Справа № 183/5636/17
Суддя: Парфьонов Д. О.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/5636/17
№ 2-а/183/234/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року м.Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьонов Д.О., розглянувши в порядку скороченого провадження в приміщені суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

позивач звернувся з позовом, в якому просить: визнати протиправними дії Новомосковського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо утримання з щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується позивачу, податку на доходи фізичних осіб; зобов'язати відповідача провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачу з 01 травня 2017 року, як інваліда війни без оподаткування будь-якої частини.

В обґрунтування позову посилається на те, що на підставі рішення Вищої ради Юстиції від 08 грудня 2016 року № 3603/0/15-16 був звільнений з посади судді Апеляційного суду Дніпропетровської області у відставку. Наказом голови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року № 257/к позивача відраховано зі складу суддів з 16 грудня 2016 року. 19 грудня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання та в лютому 2016 року почав отримувати відповідне щомісячне довічне грошове утримання. 05 травня 2017 року отримав щомісячне довічне грошове утримання в меншому розмірі та звернувся до відповідача з заявою про надання роз`яснень та рішення щодо нарахування утримання. 23 жовтня 2017 року позивач отримав відповідне роз`яснення, в якому вказано про відрахування з утримання позивача сум податку на прибуток та військового збору. Водночас, оскільки позивач має статус інваліда війни, то на нього не розповсюджується дія пп.164.2.19 п.164.2 ст.164 ПК України, оскільки щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є тотожним поняттю пенсії судді у відставці, а отже відрахування з утримання позивача податку вважає неправомірним.

Відповідач надав до суду письмові заперечення проти позову, у яких просить відмовити у задоволенні позову з посиланням на правомірність своїх дій.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, суд вважає за можливе ухвалити рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з постановою Вищої ради Юстиції від 01 грудня 2016 року № 3063/0/15-16 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді апеляційного суду Дніпропетровської області» та наказом голови апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року № 275/к позивач перебуває у відставці в зв'язку з поданням ним заяви про відставку.

Визнані сторонами обставини в частині постановки на пенсійний облік свідчать, що позивач перебуває на обліку відповідача та на підставі особисто поданої заяви від 19 грудня 2016 року позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 19 грудня 2016 року в розмірі 86% грошового утримання судді.

Розмір довічного грошового утримання позивача з 19 грудня 2016 року при загальному стажі 38 років 10 місяців 17 днів, з них стаж судді 23 роки 0 місяців 29 днів становить 24591,70 грн., з яких 24217,60 грн. щомісячне довічне грошове утримання та 374,10 грн. підвищення інвалідам війни ІІІ групи.

Також, матеріали справи свідчать, що позивач є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені для ветеранів війни інвалідів війни.

Також матеріали справи свідчать, що в квітні 2017 року позивачу проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, внаслідок якого виникла переплата щомісячного довічного грошового утримання позивача, відновлено оподаткування щомісячного довічного грошового утримання з 19 грудня 2016 року по 30 квітня 2017 року в загальному розмірі 10504,12 грн. (ПДФО 18% - 9696,10 грн.; військовий збір 808,02 грн.). Загальний розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача станом на 01 травня 2017 року складає 24611,20 грн. Після перерахунку база оподаткування становить 12171,20 грн. (24611,20 12470,00), з якої: розмір ПДФО 18% - 2185,42 грн.; розмір ВЗ 182,12 грн.

Вирішуючи питання щодо протиправності дій відповідача та зобов`язання відповідача до вчинення дій вбачається наступне.

Частинами 1 та 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, закріплено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія.

01 липня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування пенсій» від 02.06.2016 № 1411-VIII, яким внесено зміни у пп. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 та п. 167.4 ст. 167 розділу IV Податкового кодексу України.

Згідно із пп. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 розділу IV Податкового кодексу України суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, у частині такого перевищення включаються до загального місячного оподатковуваного доходу платника податку.

У той же час, згідно абзацу другого вказаного підпункту визначено, що положення цього підпункту не застосовується до пенсій, призначених учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до п. 167.4 ст. 167 розділу IV Податкового кодексу України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо перевищення суми пенсії (включаючи суму її індексації, нараховану відповідно до закону), щомісячного довічного грошового утримання, визначеної у підпункті 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 цього розділу, які отримуються платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом.

Буквальне тлумачення вказаної норми дає підстави для висновку, що до загального місячного оподатковуваного доходу включені суми як пенсій, так і щомісячного довічного грошового утримання, які перевищують встановлений розмір. В той же час виключенню із цього доходу підлягають лише суми пенсій, призначених учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Отже суми щомісячного довічного грошового утримання виключенню із цього доходу не підлягають.

З огляду на приписи статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

У рішенні від 14.12.2011 № 18-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є належним утриманням цього судді після припинення виконання ним своїх професійних обов'язків та особливою формою його соціального забезпечення.

Таким чином, законодавством регламентовано право судді у відставці обрати один з видів соціального забезпечення, а саме пенсію або довічне грошове утримання.

Як встановлено вище, позивач є інвалідом війни, проте отримує щомісячне довічне грошове утримання, а не пенсію згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і тому, на позивача передбачені Податковим кодексом України пільги по утриманню податку, не поширюються.

При цьому, пенсія і щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є різними формами соціального забезпечення осіб, мають різну правову природу і підстави для призначення.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 № 18-рп/2011.

Позивачем, як суддею у відставці, було обрано вид соціального забезпечення - довічне грошове утримання, яке виплачується йому у розмірі, що перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), а отже, підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб в порядку, визначеному в абзаці 1 підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 ПК України.

Відповідно до п. 167.4 ст. 167 розділу IV Податкового кодексу України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо перевищення суми пенсії (включаючи суму її індексації, нараховану відповідно до закону), щомісячного довічного грошового утримання, визначеної у підпункті 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 цього розділу, які отримуються платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом.

Питання сплати військового збору врегульовано пунктом 161 Підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України, яким передбачено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Звільняються від оподаткування збором доходи, що згідно з розділом IV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.25, 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Оскільки, податковий агент (Новомосковське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області) зобов'язаний утримувати податок на доходи фізичних осіб (18 %) та військовий збір (1,5 %) під час нарахування позивачу доходу у вигляді щомісячного довічного грошового утримання, то його сума у частині перевищення десяти розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, оподатковується податком на доходи фізичних осіб та військовим збором на загальних підставах.

З огляду на зазначене вбачається, що відповідач, здійснюючи відрахування податку на доходи фізичних осіб із щомісячного довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці, здійснивши відповідне перерахування з огляду на не відрахування означених сум податку під час виплати довічного грошового утримання з грудня 2016 по квітень 2017 року та продовжуючи утримувати податок на прибуток та військовий збір діє на підставі, у спосіб та в межах повноважень, визначених законодавством, зокрема ст.ст. 164, 165 ПК України.

Доводи позивача про те, що він має статус інваліда війни, а тому на підставі абзацу 2 підпункту 165.1.1 пункту 165.1 статті 165 ПК України отримуване ним довічне щомісячне грошове утримання не підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб є не обґрунтованими і безпідставними, оскільки, як було встановлено вище, позивач отримує не пенсію, а щомісячне довічне грошове утримання, яке в порядку абзацу 2 підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 165 ПК України від оподаткування не звільняється.

Посилання позивача на те, що пенсія і щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є тотожними поняттями є такими, що не можуть бути прийняті до уваги з підстав, зазначених вище.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 71, 158, 160 163, 183-2 КАС України, суд -

постановив:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Новомосковського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя Д.О. Парфьонов