Справа № 809/1211/17
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2017 р. Справа № 809/1211/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Григорука О.Б.,

при секретарі судового засідання Назарук В.М.,

за участю представників сторін: позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідачів: Коломийського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області - ОСОБА_3, Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства Прикарпаття до Коломийського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про зобовязання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Прикарпаття звернулось до суду з адміністративним позовом до Коломийського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про зобовязання до вчинення дій.

Ухвалою суду від 10.10.2017 залучено Косівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області в даній справі як другого відповідача.

13.11.2017 позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог від 07.11.2017 №290, зокрема публічне акціонерне товариство Прикарпаття просить суд: зобовязати відповідачів не включати позивачу до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та зробити перерахунок сум, які були відшкодовані публічним акціонерним товариством Прикарпаття з часу призначення вказаним особам пенсій; зобовязати відповідачів не включати позивачу до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсії ОСОБА_8

Позовні вимоги мотивовано тим, що Коломийським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області протиправно включено в розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 для їх відшкодування публічним акціонерним товариством Прикарпаття. Представник позивача вважає, що обовязок з відшкодування пільгових пенсій, виплачених вищевказаним особам, безпідставно покладений на публічне акціонерне товариство Прикарпаття, оскільки вказані особи працювали в Ковалівському філіалі Коломийського орендного підприємства Прикарпаття до 30.04.1994, а в подальшому були переведені і працювали в Ковалівському колективному підприємстві Меткабель, яке утворилось шляхом виділення Ковалівської філії в окрему юридичну особу з переданням частини майна Коломийського орендного підприємства Прикарпаття. Таким чином, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 набули трудовий стаж, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, під час роботи на Ковалівському колективному підприємстві Меткабель, а тому саме вказане підприємство зобовязане відшкодовувати позивачу витрати на виплату та доставку пільгових пенсій вищевказаним працівникам.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог від 07.11.2017 №290. Просили позов задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідачів щодо задоволення позову заперечили. В обґрунтування своєї правової позиції зазначили, що відповідачі діяли в межах своїх повноважень та у спосіб передбачений нормами діючого законодавства. У задоволені позову просили відмовити.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, судом встановлено наступне.

Публічне акціонерне товариство Прикарпаття зареєстроване як юридична особа та відповідно до пункту 1 частини 1 статті 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" являється страхувальником, який згідно частини 1 статті 15 вказаного Закону є платником страхових внесків.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, як працівникам, які здобули відповідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці та досягли визначеного віку, призначено та виплачено пенсію на пільгових умовах за Списком №1 та № 2 відповідно до пунктів а, б- з статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначаються: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що об'єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (а це суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених вище, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади) крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 встановлює обов'язок підприємств здійснювати відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У відповідності до пункту 6.3 вказаної Інструкції, у разі ліквідації або зміни власника підприємства, суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.

Згідно частини 4 статті 59 Господарського кодексу України, у разі поділу субєкта господарювання усі його майнові права й обовязки переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частках до кожного з нових суб'єктів господарювання, що утворені внаслідок цього поділу. У разі виділення одного або кількох нових суб'єктів господарювання до кожного з них переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частках майнові права і обовязки реорганізованого субєкта.

Таким чином, відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій проводиться відповідно до роздільного акта (балансу).

В даному випадку, судом встановлено, що 01.03.1994 на конференції орендарів Коломийського орендного підприємства Прикарпаття прийнято рішення про відєднання Ковалівської філії в окреме підприємство та розподіл майна (а.с.28).

На підставі наказу №12 від 27.04.1994 Про розподіл майна між Коломийським орендним підприємством Прикарпаття і Ковалівським колективним підприємством Меткабель та акту прийому-передачі від 31.05.1994 закрите акціонерне товариство Прикарпаття передало, а Ковалівське колективне підприємство Меткабель прийняло основні засоби, виробничі запаси, малоцінні і швидкозношуючі предмети, незавершене будівництво, готову продукцію тощо на загальну суму НОМЕР_1 карбованців та статутний фонд на загальну суму НОМЕР_2 карбованців (а.с.27).

Згідно із пунктом 3.5 Статуту Ковалівського колективного підприємства Меткабель, останнє є власником майна, переданого йому Коломийським орендним підприємством Прикарпаття.

