Справа № 812/1129/17
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кисельова Є.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року справа №812/1129/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією в складі

головуючого судді Гайдара А.В.

суддів Василенко Л.А.,

ОСОБА_2,

при секретареві судового засідання Святодух О.Б.,

за участю представника відповідача ОСОБА_3 (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департамента державної виконавчої служби міністерства юстиції України на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2017 р. у справі № 812/1129/17 за позовом ОСОБА_4 до Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним повернення виконавчого документа та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2017 року у справі № 812/1129/17 позовні вимоги ОСОБА_4 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним повернення виконавчого документа та зобовязання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано повідомлення відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 17.07.2017 про повернення виконавчого листа від 31.03.2015 № 2а-27752/09/1270 про зобовязання Державної судової адміністрації України здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_4 надбавки за вислугу років у відповідності з положенням частини четвертої статті 44 Закону України Про статус суддів з 22.05.2008 по 31.12.2011. Зобовязано відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання виконавчий лист від 31.03.2015 року №2а-27752/09/1270, виданий Луганським окружним адміністративним судом, про зобовязання Державної судової адміністрації України здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_4 надбавки за вислугу років у відповідності з положенням частини четвертої статті 44 Закону України Про статус суддів з 22.05.2008 по 31.12.2011 рік. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. ( арк.справи 60-63)

Відповідач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. ( арк. справи 71-74)

В судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги. просила її задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційних скарг.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, думку представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що постановою Вищого адміністративного суду України від 31 березня 2015 року по справі № 2а-27752/09/1270 за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Апеляційного суду Луганської області про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання здійснити перерахунок розміру заробітної плати та надбавки за вислугу років, адміністративний позов задоволено частково. Зобовязано Державну судову адміністрацію України здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_4 надбавки за вислугу років у відповідності з положенням частини четвертої статті 44 Закону України Про статус суддів (в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин) з 22.05.2008 по 31.12.2011. На виконання вказаної постанови, Луганським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

05.07.2017 позивач звернулася до відповідача із заявою про примусове виконання рішення у справі № 2а-27752/09/1270 за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Апеляційного суду Луганської області про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання здійснити перерахунок розміру заробітної плати та надбавки за вислугу років (арк.справи 21).

28.07.2017 року позивачем отримано повідомлення відділу примусового виконання рішень державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання від 17.07.2017, у звязку з тим, що у виконавчому документі не зазначено імя та по батькові посадової особи, яка його видала (арк.справи 29-30).

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред'явлення рішення до виконання.

Згідно із частиною третьою статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов'язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов'язаний мати таку печатку.

Пунктом 6 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Згідно із частиною першою статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України, за судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно та яке підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Відповідно до частини другої указаної статті Кодексу адміністративного судочинства України, виконавчий лист видається судом першої інстанції. Якщо за результатами перегляду справи суд апеляційної чи касаційної інстанції залишить прийняте по суті позовних вимог рішення без змін, ухвалить нове судове рішення по суті позовних вимог чи змінить судове рішення, то виконавчий лист видається судом апеляційної чи касаційної інстанції, за умови, що заява особи про видачу виконавчого листа надійшла до моменту повернення адміністративної справи до суду першої інстанції.

Аналізуючи наведені положення Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку, що видача виконавчого листа відноситься до виключних повноважень суду - органу, що здійснює правосуддя у формі розгляду і вирішення адміністративних справ у встановленому законом процесуальному порядку.

Зі змісту виконавчого листа № 2а-277528/09/1270 вбачається, що виконавчий лист видано Луганським окружним адміністративним судом. Зазначений виконавчий лист підписано суддею Чернявською Т.І. та помічником судді: (секретарем) ОСОБА_5, підписи яких скріплені печаткою суду із зображенням Державного Герба України (арк.справи 7).

Відсутність прізвища, ім'я, по батькові та посади посадової особи, яка видала виконавчий лист обумовлена тим, що виконавчий лист видається судом - державним органом. При цьому, слід наголосити, що суддя та помічник судді (секретар) є особами, які уповноважені на підписання виконавчого листа, однак вони не є посадовими особами, що видають виконавчий лист.

Крім того, колегією суддів встановлено, що ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 26.04.2017 задоволено заяву ОСОБА_4 про внесення виправлень до виконавчого листа, якою внесено виправлено до виконавчого листа, зазначено дату видачі виконавчого листа 07 вересня 2016 року (арк.справи 17-20).

