Справа № 465/4163/16-а
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/9745/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Хобор Р.Б., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Мацьків М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції на постанову Франківського районного суду м. Львова від 08 серпня 2017 року у справі № 465/4163/16 за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в м. Львові, третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення,-

В С Т А Н О В И В :

11 липня 2016 року позивач звернувся із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м. Львові, третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення Управління патрульної поліції.

Позовні вимоги мотивує тим, що 22 березня 2016 року відбулося ДТП, про що інспектором патрульної поліції Мороз А.В. 22 березня 2016 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 082966 відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, відповідно до протоколу останній 22 березня 2016 року о 16 год. 05 хв. у м. Львові по вул. Б. Хмельницького, 215, керуючи транспортним засобом марки «OPEL Astra» д.н.з. НОМЕР_1, перед поворотом праворуч завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеної для руху в цьому напрямку, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_2, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.4 ПДР України.

Матеріали даної постанови № 465/1575/16-п розглядались у Личаківському районному суді м. Львова суддею Шереметою Г.І, яка проаналізувавши схему місця ДТП та додані до матеріалів справи фотографії, прийшла до висновку що ОСОБА_2 вимог п. 10.4 ПДР України не порушував, оскільки здійснював об'їзд з лівого боку припаркованого біля тротуару транспортного засобу «ГАЗ», який несподівано почав рух та завдав шкоди транспортному засобу правопорушника, та відмовила в притягненні ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Провадження у справі закрито у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення.

Оскільки не було встановлено винуватця ДТП, яке мало місце 22 березня 2016 року об 16 год. 05 хв. по вул. Б. Хмельницького, 215 у м. Львові, позивач 14 червня 2016 року звернувся з заявою в Управління патрульної поліції в м. Львові Департаменту патрульної поліції, з проханням відкрити справу щодо ОСОБА_3 в частині порушення правил дорожнього руху п. 10.1 ПДР України та притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, по вищезгаданому ДТП.

08 липня 2016 року позивач отримав лист-відповідь із Управління патрульної поліції в м. Львові Департаменту патрульної поліції, в якому вказується, що його звернення уважно вивчено та взято до уваги. Але в діях ОСОБА_3 складу правопорушення не вбачається, які стали причиною вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. На підставі додаткового допиту гр. ОСОБА_3 та доданих ним до матеріалів справи роздруківки GPS трекера, та не взято до уваги постанову Личаківського районного суду м. Львова в якій, було встановлено факт початку руху гр. ОСОБА_3 (тобто порушень вимог п. 10.4 ПДР України) при допиті його як свідка. Просить визнати незаконним рішення Управління патрульної поліції в м. Львові Департаменту патрульної поліції щодо заяви ОСОБА_2

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 08 серпня 2017 року у справі № 465/4163/16 позов задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність Управління патрульної поліції в м. Львові Департаменту патрульної поліції щодо заяви ОСОБА_2 від 14 червня 2016 року; зобов'язано відповідача Управління патрульної поліції в м. Львові Департаменту патрульної поліції вчинити дії щодо встановлення особи, винної у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 22 березня 2016 року об 16 год. 05 хв. по вул. Б. Хмельницького, 215 у м. Львові за участю автомобілів марки «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 та «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 з подальшим оформленням документів щодо притягнення особи яка порушила правила дорожнього руху до адміністративної відповідальності; в решті позовних вимог відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції не повно дослідив обставини по справі та зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, а саме: мотивацією спірного рішення стали пояснення ОСОБА_3 , які підтверджувалися доказами: роздруківками GPS трекера, згідно якого автомобіль марки «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_3 до зіткнення не розпочинав рух, а рухався. Остання зафіксована швидкість перед зіткненням становила 11 км. Цей факт може підтвердити працівник ТОВ «Люстдорф» ОСОБА_5. У зв'язку з чим у діях ОСОБА_3 не вбачається склад адміністративного правопорушення, які стали причиною ДТП.

Просить скасувати постанову Франківського районного суду м. Львова від 08 серпня 2017 року у справі № 465/4163/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до постанови Личаківського районного суду м. Львова у справі № 463/1572/16-п від 19 квітня 2016 року проаналізувавши схему місця ДТП та додані до матеріалів справи фотографії, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_2 вимог п.10.4 ПДР України не порушував, оскільки здійснював об'їзд з лівого боку припаркованого біля тротуару транспортного засобу «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_3, який несподівано розпочав рух та завдав шкоди транспортному засобу правопорушника ОСОБА_2 притягненні ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - відмовлено. Провадження по справі - закрито, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до заяви від 14 червня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Начальника Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Пузиревського А.М. про відкриття справи щодо порушення ОСОБА_3 п. 10.1 ПДР України та притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до листа-відповіді від 08 липня 2016 року із Управління патрульної поліції в м. Львові Департаменту патрульної поліції, його звернення уважно вивчено та взято до уваги. Але в діях ОСОБА_3 складу правопорушення не вбачається, які стали причиною вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. На підставі додаткового допиту гр. ОСОБА_3 та доданих ним до матеріалів справи роздруківки GPS трекера та не взято до уваги постанову Личаківського районного суду м. Львова в якій, на судовому засіданні було встановлено факт початку руху гр. ОСОБА_3 (тобто порушень вимог п. 10.4 ПДР України) при допиті його, як свідка.

Задовольняючи частково позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач суб'єкт владних повноважень, не встановив особу, яка скоїла адміністративне правопорушення (ДТП), не склав протокол щодо неї та не передав на розгляд суду, тобто порушив порядок, передбачений розділом 8 інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. У випадку необхідності відповідач мав би вжити всіх заходів: допитати свідків, провести автотехнічну чи транспортно-трасологічну експертизу стосовно того, хто з учасників дорожнього руху порушив правила дорожнього руху України та вчинив в ДТП, однак відповідач цього не вчинив.

Зазначене призвело до порушення прав позивача щодо можливості отримання страхового відшкодування матеріальної, шкоди завданої ДТП, яке мало місце 22 березня 2016 року об 16 год. 05 хв. по вул. Б. Хмельницького, 215 у м. Львові за участю автомобілів «OPEL Astra» д.н.з. НОМЕР_1 та «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_3 з боку страхової компанії.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в частині визнання протиправною бездіяльності Управління патрульної поліції в м. Львові Департаменту патрульної поліції щодо заяви ОСОБА_2 від 14 червня 2016 року. Крім того, з врахуванням ч. 2 ст. 162 КАС України, суд вважає за необхідне зобов'язати Управління патрульної поліції в м. Львові Департаменту патрульної поліції вчинити дії щодо встановлення особи, винної у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 22 березня 2016 року о 16 год. 05 хв. по вул. Б. Хмельницького, 215 у м. Львові за участю автомобілів «OPEL Astra» д.н.з. НОМЕР_1 та «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_3.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком та аргументами суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч.2 ст.4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Також, згідно ст.17 ч.1 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Статтею 6 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що статтею 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду. Відповідач - це суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Із змісту наведених правових норм видно, що при розгляді адміністративної справи обов'язковою повинна бути наявність публічно-правового спору між конкретним позивачем та конкретним відповідачем, з метою судового захисту прав, свобод чи інтересів такого позивача від порушень з боку такого відповідача як суб'єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Тобто, спір із суб'єктом владних повноважень буде належати до публічно-правового спору за умови коли такий суб'єкт (відповідач у справі) при вчиненні (прийнятті) оспорених рішення (дії, бездіяльності) діяв при виконанні владних управлінських функцій.

При визначенні юрисдикції справи, необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Із вищенаведених правових норм видно, що КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 203 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, вирішив скасувати постанову суду і закрити провадження у справі у зв'язку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.. 155, 156, 157, ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції на постанову Франківського районного суду м. Львова від 08 серпня 2017 року у справі № 465/4163/16 - задовольнити частково.

Постанову Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції на постанову Франківського районного суду м. Львова від 08 серпня 2017 року у справі № 465/4163/16 - скасувати та провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції..

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Р. Б. Хобор
Я. С. Попко
Повний текст судового рішення виготовлено 28.11.2017 року