Справа № 642/4716/17
Суддя: Бондаренко В. В.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 642/4716/17
Провадження 2-а/642/475/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Бондаренко В. В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області, третя особа: Управління Пенсійного фонду України у Холодногірському районі м.Харкова, про оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця та зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом в якому просив: визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Мошенської К.С. та зобовязати відкрити виконавче провадження за виконавчими листом №642/1666/17, виданим 19.07.2017; визнати незаконним видачу державним виконавцем Мошенською К.С. повідомлення про повернення виконавчого документу без виконання від 07.09.2017.

В обґрунтування позову зазначив, що постановою Ленінського районного суду м.Харкова від 15.05.2017 дії Київського обєднаного УПФУ м.Харкова було визнано протиправними та стягнуто на користь ОСОБА_1 різницю між фактично призначеною та виплаченою пенсією за період з 01.06.2016 по 31.12.2016 у розмірі 33 605,85 грн.; за період з 01.04.2014 по 31.03.2015 та з 01.06.2015 по 31.12.2015 у розмірі 110 897, 72 грн; розмір невиплаченої пенсії за період з квітня 2015 по травень 2015, що становить 28 988,40 грн.; та суму сплаченого судового збору у розмірі 640 грн. Ухвалою Харківського адміністративного суду від 05.07.2017 постанова суду першої інстанції залишена без змін. ОСОБА_1 31.08.2017 звернувся із заявою до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області щодо необхідності прийняття до примусового виконання листа №642/1666/17 виданого 19.07.2017 Ленінським районним судом м.Харкова. Проте державним виконавцем Мошенською К.С. 07.09.2017 було направлено на адресу ОСОБА_1 повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Вважаючи таке рішення державного виконавця Мошенської К.С. безпідставним, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідач - Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Харківській областінадав суду письмові заперечення проти позову, вважає, що державний виконавець Мошенська К.С. діяла у повній відповідності до законодавства України та її рішення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, на підставі п.9 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження» є законним та обґрунтованим, у звязку з чим просить суд відмовити у задоволення позовних вимог.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи бей його участі. Позов підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився.

Представник третьої особи - Управління Пенсійного фонду України у Холодногірському районі м.Харкова в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

За таких обставин справа розглядається в порядку письмового провадження, згідно ст. 128 КАС України.

Суд, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши чинне законодавство, встановив наступне.

Постановою Ленінського районного суду м.Харкова від 15.05.2017 позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено. Дії Київського обєднаного УПФУ м.Харкова було визнано протиправними та стягнуто на користь ОСОБА_1 різницю між фактично призначеною та виплаченою пенсією за період з 01.06.2016 по 31.12.2016 у розмірі 33 605,85 грн.; за період з 01.04.2014 по 31.03.2015 та з 01.06.2015 по 31.12.2015 у розмірі 110 897, 72 грн; розмір невиплаченої пенсії за період з квітня 2015 по травень 2015, що становить 28 988,40 грн.; та суму сплаченого судового збору у розмірі 640 грн.

Ухвалою Харківського адміністративного суду від 05.07.2017 постанова Ленінського районного суду м.Харкова від 15.05.2017 залишена без змін.

19.07.2017 Ленінським районним судом м.Харкова було видано виконавчі листи у справі №642/1666/17. (а.с.4,6,8,10)

31.08.2017 ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області із заявою щодо необхідності прийняття до примусового виконання виконавчого листа №642/1666/17 виданого 19.07.2017 Ленінським районним судом м.Харкова. (а.с.12)

07.09.2017 державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області були надіслані повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання (ВП№54632434, №54647733, №54631103, №54632219) у звязку з тим, що виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби. (а.с.3,5,7,9)

Відповідно до ч.2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Дана норма кореспондується з положенням ч.1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», в якій зазначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року за № 384/2011, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п. 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об'єднані управління є територіальними органами Пенсійного фонду України.

Пленум Вищого адміністративного суду України у постанові від 29.09.2016 року № 13 «Про узагальнення практики вирішення адміністративними судами спорів, які виникають у зв'язку з виконанням рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган або державна установа, підприємство, організація» зазначив, що Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів покладено обов'язок виконання рішень суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, державне підприємство, установа, організація, у тому числі й органи Пенсійного фонду України.

Як встановлено судом, позивач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області, проте Управління Пенсійного фонду України у Холодногірському районі м.Харкова, як територіальний орган виконавчої влади, підпадає під визначення «державний орган» в розумінні ЗУ «Про виконавче провадження», «;Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а тому примусове стягнення грошових коштів з нього можливе лише через органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів і органам державної виконавчої служби відповідні виконавчі документи не підвідомчі.

Відтак, головний державний виконавець Мошенська К.С. діяла у відповідності до вимог законодавства України та її рішення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, на підставі п.9 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження» є законним та обґрунтованим.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, п.9 ч.4 ст. 4 та ч.2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», ч.1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року за № 384/2011, п. 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, керуючись ст.ст. 2, 8-14, 71, 94, 128, 160-163, 167, 186, 254, 267 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області, третя особа: Управління Пенсійного фонду України у Холодногірському районі м.Харкова, про оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця та зобовязання вчинити дії залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно зі ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч. 4 ст. 167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В.Бондаренко