Справа № 234/16560/17
Суддя: Чернобай А. О.
Дата ухвалення: 2017-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/590/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2017 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі: головуючого судді Чернобай А.О.,

при секретарі Науменко А.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

24.11.2017 року до Краматорського міського суду надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона є внутрішньо-переміщеною особою з м. Амросіївка, про що свідчить довідка переселенця № 1426/42228 від 16.03.2015 року. З 01.09.2014 року позивач перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області. З квітня 2017 року позивачці зупинена виплата пенсії. Згідно відповіді УПФУ у м. Краматорську їй стало відомо, що відповідно до Порядку здійснення контролю проведення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 365 від 06.06.2016 року Пенсійний фонд України проводить контрольні заходи щодо наявності підстав виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам. У зв'язку з цим, відповідачем було направлено на комісію з питань призначення соціальних виплат внутрішньо-переміщеним особам, в якому зазначені дані для перевірки місця проживання позивачки. По теперішній час позивачка пенсію не отримую. Вважає дії відповідача, щодо припинення нарахування та виплати пенсії з 01 квітня 2017 року неправомірними. Просить зобов'язати Управління ПФУ у м. Краматорську Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії за віком та виплатити заборгованість із пенсії за віком за період з квітня 2017 року по 25ю10.2017 року. Допустити негайне виконання постанови суду в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення на один місяць у розмірі 1710 грн. 02 коп.

У судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її та просила її задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином, надав до суду заперечення на адміністративний позов. Із письмових заперечень відповідача вбачається, що 19.03.2015 року ОСОБА_1 звернулась до управління із заявою про запит пенсійної справи із управління Пенсійного фонду України в Амросіївському районі Донецької області та 01.09.2014 року прийнята на облік як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України по матеріалам електронної пенсійної справи.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року №1706 (далі - Закон №1706) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Пенсійний фонд України розпочав перевірку контрольних заходів щодо наявності підстав для виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам, тому згідно порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365, виплату пенсії в управлінні було призупинено з 01.04.2017 року.

Для поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 повинна звернутись особисто в органи Пенсійного фонду України за місцем реєстрації в якості переселенця та надати оригінали документів, що підтверджують її особистість, підтвердити своє проживання на підконтрольній Україні території (для громадян зареєстрованих як внутрішньо переміщені особи в органах державної влади тощо).

Після надання заяви на поновлення виплати пенсії дані будуть повторно направлені

на Комісію для перевірки фактичного місця проживання.

Станом на 23.11.2017 року ОСОБА_1 за поновленням виплати пенсії не зверталась.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України позивач має право оскаржити рішення

органу владних повноважень в адміністративному суді. З позовної заяви позивача не

зрозуміло, яке рішення він оскаржує, які дії управління він вважає неправомірними. Якщо

позивач не погоджується з припиненням виплати пенсії, він має право звернутися особисто з

відповідною заявою до управління і лише в разі отримання від управління відмови в

поновленні виплати пенсії, він має право оскаржити цю відмову в судовому порядку.

Жодного рішення про відмову в поновленні виплати пенсії управлінням не приймалось. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені

Конституцією та законами України. З урахуванням викладеного, управління вважає, що оскільки управлінням не допущені порушення при здійсненні владних повноважень відносно позивача, то підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні. Просила у позові відмовити.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в м. Краматорську, де отримувала пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

Позивач ОСОБА_1зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно довідки внутрішньо переміщеної особи № 1426/42228 від 16.03.2015 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 13)

Згідно наданих відповідачем заперечень, встановлено, що позивачка з 01.09.2014 року перебуває на обліку в УПФУ в м. Краматорську і отримує пенсію за віком.

Згідно виписки по картковому рахунку вбачається, що пенсія ОСОБА_1 виплачувалась до квітня 2017 року (а.с. 17-18).

Згідно відповіді на звернення позивача вбачається, що з 01.04.2017 року виплату пенсії в Управлінні ПФУ у м. Краматорську Донецької області ОСОБА_1 припинено. (а.с. 9)

Позивачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в м. Краматорську до теперішнього часу, де до теперішнього часу їй нараховується пенсія, виплата якої з квітня 2017 року не здійснюється через отримання інформації про її відсутність за адресою перебування, зазначеній в довідці внутрішньо переміщеної особи.

Предметом спору, порушеного позивачем, є правомірність припинення їй виплати пенсії відповідачем з 01 квітня 2017 року.

Статтею 3 Конституції України закріплене визнання найвищою соціальною цінністю в України людини, її життя і здоров'я, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обов'язок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право відповідно до частини другої статті 46 Основного Закону України гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII, для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через ПАТ «Державний ощадний банк України». Таким чином, умовами призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку місця перебування, що підтверджується довідкою, а також наявність рахунку в установі ПАТ «Державний ощадний банк».

Згідно п. 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року (в редакції Постанови КМ № 352 від 08.06.2016) (далі Порядок № 509), довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону та абзацом шостим цього пункту. Довідка, видана до 1311.2016 року, яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону.

Як встановлено в судовому засіданні довідка про взяття позивача на облік як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, не скасована, рішення про скасування дії довідки відповідно до статті 12 Закону керівником уповноваженого органу за місцем проживання особи не приймалося.

Питання виплати пенсій врегульовані статтею 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058 (далі Закон № 1058), за якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Закон № 1058 або інший закон з питань пенсійного забезпечення не передбачає будь-яких підстав зупинення або непоновлення виплати вже призначеної пенсії, є тільки підстави припинення виплати відповідно до статті 49 цього Закону, але жоден з таких випадків управлінням не застосований та не доведений. Вказаною нормою Законутакож передбачено, що виплата пенсії припиняється або за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду, або за рішенням суду.

Рішення про припинення виплати пенсії позивачу з 01 квітня 2017 року відповідачем не виносилось.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно положень статті 1 Конвенції, статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Положеннями статті 14 Конвенції регламентовано, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Таким чином, право позивача на отримання пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

До такого висновку суд дійшов і з врахуванням правової позиції Європейського Суду з прав людини, викладеній у справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», в якій встановив обов'язок держави, навіть за відсутності належного ефективного контролю над частиною власної території, вжити заходів у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Припинивши позивачці виплату пенсії через відсутність її за місцем перебування, відповідач послався на Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365, який не є законом, а тому як підзаконний нормативно-правовий акт не може змінювати в бік звуження права громадян, які встановлені нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

З огляду на приведене, враховуючи, що пенсія є виплатою довічною та постійною, суд прийшов до висновку про порушення відповідачем вимог статті 19 Конституції України, частини першої статті 49 Закону № 1058-VI, оскільки з 01 квітня 2017 року позивачу зупинено виплату пенсії без прийняття відповідного рішення і за відсутності законодавчо встановлених підстав.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не наведено жодного порушення з боку позивача, яке б відповідно до чинного законодавства було б підставою для припинення виплати її пенсії. Діючи поза законом, відповідач тим самим свавільно втрутився у право позивача на отримання пенсії, що призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту шляхом задоволення вимог позивача в частині зобов'язання відповідача поновити виплату їй пенсії з часу припинення.

Відповідно до частини другої статті 46 Закону № 1058 нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Пенсійний орган, приймаючи рішення про припинення виплати пенсії, не вказав та не обґрунтував на якій саме з підстав припинено виплату пенсії. Тобто відповідач прийняв спірне рішення, яке є протиправним внаслідок його необгрунтованості, невизначеності та незрозумілості.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області щодо зупинення їй виплати пенсії за віком з 1 квітня 2017 року неправомірними підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про зобов'язання відповідача поновити нарахування і виплату пенсії ОСОБА_1 та виплатити заборгованість з квітня 2017 року також підлягають задоволенню, оскільки є похідними від визнання дій неправомірними.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КАС України необхідно допустити негайне виконання постанови суду у межах суми виплати пенсії за один місяць.

Позовна вимога про визнання протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську щодо невиплати пенсії позивачеві з квітня 2017 року не підлягає задоволенню, оскільки відповідач не допустив бездіяльність, а навпаки вчинив дії шляхом припинення нарахування та виплати пенсії.

На підставі Конституції України, ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», рішень Європейського суду та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, керуючись, ст.ст.2, 11, 71, 86, 99, 160-163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області щодо припинення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 з 1 квітня 2017 року.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1 квітня 2017 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України допустити негайне виконання постанови суду в частині виплати пенсії у межах суми за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.О. Чернобай