Справа № 809/1101/17
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2017 р. Справа № 809/1101/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

суддя Остап'юк С.В.,

за участю секретаря Котик Д.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача Селепій М.В., Петренко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації про зобов'язання прийняти рішення та вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

03.08.2017 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації (далі - відповідач, управління) про зобов'язання прийняти рішення та вчинити певні дії щодо призначення на посаду головного спеціаліста Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації.

Позовні вимоги мотивовані тим, позивач до початку відпустки по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку працювала на посаді провідного спеціаліста відділу персоніфікованого обліку пільгових категорій населення Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації. Під час перебування нею у відпустці відповідач вніс зміни до штатного розпису працівників управління. У зв'язку із змінами у штатному розписі та після закінчення відпустки позивач вважає, що вона підлягає призначенню на посаду головного спеціаліста Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з мотивів викладених у позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, з мотивів викладених в письмовому запереченні, обґрунтованого тим, що позивач до початку відпустки працювала на посаді провідного спеціаліста відділу персоніфікованого обліку пільгових категорій населення Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації та після закінчення відпустки позивач призначена на цю ж посаду. Таким чином, відповідач забезпечив право позивача на збереження місця роботи (посади). Просили в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши докази, суд встановив наступне.

19.08.2008 ОСОБА_1 призначена на посаду головного спеціаліста з програмного забезпечення.

01.03.2010 позивач переведена на посаду провідного спеціаліста відділу персоніфікованого обліку пільгових категорій населення.

04.07.2014 наказом Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації «Про відпустку ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6.» за №77-к, на підставі заяви позивача від 03.07.2014, надана провідному спеціалісту відділу персоніфікованого обліку пільгових категорій населенню ОСОБА_1 частину основної відпустки тривалістю чотирнадцять календарних днів, з 07 до 20 липня 2017 року.

16.07.2014 відповідач видав наказ за №13 «Про структуру Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації» щодо скорочення чисельності працівників.

18.07.2014 наказом відповідача «Про відпустку ОСОБА_7 та ОСОБА_1.» за №89-в, на підставі заяви позивача від 18.07.2014, надано провідному спеціалісту відділу персоніфікованого обліку пільгових категорій населенню ОСОБА_1 відпустку по догляду за дитиною, з 21 липня 2014 року до досягнення дитиною трирічного віку.

Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації, на виконання пункту 10 Порядку застосування електронного цифрового підпису органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями державної форми власності, затвердженого поставною Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 за №1452, видало наказ «Про право застосування електронного цифрового підпису» за №3 від 03.02.2017, згідно з пунктом 2 якого надано право застосування електронного цифрового підпису, ведення обліку, зберігання та знищення особових ключів, а також надання акредитованому центру сертифікації ключів інформації, необхідної для формування, скасування, бокування або поновлення посилених сертифікатів відкритих ключів працівникам Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації, які відповідно до статтей 179, 181 КЗпПУ, перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного (6-річного) віку: ОСОБА_1 - головному спеціалісту відділу персоніфікованого обліку пільгових категорій населення Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації.

26.04.2017 відповідач видав наказ за №10 «Про внесення змін в наказ від 03.02.2017 №3 «Про право застосування електронного цифрового підпису», згідно з яким внесено зміни в наказ від 03.02.2017 №3 «Про право застосування електронного цифрового підпису», та пункт 2 якого викладено в правильній редакції: надано право застосування електронного цифрового підпису, ведення обліку, зберігання та знищення особових ключів, а також надання акредитованому центру сертифікації ключів інформації, необхідної для формування, скасування, бокування або поновлення посилених сертифікатів відкритих ключів працівникам Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації, які відповідно до статтей 179, 181 КЗпПУ, перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного (6-річного) віку: ОСОБА_1 - провідному спеціалісту відділу персоніфікованого обліку пільгових категорій населення Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації.

05.05.2017 Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації видало наказ за №41-к «Про вихід на роботу ОСОБА_1.», згідно з яким позивач приступила до роботи на посаді провідного спеціаліста відділу персоніфікованого обліку пільгових категорій населення, після закінчення відпустки по догляду за дитиною, 05.05.2017 із оплатою праці згідно штатного розпису.

Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Відповідно до частини 1 статті 3 Кодексу законів про працю України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно статтею 4 даного Кодексу законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до частини 3 статті 179 Кодексу законів про працю України за бажанням жінки їй надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з виплатою за ці періоди допомоги відповідно до законодавства.

Державні гарантії та відносини, пов'язані з відпусткою, регулюються Конституцією України, Законом України «Про відпустки», Кодексом законів про працю України, іншими законами та нормативно-правовими актами України.

Закон України «Про відпустки» встановлює державні гарантії права на відпустки, визначає умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров'я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про відпустки» право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи (далі - підприємство).

Відповідно до статті 18 Закону України «Про відпустки» після закінчення відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами за бажанням жінки їй надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Частиною 3 статті 2 Закону України «Про відпустки» встановлено, що право на відпустки забезпечується гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом.

Таким чином, нормою статті 2 Закону України «Про відпустки» забезпечено право громадянам України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи на відпустки із збереженням на її період місця роботи (посади).

Як встановив суд, позивач працювала на посаді провідного спеціаліста відділу персоніфікованого обліку пільгових категорій населення Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації та після закінчення відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ОСОБА_1 приступила до роботи на посаді, яку обіймала до початку відпустки.

Як наслідок, роботодавець - Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації, у відповідності до вимог норм статті 2 Закону України «Про відпустки», на період відпустки ОСОБА_1, зберіг її місце роботи (посаду) та забезпечив роботою, яку позивач виконувала до відпустки.

Додаткових гарантій щодо просування позивача по службі в Управлінні соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації під час перебування ОСОБА_1 у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку Кодексом законів про працю України не передбачені, а тому окремих спеціальних чи пільгових підстав для призначення ОСОБА_1 на іншу (вищу) посаду відсутні. Факту порушених прав позивача щодо просування по службі не встановлено.

За таких обставин, в даних правовідносинах, встановлена відсутність порушеного права позивача.

Враховуючи встановлені обставини, суд робить висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації про зобов'язання прийняти рішення та вчинити певні дії щодо призначення на посаду, відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 27.11.2017.