Відповідно до наказу Коломийського закритого акціонерного товариства Прикарпання №67-К від 29.04.1994 Про звільнення працівників Ковалівського філіалу по переводу в Ковалівське колективне підприємство Меткабель, ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 були звільнені з 30.04.1994 по переводу в Ковалівське колективне підприємство Меткабель (а.с.18-26).

Встановлено, що ці особи набули трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах під час роботи на Ковалівському колективному підприємстві Меткабель.

Вказане також підтверджується рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 01.04.2008 у справі №14/30 (а.с.31) та ухвалами Вищого адміністративного суду України від 19.04.2016 у справі №К/800/7764/15 і від 27.05.2015 у справі №К/800/7157/15.

Таким чином, публічне акціонерне товариство Прикарпаття не може відповідати за зобовязаннями Ковалівського колективного підприємства Меткабель, під час роботи на якому ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 набули трудового стажу, що дає право на призначення та виплату пенсій за віком на пільгових умовах, у відповідності до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, оскільки саме підприємство, на якому працювали зазначені особи, зобовязане здійснювати відшкодування понесених позивачем витрат на виплату та доставку таких пенсій.

Вищевказаним обставинам була надана правова оцінка Львівським апеляційним адміністративним судом у постановах від 14.06.2017 по справі №809/148/17 (а.с.110-113) та від 02.10.2017 по справі №809/981/17 (а.с.106-109), які набрали законної сили. Так, згідно вказаних судових рішень суд дійшов висновку, що позовні вимоги Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про стягнення з публічного акціонерного товариства Прикарпаття заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають

Відповідно до частини 2 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Таким чином, оскільки постановами Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017 по справі №809/148/17 та від 02.10.2017 по справі №809/981/17 встановлено відсутність в публічного акціонерного товариства Прикарпаття обовязку з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, то вказана обставини не може оспорюватися в даній справі.

Що стосується таких працівників як ОСОБА_7 та ОСОБА_8, то суд звертає увагу на таке.

ОСОБА_7 як працівнику, який здобув відповідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці та досяг визначеного віку, призначена та виплачується пенсія на пільгових умовах відповідно до пункту б - з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з 15.05.2017, а ОСОБА_8 з 18.07.2017.

Суд встановив, що зазначені особи працювали на посадах із шкідливими і важкими умовами праці в Коломийському виробничому обєднанні металовиробів Прикарпаття та в Ковалівському колективному підприємстві Меткабель.

Зокрема, згідно наявної в матеріалах справи копії довідки публічного акціонерного товариства Прикарпаття від 31.03.2017 №50 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, суд встановив, що ОСОБА_7 з 24.09.1985 по 21.08.1992 працював в Коломийському виробничому обєднанні металовиробів Прикарпаття на посаді обпресувальника кабелів та дроту пластикатами в гарячому стані, а відповідно до довідки Ковалівського колективного підприємства Меткабель від 25.05.2017 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_7 в періоди з 30.03.1996 по 24.05.1999, з 25.08.1999 по 03.01.2000, з 02.07.2001 по 09.02.2011, працював в Ковалівському колективному підприємстві Меткабель на посаді обпресувальника кабелів та дроту пластикатами в гарячому стані (а.с.71). Факт роботи ОСОБА_7 в Коломийському виробничому обєднанні металовиробів Прикарпаття та в Ковалівському колективному підприємстві Меткабель також підтверджується копіями протоколу №777 від 31.03.2017 про призначення пенсії та розрахунку стажу ОСОБА_7 (а.с.72-75).

Згідно наявної в матеріалах справи копії довідки публічного акціонерного товариства Прикарпаття від 10.07.2017 №56 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, суд встановив, що ОСОБА_8 з 10.11.1983 по 21.08.1992 працював в Коломийському виробничому обєднанні металовиробів Прикарпаття на посаді обпресувальника кабелів та проводів пластикатами і гумою в гарячому стані (а.с.157), а відповідно до довідки Ковалівського колективного підприємства Меткабель від 07.09.2017 №74 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_8 в період з 30.03.1996 по 22.06.2004 працював в Ковалівському колективному підприємстві Меткабель на посаді обпресувальника кабелів та проводів пластикатами та гумою в гарячому стані (а.с.158). Факт роботи ОСОБА_8 в Коломийському виробничому обєднанні металовиробів Прикарпаття та в Ковалівському колективному підприємстві Меткабель також підтверджується копіями протоколу №2331 від 12.09.2017 про призначення пенсії та розрахунку стажу ОСОБА_8 (а.с.155).

