Справа № 2-а-936/10
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2010-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа №2а- 936/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2010 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Казака С.Ю.

при секретарі Бабка Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІДПС БДПС ВДАІ з обслуговування АТ м.Дніпропетровська ОСОБА_2 про визнання дій відповідача протиправними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження по справі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що постановою відповідача від 30.06.2010 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 800 грн. за керування транспортним засобом без полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вважав дії відповідача щодо винесення зазначеної вище постанови протиправними, а саму постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. В обґрунтування зазначив, що причиною його зупинки відповідачем, як пояснив останній, було нібито перевищення швидкості. Проте, після його заперечень, що він не порушував швидкісного режиму та рухався з дозволеною ПДР України швидкістю не більше 80 км/г, а показання фіксувались на фоні інших автомобілів, що рухались у 8-рядному потоці, а також прохання надати документи щодо сертифікації приладу Сокіл в України та проходження ним метрологічної повірки, відповідач не став заперечувати щодо цього та не надавши для огляду документів, щодо законності використання технічного приладу Сокіл та інших належних доказів щодо обґрунтованості зупинки, потребував поліс страхування цивільно-правової відповідальності. Вказаний поліс ним предявлено не було, оскільки попередній договір страхування закінчився, а укласти новий договір в звязку з зайнятістю на роботі він не встиг (уклав наступного дня - 01.07.2010 року). В звязку з цим, відповідачем було складено протокол про порушення п.п.12.4, 2.1 «ґ» ПДР України. Проте, в протоколі було зазначено лише про порушення ним ч.1 ст.126 КУпАП, що передбачає відповідальність за керування транспортними засобами водіями, які не мають при собі або не пред'явили чи не передали для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 с т.126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 800 грн. Як вбачається з оскаржуваної постанови питання щодо порушення ним швидкісного режиму, що було підставою зупинки, відповідачем фактично розглянуто не було, що знов таки свідчить про відсутність у відповідача будь-яких доказів щодо його вини у нібито перевищенні швидкості та обґрунтованості зупинки. Крім того, в постанові зазначено про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, що не дає змоги ідентифікувати особу, яку фактично притягнуто до адміністративної відповідальності. Санкція ч.2 ст.126 КУпАП передбачає накладення стягнення у вигляді штрафу від двадцяти п'яти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто від 425 грн. до 850 грн. Проте з постанови не вбачається чим саме керувався відповідач у відповідності до ст.ст.23,33 КУпАП та які враховував обставини при накладенні адміністративного стягнення в майже максимальному розмірі. Таким чином, вважав, що при складанні постанови відповідач припустився порушень вимог ст.ст.7,33,245,280,283 КУпАП, п.п.7.3,20.2 «Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС», затвердженої наказом МВС України №111 від 27.03.2009 року, а тому його дії щодо складання постанови слід визнати протиправними, а постанову скасувати, як незаконну і закрити провадження по справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а відповідач зазначив про незгоду з позовом та правомірність своїх дій при винесенні оскаржуваної постанови.

З урахуванням зазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності не з?явившихся сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.06.2010 року відповідачем відносно позивача складено протокол про порушення останнім п.п.12.4, 2.1 «г» ПДР України. Як зазначено в постанові 30.06.2010 року о 17-15 г. Поляков А.В., керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул.Запорізьке шосе в м.Дніпропетровську, рухався зі швидкістю 87 км/г, чим перевищив встановлену швидкість в населеному пункті на 27 км/г. Швидкість вимірювалась приладом Сокіл 0210394. Також не мав поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.5).

Постановою відповідача від 30.06.2010 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 800 грн. (а.с.4).

Відповідно до ст.126 КУпАП відповідальність за частиною першою цієї статті настає за керування транспортними засобами водіями, які не мають при собі або не пред'явили чи не передали для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до п.7.3 «Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС», затвердженої наказом МВС України №111 від 27.03.2009 року, працівники підрозділів МВС мають право зупиняти транспортні засоби в разі порушення ПДР, наявних ознак, які свідчать про їх технічну несправність або забруднення ними навколишнього середовища, а також при наявності даних про те, що вони використовуються з протиправною метою.

Відповідно до п.20.2 вказаної Інструкції забороняється застосування технічних засобів та приладів, які не сертифіковані, не сертифіковані в Україні та які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув, а також передавати такі прилади для користування безпосередньо на маршруті патрулювання без здійснення контролю командиром підрозділу результатів роботи приладу за зміну.

Як вбачається з оскаржуваної постанови від 30.06.2010 року питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за перевищення швидкості, що фактично було підставою зупинки, відповідачем не розглядалось. Доказів щодо обґрунтованості зупинки не надано відповідачем і в судове засідання, що на думку суду свідчить про відсутність у відповідача підстав для зупинки та порушення останнім вимог п.7.3 «Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС», затвердженої наказом МВС України №111 від 27.03.2009 року.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Згідно ч.2 вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Крім того, відповідно до ст.27 КУпАП штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян і посадових осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Санкція ч.1 ст.122 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі від 25 до 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, згідно оскаржуваної постанови, відповідачем на позивача було накладено штрафу в сумі 800 грн., що складає 47,06 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто в розмірі, не передбаченому діючим КУпАП.

Згідно п.п.1,2 ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням зазначених обставин та положень закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та слід визнати протиправними дії відповідача щодо винесення постанови серії АЕ №301479 від 30.06.2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, постанову від 30.06.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП скасувати, а провадження у адміністративній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в звязку з відсутністю в діях позивача складу вказаного вище правопорушення.

Керуючись ст.ст.7,14-1,33,245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251,280,288,289,293 КУпАП, ст.ст.11,41,128,159-163,171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІДПС БДПС ВДАІ з обслуговування АТ м.Дніпропетровська ОСОБА_2 про визнання дій відповідача протиправними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження по справі - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ІДПС БДПС ВДАІ з обслуговування АТ м.Дніпропетровська старшого сержанта міліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови серії АЕ №301479 від 30.06.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Постанову серії АЕ №301479 від 30.06.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП скасувати.

Провадження у адміністративній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Постанова суду набирає законної сили з моменту винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя С.Ю.Казак