Справа № 821/1433/17
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1433/17
08 год. 30 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

секретар: Васильєва В.В.,

за участю:

представника позивача - Христич С.М.,

представника відповідача - Колганової Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до приватного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль"

про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

встановив:

Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - відділення Фонду, позивач) звернулось до суду з позовом до приватного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" (далі - ПрАТ "Херсонська ТЕЦ", товариство, підприємство, відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь адміністративно-господарські санкції у сумі 73254,17 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у сумі 4717,30 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, обґрунтовує їх тим, що за змістом статей 18 - 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць. Підприємства, установи, організації, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу. Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені.

Так, у 2016 році при середньообліковій штатній чисельності працівників 515 осіб відповідач мав працевлаштувати 21 особу з інвалідністю, а працевлаштував 20 осіб, тобто норматив працевлаштування не виконав.

Таким чином, за 1 робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом в 2016 році, відповідач до визначеного законом терміну самостійно мав сплатити адміністративно-господарську санкцію у розмірі 73254,17 грн. В добровільному порядку відповідач у встановлені законом строки адміністративно-господарську санкцію не сплатив, а тому повинен сплатити цю санкцію та пеню.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, заперечення на позов мотивує тим, що приватне акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" вживає вичерпних заходів з дотримання законодавства щодо соціального захисту інвалідів. Важливим чинником, що ускладнює виконання квот працевлаштування інвалідів є специфіка виробничих процесів товариства, воно є виробником теплової та електричної енергії, виробничі процеси передбачають експлуатацію обладнання підвищеної небезпеки. Зокрема, до робіт з підвищеною небезпекою згідно з Переліком, затвердженим наказом Держнаглядохоронпраці України від 26.01.2005 №15, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.02.2005 за № 232/10512, віднесено випробування та обслуговування парових і водогрійних котлів, економайзерів, паропроводів, трубопроводів гарячої води, пароперегрівників, теплообмінників, тепломеханічного устаткування, посудин, що працюють під тиском, роботи в охоронних зонах ліній електропередач, роботи на кабельних лініях і діючих електроустановках та інші. Для виконання окремих робіт необхідними є попередній та періодичні медичні огляди працівників. Стан здоров'я особи є не тільки об'єктивною причиною відмови у працевлаштуванні, а й може стати підставою для звільнення працівника у зв'язку із погіршенням стану здоров'я.

Для окремих видів робіт відповідно до наказу Міністерства охорони здоров'я України від 23.09.1994 передбачена потреба у професійному доборі. Так, для робіт з обслуговування діючих електроустановок напругою до і вище 1000 В та виконання в них оперативних переключень, робіт з нафто- та газопроводами передбачається наявність у працівників таких якостей як сенсорна реакція, увага, швидкість переключення уваги, пам'ять зорова та слухова, емоційна стійкість та почуття тривоги, тощо.

Отже, комплектація вакансій товариства потребує добору осіб не тільки за фаховими критеріями, а й врахування стану здоров'я особи. Ігнорування останнього може призвести до непередбачуваних наслідків не тільки у вигляді подальшого погіршення стану здоров'я працівника, а й створення аварійних ситуацій в роботі товариства, як енерговиробника.

Із середньооблікової кількості штатних працівників за 2016 рік (515 осіб), 58% - 297 осіб працюють у шкідливих умовах. В своєму листі від 18.05.2016 № 5507/2/4.2-ДП-16 Державна служба України з питань праці роз'яснила, що відповідно до стаття 17 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" з метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів їм забезпечується право працювати на підприємствах (об'єднаннях), в установах і організаціях зі звичайними умовами праці. Відповідно, в умовах, коли специфіка підприємства зумовлює пов'язаність переважної більшості посад на підприємстві з особливо шкідливими та небезпечними умовами праці, де заборонена праця інвалідів, праця інвалідів має використовуватися на такому підприємстві з урахуванням такої специфіки. При визначенні нормативу для працевлаштування інвалідів слід враховувати лише ту кількість робочих місць, які не пов'язані зі шкідливими важкими та небезпечними умовами праці. Відповідно до частини п'ятої статті 24 Кодексу законів про працю України забороняється укладення трудового договору з громадянином, якому за медичним висновком запропонована робота, протипоказана за станом здоров'я.

Відповідач звертає увагу, що самовільна безпідставна відмова у працевлаштуванні інвалідів за весь час діяльності ПрАТ "Херсонська ТЕЦ" не допускалась. Товариством не порушувались квоти працевлаштування інвалідів з урахуванням кількості працівників, що працюють в нормальних умовах, які не мають обмежень за станом здоров'я працівника.

