Справа № 820/4347/17
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питання закриття провадження у справі

21.11.2017 р. № 820/4347/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Старосєльцевої О.В.,

за участі секретаря судового засідання - Цабеки К.Є.

представника позивача - Шрамко М.П.,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до ОСОБА_4 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Київська об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив: стягнути з ОСОБА_4 кошти у сумі 13.920,32 грн. на користь Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у зв'язку з поновленням гр. ОСОБА_2 на посаді та виплати їй заробітної плати за час вимушеного прогулу, сума коштів, яка була перерахована ОДПІ на користь Харківського міського центру зайнятості на виконання листа-претензії, є переплатою для Київської ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області, а тому повинна бути повернута останній в порядку регресу гр. ОСОБА_2.

Даний спір, на думку позивача, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства України, оскільки виник з приводу проходження позивачем публічної служби.

Відповідач, ОСОБА_2 та представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечували.

Окрім того, заявили клопотання про закриття провадження у справі, умотивоване тим, що спір про стягнення зазначених сум не є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб'єкта владних повноважень, який у спірних правовідносинах не здійснює владні управлінські функції. Вважали, що цей спір не повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Також просили стягнути з позивача на користь гр. ОСОБА_2 компенсацію витрат на правову допомогу у сумі 5.500,00 грн.

Вирішуючи питання про закриття провадження у справі суд зазначає наступне.

За матеріалами справи судом встановлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2017 року по справі №820/292/17 адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Київської об'єднаної державної податкової інспекції міста Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області №1-0 від 10.01.2017р. Зобов'язати Київську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління державної фіскальної служби у Харківської області (61002, м.Харків, вул.Чернишевська, 41, ) вирішити питання подальшого проходження публічної служби гр. ОСОБА_2 (61183,АДРЕСА_1, і.н.НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.н.) на посадах державних службовців з дотриманням вимог частини 3 статті 87 Закону України "Про державну службу", статей 40, 49-2 Кодексу законів про працю України. В решті вимог - залишено без задоволення.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 року апеляційні скарги ОСОБА_4 та Київської ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області задоволено частково. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2017р. по справі № 820/292/17 скасовано в частині зобов'язання Київської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Харківської області (61002, м.Харків, вул.Чернишевська, 41, ) вирішити питання подальшого проходження публічної служби гр. ОСОБА_2 (61183,АДРЕСА_1, і.н.НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.н.) на посадах державних службовців з дотриманням вимог частини 3 статті 87 Закону України "Про державну службу", статей 40, 49-2 Кодексу законів про працю України. Скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.17р. в частині залишення без задоволення позовних вимог. В цій частині прийнято нову постанову , якою поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника управління податків і зборів з юридичних осіб Державної податкової інспекції у Московському районі міста Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області з 10.01.2017р. Стягнуто з Київської ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 11.01.2017 року по 30.05.2017 року у розмірі 24476,75 грн. В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2017р. залишено без змін.

Київською ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області виконано рішення по справі №820/292/17, а саме поновлено ОСОБА_2 на посаді та виплачено заробітну плату за час вимушеного прогулу.

12.06.2017 року на адресу Київської ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області Харківським міським центром зайнятості направлено лист-претензію від 08.06.2017 року №ХМЦЗ-02-6834 та наказ від 07.06.2017 року №766 щодо повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_2 за період з 14.02.2017 року по 24.05.2017 року у сумі 13.920,32 коп.

Київською ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області виконано вимоги Харківського міського центру зайнятості та перераховано на вказаний в листі-претензії розрахунковий рахунок кошти у сумі 13.920,32 коп. (а.с.20).

Вирішуючи клопотання про закриття провадження у справі суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування у сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема обов'язком доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування. Тобто, однією з визначальних особливостей КАС є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вважаються порушеними, а відповідачем - орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.

Згідно з ч.3 ст.6, п.5 ч.2 ст. 17, п.5 ч.4. ст. 50 КАС України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Частиною четвертою ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному, у разі поновлення його на роботі за рішенням суду, утримується із роботодавця.

За матеріалами справи судом встановлено, що звернення до суду Київської ОДПІ міста Харкова ГУ ДФС у Харківській області не обумовлено потребою виконання управлінських функцій як контролюючого органу.

По суті інспекція як роботодавець просить стягнути з працівника суму коштів, безпідставно набуту останнім у власність.

Суд зважає, що приписами ст.50 КАС України не передбачено звернення суб'єкта владних повноважень до суду у такому випадку та з таких підстав.

Заявлена ОДПІ вимога стосується виключно набутого громадянином права власності на кошти та спрямована лише на позбавлення такого права, до владної управлінської діяльності від імені Держави жодного відношення не має.

Норми КАС України не містять правила про можливість розгляду та вирішення у порядку адміністративного судочинства позовів суб'єктів владних повноважень про стягнення з фізичних осіб - громадян коштів у порядку регресу, адже за своїм правовим змістом та характером регресний позов є вимогою про стягнення завданої шкоди.

Пунктом 1 ч.1 ст.157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 157 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Таким чином, суд зазначає, що спірні правовідносини підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства відповідним місцевим загальним судом.

Посилання позивач на ухвалу суду про відкриття провадження у справі суд вважає безпідставними, оскільки дана ухвала приймалася за обсягом відомостей викладених в позові та долучених до нього документів. Юридична оцінка цих обставин не може бути визнана остаточною та повною. Виконавши вимоги ст. 11 КАС України суд встановив об'єктивну істину у спірних правовідносинах, у тому числі і за рахунок обставин які були наданих представником відповідача в судовому засіданні.

Що стосується вирішення клопотання відповідача про стягнення компенсації витрат на правову допомогу у розмірі 5.500,00 грн., то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.87 КАС України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Статтею 90 КАС України визначено, що витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. У разі звільнення сторони від оплати надання їй правової допомоги витрати на правову допомогу здійснюються за рахунок Державного бюджету України. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" увизначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З вищенаведених норм законодавства вбачається, що суд присуджує всі здійснені документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень в разі, якщо адміністративна справа розглянута судом по суті та прийнято рішення на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень.

У даному випадку, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відтак клопотання позивача про стягнення судових витрат на правову допомогу належить залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 87, 90,94, 157, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_4 про закриття провадження у справі за позовом Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до ОСОБА_4 про стягнення коштів задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовом Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до ОСОБА_4 про стягнення коштів.

Клопотання ОСОБА_4 про стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на користь ОСОБА_4 судових витрат за надання правової допомоги у розмірі 5500грн. залишити без задоволення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст ухвали виготовлено 24.11.2017 року.

Суддя Старосєльцева О.В.