Справа № 804/3750/17
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2017 рокусправа № 804/3750/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Кругового О.О. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року у справі №804/3750/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду 13 червня 2017 року з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захист споживачів №1-с від 23.01.2017 року про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року у адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на помилковість висновку суду першої інстанції про протиправність спірного наказу, оскільки останній був виданий за наявності передбачених чинним законодавством підстав неналежне виконання позивачем посадових обовязків, порушення вимог низки законів та підзаконних нормативно-правових актів.

У судове засідання апелянт, належним чином повідомлений про день, місце і час розгляду справи, доказом чого є повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення 30.10.2017 року, уповноваженого представника не направив.

Судова повістка, направлена на адресу позивача, повернулась за закінченням терміну зберігання, що, згідно статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, вважається належним повідомленням.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Справа розглянута у відповідності до приписів частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.03.2016 року наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №551-к ОСОБА_1 призначений на посаду заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області за переведенням з Головного управління Держсанепідемслужби у Дніпропетровській області (а.с.26 том 1). 20 жовтня 2016 року наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №1132-к з 31.10.2016 року ОСОБА_1 призначений на посаду начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області (а.с.27 т.1). 27 грудня 2016 року протоколом засідання дисциплінарної комісії за №4 затверджено висновок про наявність у діях начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області ОСОБА_1, дисциплінарного проступку та підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності за те, що він, перебуваючи на посаді заступника начальника Головного управління із покладенням на нього обовязків начальника Головного управління, видав наказ від 16.05.2016 року №13-Од «Про затвердження Порядку видачі та реєстрації санітарного паспорту на спеціалізований автомобіль для транспортування харчових продуктів та продовольчої сировини» з перевищенням повноважень. 23 січня 2017 року наказом Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів № 1-с за неналежне виконання посадових обовязків, порушення вимог Закону України «Про адміністративні послуги», Закону України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності», Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», Угоди про співробітництво в галузі ветеринарії, наказу Держпродспоживслужби від 06.06.2016 року №130 «Про затвердження інформаційних і технологічних карток адміністративних послуг» (зі змінами), відповідно до частини 3 статті 66 Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 оголошено догану (а.с.18-20 том 1). Позивач був ознайомлений з даним наказом 23.01.2017 року, що підтверджується його власним підписом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, виходив з того, що відповідачем не надано жодних доказів та не наведено жодних підстав, які б свідчили про обґрунтованість та правомірність прийняття спірного наказу.

Колегія суддів вважає, що при постановлені оскарженої постанови судом першої інстанції допущені порушення норм процесуального права, що призвели до ухвалення незаконного рішення.

Пунктом 5 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України визначений обовязок судді після одержання позовної заяви зясувати, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними). Про наявність таких підстав суд постановляє ухвалу, як це передбачено частиною 2 статті 100 цього ж Кодексу.

Суд першої інстанції у відповідності до вимог статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України мав зясувати, чи подано адміністративний позов в межах строку, встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, чи наявні причини, які можуть бути визнані судом поважними, про що постановити відповідну ухвалу за наслідками вирішення цього процесуального питання.

Зазначені вимоги процесуального закону судом першої інстанції при відкритті провадження у справі не виконані.

12 липня 2017 року від відповідача на адресу суду першої інстанції надійшло клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду з підстави пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду. В обґрунтування клопотання відповідач повідомив суд про те, що зі спірним наказом про накладення дисциплінарного стягнення позивач був ознайомлений під особистий підпис 23 січня 2017 року.

Суд першої інстанції зазначене клопотання у визначений Кодексом адміністративного судочинства України спосіб - шляхом постановлення відповідної ухвали, не вирішив. Натомість, в оскарженій постанові суд вказав на вирішення ним клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду і задовольнив його з тих підстав, що позивачем наданий доказ направлення адміністративного позову до Дніпропетровського окружного адміністративного суду ще 20 лютого 2017 року. Однак, зважаючи на те, що судом адміністративний позов так і не був отриманий, позивач повторно звернувся до суду вже 13 червня 2017 року.

Колегія суддів зазначає, що за приписами статті 99 Кодексу адміністративного кодексу України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зважаючи на те, що спірні правовідносини виникли між сторонами у звязку із притягненням позивача до дисциплінарної відповідальності при проходженні ним державної служби, яка, згідно пункту 10 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, належить до публічної служби, позивач мав звернутись до суду протягом одного місяця після ознайомлення його зі спірним наказом.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується позивачем, зі спірним наказом від 23.01.2017 року №1-с про накладення дисциплінарного стягнення він був ознайомлений в день його прийняття 23 січня 2017 року. З адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування спірного наказу позивач звернувся 13 червня 2017 року, тобто з пропуском строку, встановленого частиною 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач стверджує, що він вперше подав адміністративний позов в межах строку звернення до суду 20 лютого 2017 року, направивши його поштовим засобом звязку. Через неотримання Дніпропетровським окружним адміністративним судом адміністративного позову, позивач вдруге звернувся до суду.

Проте, колегія суддів зазначає, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, повязані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення передбачених Кодексом адміністративного судочинства дій та підтверджені належними доказами.

Наведені позивачем причини пропуску строку звернення до адміністративного суду не можуть бути визнані судом поважними, оскільки адміністративний позов, який позивач вважає повторним, був зареєстрований в суді першої інстанції 13 червня 2017 року. З 20 лютого 2017 року по 13 червня 2017 року позивач не вчиняв жодних дій для зясування причини недоставляння відділенням поштового звязку направленої ним на адресу суду кореспонденції. Крім того, позивач не навів обставин, які перешкоджали йому протягом чотирьох місяців подати до суду адміністративний позов.

Частиною 2 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративний справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно частини 1 статті 203 цього ж Кодексу постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду з підстав, встановлених статтю 155 Кодексу.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо її подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

З урахуванням наведених обставин колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування оскарженої постанови суду першої інстанції та залишенню адміністративного позову без розгляду на підставі статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України у звязку із пропуском ним строку звернення до адміністративного суду і відсутності підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Одночасно колегія суддів вважає за необхідне розяснити ОСОБА_2, що відповідно до частини 2 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись статтями 195-196, 198, 155, 203, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року у справі №804/3750/17 - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання протиправним та скасування наказу № 1-с від 23 січня 2017 року залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук