Справа № 461/4209/17
Суддя: Городецька Л. М.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/4209/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.11.2017 р. Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді Городецької Л.М.,
при секретарі Думичі Р.М.,
за участю представників:
позивача Лилика В.В.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії,
ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії,мотивуючи свої позовні вимоги наступним. Він перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 31.12.2016 року його було звільнено з органів Національної поліції через непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час, про що військово-лікарською комісією видано свідоцтво про хворобу №263 від 04.11.2016 року. Вислуга років на день звільнення становила 23 роки. Стверджує, що відповідач нараховує йому пенсію у невірному розмірі, який на його думку становить не 59 % грошового забезпечення, а 64 % суми грошового забезпечення у відповідності до вимог п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На своє звернення до відповідача про здійснення перерахунку пенсії отримав відмову, мотивовану відсутністю правових підстав для здійснення вказаного вище перерахунку. Вважає, відмову відповідача незаконною, оскільки його звільнення зі служби в поліції відбулося на підставі п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу). У зв`язку із цим просить суд зобов`язати ГУ ПФ України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії з 01 січня 2017 року ОСОБА_2 в підвищеному розмірі з урахуванням п. «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 64 % суми грошового забезпечення.
22.06.2017 року представником позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 подано заяву про уточнення позовних вимог у якій просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплачувати щомісячну пенсію за вислугу років ОСОБА_2 відповідно до приписів п. «а» ч.1 ст.13 Закону №2262-XII, виходячи із розрахунку 64 % відповідної суми грошового забезпечення, а саме: за вислугу 20 років 55% відповідної суми грошового забезпечення та за кожний рік вислуги років понад 20 років 3 % відповідної суми грошового забезпечення, а також здійснити йому виплату недоотриманої за період з 01.01.2017 року суми пенсії.
У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги надавши пояснення аналогічні викладеним у змісті позовної заяви.
Представник відповідача ГУ ПФУ у Львівській області Дяків Л.В. заперечив проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях (а.с. 21-23), додатково надав пояснення про те, що формування грошового забезпечення, з якого проводиться призначення (перерахунок) пенсій військовослужбовцям та обрахунок їх вислуги років, не входить до компетенції уповноважених структурних підрозділів міністерств та відомств, на які покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних документів, а відтак ГУ ПФ України у Львівській області не є належним відповідачем по справі. Крім того, стверджує, що військово-медичною комісією не прийнято рішення про непридатність ОСОБА_2 до служби в поліції, тому головним управлінням ПФУ у Львівській області позивачу було призначено пенсію відповідно до чинного законодавства та обчислено у розмірі 59 % грошового забезпечення.
Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
31.12.2016 року ОСОБА_2 був звільнений з органів Національної поліції через непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час, про що військово-лікарською комісією видано свідоцтво про хворобу №263 від 04.11.2016 року (а.с.5-6). Вислуга років на день звільнення становила 23 роки, основний розмір пенсії 59 % грошового забезпечення (а.с.7).
Позивач, не погоджуючись з розміром призначеної пенсії звернувся до суду з позовом.
Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Відповідно до пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» (далі - Постанова № 393) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів: щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
У відповідності до вимог ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення (п. «а»).
Статтею 77 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено перелік підстав звільняється зі служби в поліції та припинення служба в поліції, зокрема: у зв`язку із закінченням строку контракту ; через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; через службову невідповідність; зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України ; за власним бажанням; у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.
Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_2 31.12.2016 року був звільнений з органів Національної поліції через непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час, що підтверджується Свідоцтвом про хворобу №263 від 04.11.2016 року виданого військово-лікарською комісією (а.с.5), а відтак звільнений через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.
Крім того, згідно з Витягу з наказу №498 о/с від 08.12.2016 року ОСОБА_2 звільнений зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII через хворобу.
З огляну на вищевикладене, не відповідають фактичним обставинам справи покликання представника відповідача про те, що військово-медичною комісією не прийнято рішення про непридатність ОСОБА_2 до служби в поліції.
Поряд з тим, на день звільнення позивача діяв «Порядок проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України», затверджений наказом МВС від 06.02.2001 року №85, яким керувалася комісії при видачі Свідоцтва про хворобу №263.
Розбіжності у формулюваннях наведених у Свідоцтві та п.2 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII не спростовують факту наявності у позивача хвороби, яка стала підставою для його звільнення.
На думку суду призначення та нарахування позивачу пенсії без урахування вказаної вище обставини є порушенням його майнових прав.
Як встановлено матеріалами справи, вислуга років на службі у позивача становить 23 роки, а відтак, відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", останній має право на пенсію в розмірі 64 % відповідних сум грошового забезпечення.
Поряд з тим, роблячи такий висновок, суд звертає увагу на особливу важливість принципу «належного урядування», який виокремлює Європейський суд з прав людини. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії», п. 120, «Онер`їлдіз проти Туреччини», п. 128, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови», п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі», п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії», п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії», п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини», п. 128, та «Беєлер проти Італії», п. 119).
Згідно зі ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, що на думку колегії апеляційного адміністративного суду, дотримано судом першої інстанції.
Отже, суд зазначає, що має місце протиправна бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
Частиною першою статті 11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 є підставним та підлягає до задоволення.
Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до вимог ст.161 КАС України, оскільки з 01.01.2017 року органи Пенсійного фонду України звільнені від сплати судового збору (Закон України від 06.12.2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»), а Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 року № 17 (чинна з 27.01.2017 року) затверджено бюджет Пенсійного фонду України на 2017 рік, яким кошти на сплату судового збору також не передбачені, а відтак сплачений ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640 грн. слід стягнути на його користь з Державного бюджету України на підставі ч.1 ст.94 КАС України.
Керуючись ст.ст. 6-14, 86, 94, 159, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
п о с т а н о в и в :
Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплатити пенсію за вислугу років ОСОБА_2 у відповідності до вимог п. «а» ч.1 ст.13 Закону №2262-XII, виходячи із розрахунку 64 % відповідної суми грошового забезпечення, а саме: за вислугу 20 років 55% відповідної суми грошового забезпечення та за кожний рік вислуги років понад 20 років 3 % відповідної суми грошового забезпечення, а також здійснити йому виплату недоотриманої за період з 01.01.2017 року суми пенсії.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 сплачений ним судовий збір в розмір 640 (шістсот сорок) грн.
На постанову суду першої інстанції може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом першої інстанції частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Суддя Л.М.Городецька