Протягом 2016 року ПрАТ "Херсонська ТЕЦ", крім вжиття заходів щодо самостійного пошуку кандидатів для прийняття на роботу, надавало до Херсонського міського центру зайнятості інформацію про попит на робочу силу (вакансії) за формою № 3-ПН (з позначкою "вакансії для інвалідів"). Відмов з боку підприємства у працевлаштуванні осіб з обмеженими фізичними можливостями за направленням Херсонського міського центру зайнятості ні протягом 2016 року, ні протягом інших звітних періодів не було.

Відповідач вважає, що ним в повному обсязі виконані вимоги Закону України, в задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

За приписами ст. 18 Закону України від 21.03.1991 № 875-XII "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 18-1 зазначеного Закону рішення про визнання інваліда безробітним і взяття його на облік для працевлаштування приймається центром зайнятості за місцем проживання інваліда на підставі поданих ним рекомендації МСЕК та інших передбачених законодавством документів. Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Судом встановлено, що з 28 серпня по 4 вересня 2017 року Головним управлінням Держпраці у Херсонській області (далі - управління Держпраці) було проведено планову перевірку приватного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" з питань додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, про що складено акт від № 21-01-235/260 (далі - акт перевірки).

За наслідками перевірки управління Держпраці дійшло до висновку про порушення товариством вимог ст. 19 Закону України від 21.03.1991 № 875-ХІІ. В акті перевірки управління Держпраці зазначає, що відповідно до звіту із праці за січень - грудень 2016 року за формою 1-ПВ та довідки підприємства від 30.08.2017 № 01-22/90 середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу за 2016 рік складає 515 осіб. Норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів встановлений у кількості 21 робочого місця, але на момент проведення перевірки за 2016 рік середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, складає 20 осіб (звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2016 рік), тобто зазначений норматив на підприємстві не виконаний.

Суд з таким висновком погодитись не може, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Тобто, адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв'язку із вчиненням правопорушення.

За змістом ст. 18-1 зазначеного Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" обов'язок зі здійснення пошуку підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань покладений на Державну служба зайнятості.

За інформацією приватного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" протягом 2016 року товариство неодноразово зверталось до Херсонського міського центру зайнятості зі звітністю про інформацію про попит на робочу силу (вакансії) за формою № 3-ПН (із позначенням про можливість працевлаштування інвалідів; листи від 22.04.2016 № 01-22/70, від 27.04.2016 № 01-22/71, від 31.05.2016 № 01-22/92, від 04.07.2016 № 01-22/113, від 01.08.2016 № 01-22/122, від 30.08.2016 № 01-22/139, від 03.10.2016 № 01-22/147, від 28.10.2016 № 01-22/160, від 28.11.2016 № 01-22/172, від 26.12.2016 № 01-22/183).

Херсонський міський центр зайнятості листом від 27.10.2017 № 04-24/24.93 підтвердив, що, дійсно, отримав від ПрАТ "Херсонська ТЕЦ" інформацію за формою 3-ПН "Звіт про наявність вакансій" (затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 31.05.2013 № 316), із позначенням у II розділі "Характеристики вакансії (й) та вимоги до претендентів" за можливості працевлаштування відповідної категорії громадян-інвалідів та працевлаштував одну особу за посадою "касир на підприємстві". Окрім того, в цьому ж листі Херсонський міський центр зайнятості зазначив, що для оперативного укомплектування вакансій та більш якісного підбору персоналу ним за участю ПрАТ "Херсонська ТЕЦ" проводились міні-ярмарки вакансій, на які запрошувались зареєстровані в центрі зайнятості особи з обмеженими фізичними можливостями.

Таким чином, наявними у справі доказами підтверджується, що відповідач виконав вимоги законодавства щодо створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, та зі своєї сторони вживав заходи щодо їх заповнення, тоді як закон не вимагає від роботодавця займатися пошуком інвалідів для працевлаштування.

Наведений висновок узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 20.06.2011 у справі № 21-60а11, яка полягає в тому, що обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування. Якщо відповідачем вжито усіх залежних від нього заходів щодо утворення робочих місць для працевлаштування інвалідів, на нього не може бути покладена відповідальність за не направлення уповноваженими органами необхідної кількості інвалідів для працевлаштування, відсутність у населеному пункті за місцем знаходження підприємства інвалідів, які бажають працевлаштуватись.

За таких обставин суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 КАС України, суд,-

постановив:

В задоволенні позовних вимог Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до приватного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" про стягнення адміністративно-господарських санкцій у сумі 73254,17 грн. та пені у сумі 4717,30 грн. відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 28 листопада 2017 р.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 10.3.4