектором Шмигельським П.В. було виявлено порушення ПДР водієм ОСОБА_1, який керуючи транспортним засобом «Volkswagen Golf» н.з. LZA50147, перетнув дорожню розмітку1.1 «вузька суцільна лінія», чим порушив ч.2 ст. 122 КУпАП. Зазначив, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17.07.2017 року серія АР №626590 є законною. Просив в задоволенні позову відмовити, справу розглядати без його участі.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до постанови інспектора Управління патрульної поліції у м. Львові старшого лейтенанта ОСОБА_2 від 17 липня 2017 року на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді 255 грн. штрафу за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, а саме за те, що ОСОБА_1 17 липня 2017 року о 19.40 год., на автодорозі Київ-Чоп М-06 563км+300м, керуючи автомобілем «Volkswagen Golf» н.з. LZA50147 не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.1. здійснив перетин даної розмітки, чим порушив п. 34.1.1. ПДР України.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом.

Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд звертає увагу на те, що працівниками поліції не було зібрано належних та допустимих доказів, які б могли підтвердити факт і встановити вину позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відтак твердження відповідача, що позивач не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1. є припущенням, а тому суд дає віру тому, що позивач в даному випадку не порушував вимог ОСОБА_3 дорожнього руху.

При цьому, суд наголошує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватись виключно на висновках працівників поліції, за відсутності доказів винуватості особи, отриманих не інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом.

У даній справі, крім висновків відповідача, який склав постанову у справі про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які допустимі докази на підтвердження факту порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху, у зв'язку із чим, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та зазначено про необхідність зясовування всіх обставин, перелічених у ст. 247,280 КпАП України.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення правопорушення.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності крім іншого, має право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що позивач заявляв клопотання про відкладення розгляду справи та залучення захисника, однак таке розглянуте не було. Таким чином, суд приходить до висновку, що права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, під час розгляду адміністративних матеріалів були порушені.

Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.6,9,11,19,51,99,102,105-106,128,161,162,163 КАС України, ст.ст.7,245,251,252,280 КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в:

позов задоволити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 626590 від 17.07.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Мартинишин М.О.