Справа № 2-а-338/11
Суддя: Мельниченко С. П.
Дата ухвалення: 2011-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-338/11
№ б/н
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 березня 2011 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Мельниченко С.П.

при секретарі Білодід Ю.П.

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС роти ДПС ДАІ № 2

для обслуговування доріг державного значення УДАІ УМВС України в Запорізькій області старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, як адміністративного суду, знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС роти ДПС ДАІ № 2 для обслуговування доріг державного значення УДАІ УМВС України в Запорізькій області старшого сержанта міліції ОСОБА_2 в якому позивач просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 228460, винесену відповідачем у справі 17.10.2010 р. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 17.10.2010 р. відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого 17.10.2010 р. о 14-20 годин позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в с. Камянське на а/д Харків-Сімферополь, перевищила встановлену швидкість руху на 27 км/год.

Відразу після складення протоколу відповідачем було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави.

Позивач вважає вищевказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Позивачка рухалась в щільному потоці транспортних засобів, а отже прилад Радіс, яким зафіксовано швидкість, міг зафіксувати швидкість іншого автомобілю. Інспектором не надано доказів того, що приладом Радіс зафіксовано саме швидкість автомобіля позивачки.

Також відповідачем при розгляді справи не було дотримано вимоги ст.. 246 КУпАП, що потягло за собою винесення необґрунтованої постанови, яка підлягає скасуванню.

Крім того, відповідачем порушено вимоги ст.. 254 КУпАП, оскільки позивачеві не надано протокол про адміністративне правопорушення

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила суд задовольнити їх та пояснила, що коли вона була зупинена інспектором і не погодилась з порушенням швидкісного режиму, інспектор запропонував їй визнати себе винною і вона написала в протоколу про адміністративне правопорушення про визнання своєї провини.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши заперечення проти позову в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачка визнала себе винною про що зазначила в протоколі, а отже підстав для задоволення позову не має.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає, що в задоволенні позовних вимог позивача належить відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом по справі встановлено, що 17.10.2010 р. інспектором ДПС роти ДПС ДАІ № 2

для обслуговування доріг державного значення УДАІ УМВС України в Запорізькій області старшим сержантом міліції ОСОБА_2 винесено постанову серії АР № 228460 якою ОСОБА_1 визнано винною в тому, що 17.10.2010 р. о 14-20 годин на а/д Харків-Сімферополь в с. Камянське вона, керуючи автомобілем НОМЕР_1, перевищила швидкість руху на 27 км/год. Рухалась зі швидкістю 87 км/год., чим скоїла правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вказана постанова за змістом відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи постанову винесено відповідачем в межах його повноважень та у спосіб встановлений КУпАП, з урахуванням обставин, що мають значення для справи та необхідних доказів, з дотриманням необхідного балансу між вчиненим правопорушенням та покаранням, у присутності позивача та у строки встановлені КУпАП.

В той же час позивачем не надано доказів того, що постанова винесена відповідачем упереджено, не добросовісно, не розсудливо чи з порушенням дотриманням принципу рівності перед законом.

Як вбачається з пояснень позивача та заперечень відповідача, а отже не підлягає доказуванню, позивачка при розгляді справи про адміністративне правопорушення визнала себе винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідач мав в наявності два докази винності позивачки : протокол про адміністративне правопорушення та пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які не суперечили один одному, а отже у відповідача були всі підстави для визнання позивачки винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На думку суду, склалась ситуація коли позивач визнав себе винним при складанні протоколу та винесенні постанови, а в подальшому, з метою уникнення відповідальності, подав даний позов до суду.

Невручення позивачці копії протоколу про адміністративне правопорушення не може бути підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 4-9, 13, 14, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, ст. ст. 247, 292, 293 КУпАП, Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р., -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора ДПС роти ДПС ДАІ № 2 для обслуговування доріг державного значення УДАІ УМВС України в Запорізькій області старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає

Суддя С.П. Мельниченко