Справа № 826/9700/17
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9700/17 Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда В.І. Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

23 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Шевченко О.С.,

представника третьої особи (ТОВ "Рантьє") - Дудник О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рантьє" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Міністерства юстиції України, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Рантьє" та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бородіна Ольга Василівна, про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернулася до суду з позовом до Міністерства юстиції України, у якому просила:

визнати протиправним та скасувати наказ Мін'юсту від 02.08.2017 № 2471/5 "Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", яким задоволено у повному обсязі скаргу кінцевого бенефіціарного власника компанії з обмеженою відповідальністю Парісіфія Трейдінг Лтд ОСОБА_7 від 26.07.2017;

зобов'язати Мін'юст поновити реєстраційні дії № 5057673 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах" та № 6057673 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи", що проведені приватним нотаріусом (державним реєстратором) Бородіною Ольгою Василівною на підставі рішення позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Рантьє", які відбулися 20.07.2017 у м. Київ по вул. Саксаганського, буд. 102, кв. 20, шляхом скасування дій № 8057673 та № 9057673.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2017 року позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі третя особа - ТОВ "Рантьє" просить зазначене рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні вимог позивача, при цьому вказує на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судовому засіданні представники третьої особи та відповідача підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити. Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції виходить із таких фактичних обставин.

З матеріалів справи встановлено, що компанія Парісіфія Трейдінг Лтд є мажоритарним власником ТОВ "Рантьє". Кінцевим бенефіціарним власником компанії Парісіфія Трейдінг Лтд є ОСОБА_7

20.07.2017 приватним нотаріусом проведено реєстраційні дії № 5057673 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах" та № 6057673 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи".

Вважаючи зазначені реєстраційні дії протиправними, ОСОБА_7 звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою, у якій просив їх скасувати. В обґрунтування доводів послався на порушення реєстратором вимог ст. 15, 17, п.п. 1, 2, 6 ч. 1 ст. 27, п. 4 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

За результатами розгляду скарги ОСОБА_7, Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі за текстом - Комісія) склала висновок від 01.08.2017, згідно із яким встановлено, що приватним нотаріусом при вчиненні оскаржуваних реєстраційних дій було допущено порушення законодавства, оскільки документи, подані для проведення реєстраційних дій, не відповідають вимогам чинного законодавства, а саме наступним.

1. На позачергових загальних зборах учасників ТОВ "Рантьє" від імені товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Д", на підставі протоколу позачергових загальних зборів учасників від 20.07.2017 р. № 20/07-17, діє генеральний директор ОСОБА_5, однак зазначений протокол поданий не був.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 27 Закону встановлено, що підставою для зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації, є подання документів або відомостей, визначених цим Законом, не в повному обсязі.

У зв'язку з викладеним, згідно з висновком Комісії, приватний нотаріус мала зупинити розгляд документів, поданих для державної реєстрації, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону;

2. До переліку питань, рішення щодо яких вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50% загальної кількості голосів учасників товариства, відповідно до п. 8.8 нової редакції статуту ТОВ "Рантьє" не включено питання про внесення змін до статуту. Однак зазначено, що рішення про внесення змін до статуту тощо вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності не менше як ? загальної кількості голосів учасників.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про господарські товариства", до компетенції загальних зборів належить, зокрема: а) визначення основних напрямів діяльності акціонерного товариства і затвердження його планів та звітів про їх виконання; б) внесення змін до статуту товариства, у тому числі зміна розміру його статутного капіталу.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України "Про господарські товариства", з питань, зазначених у п.п. "а", "б" ст. 41 цього Закону, а також при вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50% загальної кількості голосів учасників товариства.

Згідно з ч. 2 ст. 98 Цивільного кодексу України, рішення про внесення змін до статуту товариства, відчуження майна товариства на суму, що становить п'ятдесят і більше відсотків майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у ? голосів, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, відповідно до п. 5.4 нової редакції статуту ТОВ "Рантьє", зокрема, якщо учасники протягом першого року діяльності не сплатили повністю суму вкладів, товариство повинно оголосити про зменшення свого статутного капіталу або прийняти рішення про ліквідацію.

Однак, згідно зі ст. 52 Закону України "Про господарські товариства", якщо учасники до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства не внесли (не повністю внесли) свої вклади, загальні збори учасників приймають одне з таких рішень: про виключення із складу товариства тих учасників, які не внесли (не повністю внесли) свої вклади, та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про зменшення статутного капіталу та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про ліквідацію товариства.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 28 Закону, підставою для відмови у державній реєстрації є: документи суперечать вимогам Конституції та законів України.

У зв'язку з викладеним, згідно з висновком Комісії, приватний нотаріус мала зупинити розгляд документів, поданих для державної реєстрації, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 28 Закону;

3. Назва засновника - нерезидента відповідно до ЄДР - компанія з обмеженою відповідальністю Парісіфія Трейдінг, а у протоколі позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Рантьє" від 20.07.2017 р. № 20/07-17-1 та статуті у новій редакції - компанія з обмеженою відповідальністю Парісіфія Трейдінг Лтд.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 27 Закону встановлено, що підставою для зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації, є невідповідність відомостей, зазначених у документах, поданих для державної реєстрації, відомостям, що містяться в ЄДР.