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що виконавчий лист №2а-277528/09/1270, виданий Луганським окружним адміністративним судом, повністю відповідає вимогам, встановленим статтею 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Виходячи із завдань Кодексу адміністративного судочинства України, як то захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, судовий захист порушеного права може бути здійснений шляхом скасування спірного рішення.

Таким чином, враховуючи, що у виданому Луганським окружним адміністративним судом виконавчому листі по даній справі зазначено повне найменування органу, який його видав - Луганський окружний адміністративний суд, а також передбачені частиною третьою статті 4 Закону "Про виконавче провадження" прізвища та ініціали осіб, які його підписали, суд приходить до висновку, що державний виконавець протиправно повернув виконавчий документ - виконавчий лист по адміністративній справі № 2а-27752/09/1270, а відтак позовні вимоги про визнання протиправним та скасування повідомлення відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 17.07.2017 про повернення виконавчого листа від 31.03.2015 № 2а-27752/09/1270 про зобовязання Державної судової адміністрації України здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_4 надбавки за вислугу років у відповідності з положенням частини четвертої статті 44 Закону України Про статус суддів з 22.05.2008 по 31.12.2011 слід задовольнити.

Також обґрунтованою є вимога позивача про зобовязання відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання виконавчий лист від 31.03.2015 року №2а-27752/09/1270, виданий Луганським окружним адміністративним судом, про зобовязання Державної судової адміністрації України здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_4 надбавки за вислугу років у відповідності з положенням частини четвертої статті 44 Закону України Про статус суддів з 22.05.2008 по 31.12.2011, з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою статті 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У судовому рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олссон проти Швеції" від 24.03.1988 (скарга №10465/83) зазначено, що серед вимог, які суд визначив як такі, що випливають з фрази "передбачено законом", є наступні:

- будь-яка норма не може вважатися "законом", якщо вона не сформульована з достатньою точністю так, щоб громадянин самостійно або, якщо знадобиться, з професійною допомогою міг передбачити з часткою ймовірності, яка може вважатися розумною в даних обставинах, наслідки, які може спричинити за собою конкретну дію;

- фраза "передбачено законом" не просто відсилає до внутрішнього права, але має на увазі і якість закону, вимагаючи, щоб останній відповідав принципу верховенства права. У внутрішньому праві повинні існувати певні заходи захисту проти свавільного втручання публічної влади у здійснення прав;

- закон, який передбачає дискреційні повноваження, сам по собі не є несумісним з вимогами передбачуваності за умови, що дискреційні повноваження та спосіб їх здійснення вказані з достатньою ясністю для того, щоб з урахуванням правомірності мети зазначених заходів забезпечити індивіду належний захист від свавільного втручання влади.

Крім того, згідно пункту 65 вказаного рішення суду, втручання повинно бути зумовлено досягненням правомірної цілі.

Також Європейський суд з прав людини вказує, що у відповідності зі сформованою практикою Суду, під поняттям необхідності мається на увазі, що втручання відповідає якій-небудь нагальній суспільній потребі і що воно пропорційно законній меті. При визначенні того, чи є втручання "необхідним у демократичному суспільстві", Суд враховує, що за державами - учасницями Конвенції залишається певна свобода розсуду.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне зазначити, що запорукою правильного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб'єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування. Рішення органу влади має бути визнано протиправним, у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суд зобов'язаний відновити порушене право шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Оскільки у ході судового розгляду справи колегією суддів встановлено, що відповідач протиправно повернув виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, а також встановлено відповідність виконавчого листа вимогам статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що відновлення порушеного права позивача можливе не інакше, як шляхом зобов'язання відповідача прийняти до виконання виконавчий лист №2а-27752/09/1270, виданий Луганським окружним адміністративним судом, про зобовязання Державної судової адміністрації України здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_4 надбавки за вислугу років у відповідності з положенням частини четвертої статті 44 Закону України Про статус суддів з 22.05.2008 по 31.12.2011. Таким чином, є обгрунтованим висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в цій частині.

Частина позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено постановою суду першої інстанції не є предметом апеляційного оскарження у даній справі, тому колегія суддів на підставі ч.1 ст.195 КАС України зазначає, що в цій частині судове рішення не є предметом апеляційного розгляду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195,196, п.1 ч.1 ст. 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2017 р. у справі № 812/1129/17 залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2017 р. у справі № 812/1129/17 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 28 листопада 2017 року. Повний текст ухвали складений та підписаний колегією суддів протягом пяти днів.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Гайдар

Судді: Л.А.Василенко

ОСОБА_2