Справа № 330/2341/17
Суддя: Ковальчук О. А.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

iменем України

2-а/330/37/2017

Справа № 330/2341/17

"29" листопада 2017 р. Якимівський районний суд Запорізької області

в складі головуючого судді Ковальчук О.А.,

при секретарі Базаджи Т.О.,

розглянувши в смт Якимівка Запорізької області в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 соціального захисту населення Якимівської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії та стягнення щорічної грошової допомоги в сумі 5360 гривень,

встановив:

08.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому зазначив, що має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням ЮА № 033893, тому має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Відповідачем йому була виплачена частина щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2017 рік, на яку він має право відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон № 355І-ХІІ) -в сумі 1200 грн. 30 жовтня 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про доплату йому невиплаченої частини щорічної разової грошової допомоги до 05 травня, як учаснику бойових дій за 2017 рік в сумі 5360 грн. Проте така доплата йому здійснена не була, у її виплаті відповідачем було відмовлено. Позивач вважає, що відповідачем допущено порушення його прав, виходячи з наступного. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. При цьому позивач в обґрунтування свої вимог посилається на ст. ст. 8,19,21,22,46,55, 152 Конституції України. Перелік пільг учасникам бойових дій, встановлений статтею 12 Закону № 3551-ХІІ. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 367- XIV від 25.12.98 року (далі Закон № 367- XIV) статтю 12 Закону № 355І-ХІІ було доповнено частиною з в наступній редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком». В подальшому законодавчим органом - Верховною Радою України неодноразово обмежувалися права такої категорії громадян України, що мають статус учасників бойових дій. Так, в статті 30 Закону України «Про державний бюджет на 2006 рік» № 3235 - IV від 20 грудня 2005 року було встановлено, що у 2006 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону № 355І-І2 здійснюється учасникам бойових дій в сумі 250 грн. Аналогічно Законом України «Про державний бюджет на 2007 рік» № 489-16 від 19 грудня 2006 року, в статті 29 було встановлено, що розмір вказаної виплати для учасників бойових дій становить - 280 грн. Крім того, позивач посилається на рішення Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09 липня 2007 року, № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, №4-зп від 03.10.1997 року та №3-рп/2012 від 25 січня 2012 року.

Законом України «Про Кабінет Міністрів України» передбачено, зокрема частиною І ст.3, що діяльність Кабінету Міністрів України (далі КМУ) ґрунтується на принципах верховенства права, законності... Ст.4 ч.І цього ж Закону передбачає, що КМУ у своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України. Відповідно до ст.49 цього ж Закону КМУ на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради

України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов'язкові для виконання акти - постанови і розпорядження. Акти КМУ нормативного характеру видаються у формі постанов КМУ. Відповідно до п. 6 ч. І ст. 92 Конституції України виключно законами визначаються, зокрема основи соціального захисту. Ст. 75 Конституції України встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України.

Конституція України не надає права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім - своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, "згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Постановою Кабінету міністрів України від 05 квітня 2017 року № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань», передбачено, що у 2017 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гаранти їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі районні органи соціального захисту населення). Таким чином, на виконання законних приписів КМУ цією постановою встановив порядок здійснення виплат, але при цьому КМУ неправомірно обмежив розмір вказаної вище допомоги, що встановлена ч.5 ст.12 Закону № 3551-ХІІ, яка підлягає виплаті учаснику бойових дій сумою - 1200 грн. Отже, за конституційними нормами, виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, при здійсненні нарахування та виплати мені як учаснику бойових дій щорічної разової допомоги до 5-ого травня у 2017 році застосуванню підлягають положення 4.5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не положення постанови КМУ від 05 квітня 2017 року № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань» в частині, яка незаконно обмежує розмір вказаної допомоги, передбачений актом вищої юридичної сили -Законом. Крім того, відповідач не мав підстав застосовувати обмежений вказаною постановою КМУ розмір щорічної разової допомоги до 05 травня у 2017 року, оскільки відповідно до частин 2 та 3 ст.2 Закону № 355І-ХІІ: права та пільги для ветеранів війни, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними. Законодавець в даному випадку прямо вказав на недійсність, і в майбутньому, нормативних актів органів державної влади, яким є і КМУ, які обмежують права і пільги осіб, які підпадають під дію Закону № 3551-12. Таким чином, відповідач провівши виплату щорічної допомоги до 05 травня у 2017 році в сумі 1200 грн., в розмірі, який не відповідає положенням 4.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», діяв супереч вимогам чинного законодавства України, застосував положення постанови КМУ від 05 квітня 2017 року № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань», які є відповідно до закону недійсними в частині обмеження розміру щорічної допомоги до 05 травня у 2017 році, чим неправомірно порушив мої права.

