Справа № 167/1276/17
Суддя: Сіліч І. І.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №167/1276/17
Провадження №2-а/167/118/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2017 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Сіліча І.І.

при секретарі - Матвійчук Л.О.

з участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Кухарчука В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рожище справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рожищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Рожищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він звернувся до Рожищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області з заявою про призначення пенсії по віку. До заяви було додано трудову книжку, довідки про заробітну плату, тощо. Позивач вказує, що пунктом 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, визначеного у ст.26 даного Закону, працювали в закладах та установах державної і комунальної власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "е"-"ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, під час призначення пенсії за віком виплачують грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день призначення.

Позивач звернувся з відповідним зверненням до Рожищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, однак листом від 12.07.2017 року йому відмовлено у виплаті вказаної допомоги в зв'язку з тим, що період його роботи з 01 червня 2011 року по 31 липня 2011 року не зараховується до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, оскільки відсутні дані за цей період в індивідуальних відомостях про застраховану особу в системі персоніфікованого обліку, зокрема відсутні суми заробітної плати, відпрацьованих днів та ознаки роботи по спеціальному стажу, так як, відповідно до ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж з 01.01.2004 року обчислюється лише за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач вважає відмову у призначенні йому грошової допомоги неправомірною, оскільки має загальний стаж роботи понад 36 років.

З огляду на наведене, просить зобов'язати Рожищенське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області зарахувати до його страхового стажу період роботи з 01.06.2011 року по 31.07.2011 року та з 01.06.2017 року по 26.06.2017 року, починаючи з моменту призначення пенсії з 11.04.2017 року, перерахувати пенсію з моменту настання права з 11.04.2017 року. Крім того, просить зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій при призначенні пенсії за віком, відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги зменшили, просяться зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день звернення з заявою про призначення пенсії - 26.06.2017 року, відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Представник Рожищенсього об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області Кухарчук В.М. в судовому засіданні подав суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких просить суд відмовити у задоволенні позову, так як для призначення грошової допомоги позивачу у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» немає підстав, у зв'язку з відсутністю необхідного страхового стажу на посадах, робота яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "є" - "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» тривалістю 35 років.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в адміністративному позові та в запереченні проти цього позову обставини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

У відповідності до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст.70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Рожищенському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійного страхування», згідно його заяви від 26.06.2017 року.

Пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону україни «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено також, що позивач 05.07.2017 року звернувся із заявою до Рожищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, згідно якої просив надати відповідь чому при первинному призначенні пенсії, йому не нараховано та не виплачено грошову допомогу відповідно до п.7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що не заперечується сторонами по справі (а.с.14).

Проте, листом №4404/02-10-21 від 12.07.2017 року Рожищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, позивачу роз'яснено, що в зв'язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи, відмовлено у виплаті вищевказаної грошової допомоги (а.с.8-9).

Загальний страховий стаж позивача становить 36 років 10 місяців 16 днів, що підтверджується наявними доказами в матеріалах справи та не заперечується відповідачем.

З того ж листа Рожищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області та письмового заперечення проти позову вбачається, що період роботи позивача з 01 червня 2011 року по 31 липня 2011 року не зараховується до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, оскільки відсутні дані за цей період в індивідуальних відомостях про застраховану особу в системі персоніфікованого обліку, зокрема відсутні суми заробітної плати, відпрацьованих днів та ознаки роботи по спеціальному стажу, так як, відповідно до ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж з 01.01.2004 року обчислюється лише за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до п.«е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

З матеріалів справи, зокрема копії трудової книжки встановлено, що ОСОБА_1 згідно наказу №261 від 11.08.1983 року переведений на посаду вчителя фізичного виховання Сокілської середньої школи І-ІІ ступенів с.Сокіл Рожищенського району, де працює по даний час (а.с.11, 12).

Згідно довідки №852/01-15 від 16.08.2017 року відділу освіти та молоді Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області та табелів обліку використання робочого часу і підрахунку заробітку вбачається, що з 20.06.2011 року по 15.08.2011 року ОСОБА_1 перебував в основній щорічній відпустці. У червні 2011 року було нараховано та виплачено заробітну плату за 12 робочих днів та відпускні за червень 2011 року в сумі 3630,61 грн., відпускні за липень 2011 року в сумі 2544,12 грн., відпускні за серпень 2011 року в сумі 1231,03 грн.. Відраховано та сплачено страхових внесків за червень 2011 року 130,70 грн., за липень 2011 року 91,59 грн., серпень 2011 року 44,32 грн. (а.с.19, 20, 21, 22, 23, 24).

Разом з тим, внести дані в індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 в системі персоніфікованого обліку за період з 01.06.2011 року по 31.07.2011 року відділ освіти та молоді Рожищенської райдержадміністрації не має можливості, оскільки подання звітності за ліквідованого страхувальника, а саме: відділ освіти Рожищенської райдержадміністрації правонаступником якого є відділ освіти та молоді Рожищенської райдержадміністрації не передбачено програмним забезпеченням (а.с.17).

Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав вважати, що позивач в період з 01.06.2011 року по 31.07.2011 року працював в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, які передбачено Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком, виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх 10 місячних пенсій станом на день її призначення.

Судом встановлено, що станом на день звернення до Рожищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області за призначенням пенсії 26.06.2017 року позивач досяг пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», працював на той час на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і до цього часу позивач не отримував будь-яку пенсію.

З врахуванням вказаних періодів роботи на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії за віком, його страховий стаж на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, становив 35 років.

З врахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що відповідачем неправомірно не включено до стажу роботи позивача періоди його роботи на посаді вчителя фізичного виховання в Сокілській середній школі І-ІІ ступенів с.Сокіл Рожищенського району в період роботи 01.06.2011 року по 31.07.2017 року, що дає підстави для отримання права на призначення пенсії за вислугу років.

Таким чином, покликання відповідача на те, що позивач при призначенні пенсії за віком не мав права на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є безпідставними.

З врахуванням наведеного вище, суд вважає неправомірною відмову відповідача (№4404/02-10-21 від 12.07.2017 року Рожищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області) щодо виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, винесеної за результатами розгляду відповідної заяви позивача від 05.07.2017 року.

За таких обставин суд визнає порушеним право позивача на отримання вказаної допомоги, а тому це право підлягає відновленню шляхом зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п. 7-1 XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.2, 9, 10, 11, ч.1 ст.94, ст.ст.159-163, 167 КАС України, на підставі статті 26, п.7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Рожищенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Зобов'язати Рожищенське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Волинській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день звернення з заявою про призначення пенсії - 26.06.2017 року, відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Рожищенського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України у Волинській області в користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) грн. сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рожищенський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: І.І.Сіліч