Відповідно до змісту довідки про зміну назви підприємства від 07.11.2017 №282, Коломийське виробниче обєднання металовиробів «Прикарпаття» з 01.10.1988 перейменоване в завод «Прикарпаття», а з 25.12.1991 в Коломийське орендне підприємство «Прикарпаття» (а.с.147). Тобто, в період коли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 працювали на вищевказаних посадах, відбулися зміни в назві вказаного підприємства.

При цьому, судом встановлено вище обставини щодо створення Ковалівського колективного підприємства Меткабель шляхом відєднання від Коломийського орендного підприємства Прикарпаття разом із частиною основних засобів, виробничих запасів, малоцінних і швидкозношуючих предметів, незавершеного будівництва, готової продукції, а також обовязків реорганізованого субєкта господарювання, в тому числі із відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій працівникам підприємства.

Таким чином, відносини з відшкодування публічним акціонерним товариством Прикарпаття фактичних витрат відповідачу на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_7 та ОСОБА_8, в даному випадку, аналогічні встановленим вище відносинам щодо відшкодування відповідачем фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Однак, з огляду на зміст позовних вимог, суд дійшов висновку, що даний адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Так, публічне акціонерне товариство Прикарпаття просить суд: зобовязати відповідачів не включати позивачу до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та зробити перерахунок сум, які були відшкодовані публічним акціонерним товариством Прикарпаття з часу призначення вказаним особам пенсій; зобовязати відповідачів не включати позивачу до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсії ОСОБА_8

Щодо позовних вимог про зобовязання відповідачів не включати позивачу до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, то суд зазначає, що дані вимоги стосується майбутній дій, які ще не вчинені та не можуть бути досліджені судом з врахуванням вимог, встановлених частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Таким чином, вищевказана позовна вимога про зобовязання відповідача утриматися від вчинення дій заявлена передчасно та задоволенню не підлягає. Окрім цього, дії відповідачів щодо включення публічному акціонерному товариству Прикарпаття до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, відносяться до їхніх дискреційних повноважень, та у випадку реалізації таких повноважень відповідачами, без врахування судових рішень, що набрали законної сили, в свою чергу, є підставою для оскарження у встановленому порядку дій відповідачів.

При цьому, суд також звертає увагу на те, що позивач обрав невірний спосіб захисту своїх прав. Зокрема, у відповідності до пункту 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України передбачено, що підприємства щомісячно до 25 числа повинні вносити до Пенсійного фонду вказану в повідомленні суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Таким чином, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

В даному випадку, підставами для відшкодування публічним акціонерним товариством Прикарпаття фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є відповідні розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій по вказаних особах, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», які сформовані відповідачами та надіслані позивачу. При цьому, публічне акціонерне товариство Прикарпаття не оскаржувало в судовому порядку зазначені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій по вказаних особах.

За наведених обставин, публічному акціонерному товариству Прикарпаття для належного захисту своїх порушених прав необхідно було звертатися до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними дій Коломийського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області та Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо включення до відповідних розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, витрат на відшкодування сум пільгових пенсій за відповідний період по пенсіонерах ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, та зобов'язання відповідачів виключити суми витрат по відшкодуванню пільгових пенсій вищевказаним пенсіонерам за відповідний період з даних розрахунків.

Щодо позовних вимог про зобовязання відповідачів зробити перерахунок сум, які були відшкодовані позивачем з часу призначення ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 пільгових пенсій, то вони також не підлягають задоволенню. Зокрема, як зазначено судом вище, відповідні розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» по пенсіонерах ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, не оскаржені публічним акціонерним товариством Прикарпаття в судовому порядку та залишаються чинними. За наведених обставин, суд вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для зобовязання органів Пенсійного фонду України провести перерахунок сум, які були відшкодовані публічним акціонерним товариством Прикарпаття з часу призначення ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 пільгових пенсій. При цьому, позивач не вказав конкретних сум, які були відшкодовані відповідачам на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» по пенсіонерах ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, та період, за який публічне акціонерне товариство Прикарпаття здійснювало таке відшкодування.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства Прикарпаття до Коломийського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, про зобовязання відповідачів не включати позивачу до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та зробити перерахунок сум, які були відшкодовані публічним акціонерним товариством Прикарпаття з часу призначення вказаним особам пенсій, - слід відмовити.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Григорук О.Б.

Постанова складена в повному обсязі 27.11.2017.