Станом на 05 травня 2017 року і та на теперішній час мінімальний розмір пенсії за віком встановлений в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначено Законом про Державний бюджет України на поточний рік.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01 травня 2017 року розмір мінімальної пенсії за віком становить 1312 грн. Таким чином, розмір разової щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2017 рік, який відповідач мав йому сплатити, повинен становити (5x1312) - 6560 грн. Недоплачена йому відповідачем частина щорічної разової грошової допомоги до 05 травня як учаснику бойових дій за 2017 рік становить - 5360 грн. Відмова відповідача у її виплаті є неправомірною, порушує його права, передбачені ч.5 ст.12 Закону № 3551-ХІІ. На заяву про здійснення позивачеві виплати недоплаченої разової грошової допомоги до 05 травня за 2017 рік відповідачем було відмовлено. У звязку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду, в якому просить визнати дії ОСОБА_2 соціального захисту населення Якимівської районної державної адміністрації Запорізької області щодо недоплати йому щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2017 рік відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту» протиправними та зобовязати ОСОБА_2 соціального захисту населення Якимівської районної державної адміністрації Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити йому неоплачену суму щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2017 рік в сумі 5360 гривень.

В судове засідання позивач не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 соціального захисту населення Якимівської районної державної адміністрації Запорізької області не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення проти позову, в яких в задоволенні позову просить відмовити у звязку з його безпідставністю.

Відповідно до ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, суд вважає, що вимоги за адміністративним позовом не законні, не обґрунтовані і не підлягають задоволенню з наступних підстав:

У відповідності до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом , звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням , дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 КАС України передбачено, що до компетенції адміністративних судів віднесена перевірка чи вчинені дії субєктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту ст. 159 КАС України вбачається, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач є учасником бойових дій, користується пільгами, передбаченими Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У 2017 році до 5 травня позивачу виплачена щорічна разова грошова допомога у розмірі 1200 грн.

30 жовтня 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про нарахування та виплату недоплаченої частини разової грошової допомоги у розмірі 5360 гривень.

Відповідач листом від 06.11.2017 року за вих. № 1712/06-09 відмовив позивачу у доплаті разової грошової допомоги, мотивуючи це тим, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 року №223, у 2017 році виплата разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»і «Про жертви нацистських переслідувань» проводиться до 5 травня учасникам бойових дій в розмірі 1200 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Однак, пунктом 26 розділу VІ Прикінцеві і перехідні положення Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України від 28.12.2014 року №79-VІІІ) встановлено, що норми і положення, серед іншого, ст.ст. 12, 13, 14, 15, 16 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пп.1 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №223 від 05.04.2017 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про жертви нацистських переслідувань», встановлено, що у 2017 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань, здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м.Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад, районні органи соціального захисту населення перераховують кошти через відділення зв'язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання) у такому розмірі: учасникам бойових дій - 1 200 гривень.

Отже, станом на день виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня у 2017 році розмір зазначеної допомоги визначався Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та Законом України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин".

Суд зазначає, що при вирішенні питання щодо розміру разової грошової допомоги до 5 травня у 2017 році, слід виходити з принципу дії закону в часі, відповідно до якого втрата юридичної сили акта (чи певної його норми) пов'язується, зокрема, з прийняттям нового акта, що встановлює інші правила, ніж ті, що були встановлені попереднім актом.

Тому, з 01.01.2015 року Законом України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" припинені дії норм Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в частині, яка, зокрема, що стосується розміру разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій.

На час розгляду та вирішення справи зазначені норми Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин"у встановленому порядку такими, що не відповідають Конституції України не визнані.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12.10.2004 року.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що дії відповідача на час виплати у 2017 році позивачу щорічної разової грошової допомоги у розмірі 1200 грн. були правомірними, оскільки невиплата позивачу зазначеної допомоги у розмірі, визначеному ч.5ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»викликана не протиправними діями відповідача, а прийняттям законодавцем нового закону, яким установлено, що положення, зокрема, ч.5 ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим, а тому у його задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.7,8,9,10,11, ч.6 ст.128, 69, 70,71,158,159,160,161,162,163 КАС України, суд,

постановив:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 соціального захисту населення Якимівської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії та стягнення щорічної грошової допомоги в сумі 5360 гривень відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Якимівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя