Справа № 820/3011/17
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 р.Справа № 820/3011/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.10.2017р. по справі № 820/3011/17

за позовом ОСОБА_1

до Державної судової адміністрації України , Апеляційного суду Харківської області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Державної судової адміністрації України, Апеляційного суду Харківської області, в якому просив: переглянути заробітну плату ОСОБА_1 та збільшити її в 2 рази з урахуванням підвищеного навантаження та прийняттям Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в частині підвищення заробітної плати суддів та встановити з 1 січня 2017 року 170 000 гривень щомісячно (85 тис.х2) (з них 95 % заробітної плати стягувати з ДСА України, а 5% заробітної плати з апеляційного суду Харківської області; виплатити ОСОБА_1 невиплачені у 2015 році грошові кошти за надмірне навантаження у розмірі 30 відсотків від отриманої заробітної плати - 8 000 грн. х 12 місяців = 96 тисяч гривень, а за 2016 рік до вересня на 100 відсотків - 26 000 гривень х 12 місяців = 312 тисяч гривень, а всього 408 тисяч гривень (з них 95 % стягнути з ДСА України - 387600 грн., а 5 % з Апеляційного суду Харківської області - 20400 грн.).

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 04.10.2017 р. в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що рішення є необґрунтованим і незаконним, прийнято з порушенням норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.10.2017 р. та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 працює на посаді судді судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області.

Позивач звернувся до Апеляційного суду Харківської області з заявою про надання інформації про розподіл навантаження на суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області на період 2014-2016 р.,

Листом від 23.11.2016 № 05-08/26612 Апеляційний суд Харківської області повідомив позивача про ріст навантаження, у тому числі на суддю ОСОБА_1., у зазначеному періоді, а саме: 2014 рік - 119 справ, 2015 рік - 177 справ, 2016 рік ( станом на 18.11.2017 р.) - 215 справ.

Також, відповідачем зазначено, що зріст навантаження стався через звільнення значної кількості суддів у зазначеному періоді, внаслідок чого, оскільки кількість працюючих суддів стала незначною, на одного працюючого суддю надійшло в провадження більше справ та були розподілені справи звільнених суддів, а також, внаслідок проведення антитерористичної операції на сході України, оскільки частина кримінальних справ Апеляційного суду Донецької області направлялась на розгляд до Апеляційного суду Харківської області.

Довідкою Апеляційного суду Харківської області від 14.11.2016 р. підтверджено, що протягом 2014 р. з Апеляційного суду Харківської області звільнено з посад 11 суддів, 2015 р. - 9 суддів, 2016р. - 18 суддів.

Позивач зазначив, що жодних доплат за збільшення навантаження на суддів Апеляційного суду Харківської області ним не отримано, відповідачами порушено право позивача на неналежні умови діяльності та оплати праці.

Крім того, позивач зазначає, що не отримує суддівську винагороду у розмірі встановленому п.2 ч.3 ст. 135 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII.

Вважаючи свої права порушеними, ОСОБА_1 звернувся за захистом до суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України ( ч.2 ст. 19 Конституції України).

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді судді судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області, кваліфікаційне оцінювання не проходив.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453- VI від 07.07.2010 р. (в редакції, що діє з 05.10.2016 р.) п.п.2-4 ст.133 визначив, що суддівська винагорода судді складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, а розмір суддівської винагороди судді апеляційного суду з 1 січня 2014 р. становить 12 мінімальних заробітних плат з застосуванням коефіцієнту 1,1; з 1 січня 2015 р - 15 мінімальних заробітних плат з застосуванням коефіцієнту 1,1.

Статтею 135 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII ( надалі - Закон № 1402-VIII) визначено розмір суддівської винагороди.

Відповідно до ч.1 та 2 зазначеної статті, суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII з 01.01.2017 року викладено в новій редакції ч.3 ст. 135 Закону № 1402-VIII, згідно якої, базовий розмір посадового окладу, зокрема, судді апеляційного суду становить: 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року .

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено з 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі 1600 гривень.

Пунктами 22 та 23 Розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII встановлено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом. До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-17 від 07.07.2010р. з наступними змінами.

Відповідно до ч.4 та 5 ст. 135 Закону № 1402-VIII до базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти: 1) 1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб; 2) 1,2 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше п'ятсот тисяч осіб; 3) 1,25 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб. Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Судовим розглядом встановлено, що у 2014 році ОСОБА_1 нараховано 264550,1 грн. заробітної плати, у 2015 році - 263030,6 грн., у 2016 році ( за 10 місяців) - 283061,46 грн., що відповідає розмірам суддівської винагороди для суддів до проходження ними кваліфікаційного оцінювання.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, оскільки позивач не проходив кваліфікаційне оцінювання, та відповідно до п.п. 22, 23 Розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII відсутні підстави для нарахування та виплати йому суддівської винагороди у відповідності до ч.3 ст. 135 Закону № 1402-VIII.

Посилання позивача на п.24 Розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII в контексті того, що розмір посадового окладу судді апеляційного суду з 01.01.2017 року становить 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, колегія суддів відхиляє, оскільки цей пункт передбачає такий розмір посадового окладу судді апеляційного суду, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, тобто для судді, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності Законом № 1402-VIII.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у вказаних спірних правовідносинах відсутні підстави для відповідних доплат позивачеві за навантаження, оскільки ч.2 ст. 135 Закону № 1402-VIII, яка містить в собі вичерпні складові суддівської винагороди, не передбачено такої складової судівської винагороди як додаткові виплати за надмірне навантаження.

Також, вказана складова судівської винагороди не була передбачена ст. 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VI.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, переглянувши постанову суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при її прийнятті суд першої інстанції у повному обсязі з'ясував обставини справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.10.2017р. по справі № 820/3011/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бартош Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Курило Л.В. Присяжнюк О.В.
Повний текст ухвали виготовлений 27.11.2017 р.