У зв'язку з викладеним, згідно з висновком Комісії, приватний нотаріус мала зупинити розгляд документів, поданих для державної реєстрації, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 27 Закону;

4. Відповідно до протоколу позачергових загальних зборах учасників ТОВ "Рантьє" та нової редакції статуту, створюється одноосібний виконавчий орган Генеральний директор. При цьому, директор та заступник директора не звільнені, а підпорядковуються Генеральному директору, що суперечить ст. 62 Закону України "Про господарські товариства".

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про господарські товариства", у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Дирекцію очолює генеральний директор. Членами виконавчого органу можуть бути також і особи, які не є учасниками товариства.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 28 Закону, підставою для відмови у державній реєстрації є: документи суперечать вимогам Конституції та законів України.

У зв'язку з викладеним, згідно з висновком Комісії, приватний нотаріус мала зупинити розгляд документів, поданих для державної реєстрації, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 28 Закону.

З огляду на зазначене, Комісія у своєму висновку вказала на наявність правових підстав для задоволення у повному обсязі скарги ОСОБА_7 та, як наслідок, скасування оскаржуваних реєстраційних дій у ЄДР, а також про необхідність тимчасово заблокувати доступ до ЄДР приватному нотаріусу.

На підставі висновку Комісії від 01.08.2017 Міністерством юстиції України видано Наказ від 02.08.2017 № 2471/5, яким, відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 27, п. 5 ч. 1 ст. 28, ч. 6 ст. 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", та Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. № 1128, наказано:

задовольнити у повному обсязі скаргу кінцевого бенефіціарного власника компанії з обмеженою відповідальністю Парісіфія Трейдінг ОСОБА_7 від 26.07.2017 р.;

скасувати реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, від 20.07.2017 р. № 5057673 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах" та № 6057673 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи", проведені приватним нотаріусом щодо ТОВ "Рантьє";

тимчасово заблокувати доступ до ЄДР приватному нотаріусу строком на 2 (два) місяці.

Не погоджуючись із Наказом Мін'юсту від 02.08.2017 № 2471/5, позивач звернулася до суду.

Задовольняючи позов, суд попередньої інстанції мотивував своє рішення тим, що твердження Комісії, зазначені у висновку, який став підставою для прийняття оскаржуваного наказу, є передчасними та такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах.

Перевіривши правову оцінку обставин справи, повноту їх встановлення та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, з урахуванням доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом спору у даній адміністративній справі є наказ Міністерства юстиції України про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи оскаржуване рішення Міністерства юстиції України на відповідність названим критеріям, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі за текстом - Закон) рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (крім випадків, якщо такі реєстраційні дії проведено на підставі рішення суду); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Згідно з частинами 5, 6 та 9 ст. 34 вказаного Закону скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та повинна відповідати наведеним у цій нормі вимогам.

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову в задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) шляхом прийняття рішення, зокрема, про: скасування реєстраційної дії, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатом розгляду скарги, - у разі оскарження реєстраційної дії, рішення територіального органу Міністерства юстиції (п. «а» ч. 6 ст. 34 Закону); тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру (п. «г» ч. 6 ст. 34 Закону).

Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ", "д" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть прийняти мотивоване рішення, в якому передбачити шляхи для задоволення скарги.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб'єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог цієї норми права, постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації.

Відповідно до п. 2 зазначеного Порядку для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючи комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Міністерством юстиції України або відповідним територіальним органом.

Згідно з п. 12 Порядку за результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

У розглядуваному випадку Міністерство юстиції України прийняло оскаржуваний Наказ від 02.08.2017 № 2471/5 на підставі висновку Комісії від 01.08.2017, у якому зазначено, що скарга ОСОБА_7 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Разом з тим, у частині 8 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» наведено перелік підстав, наявність будь-якої з них обумовлює виникнення обов'язку у Міністерства юстиції України та його територіальних органів відмовити у задоволенні скарги.

Вимоги цієї правової норми є імперативними, тобто незалежно від висновку Комісії щодо обґрунтованості доводів скаржника, Міністерство юстиції України, яке в силу наведених положень Закону та Порядку є суб'єктом розгляду скарги, за наявності станом на момент прийняття рішення передбачених ч. 8 ст. 34 Закону обставин, зобов'язане у задоволенні такої скарги відмовити.

Це обумовлює і обов'язок у суб'єкта розгляду скарги перевірити існування таких обставин.

За правилами п. 4 ч. 8 ст. 34 Закону Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги у разі наявності інформації про судове провадження у зв'язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що на час прийняття спірного рішення в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала справа за позовом Компанії Парісіфія Трейдінг ЛТД до Державного реєстратора Бородіни Ольги Василівни (приватний нотаріус) про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії.

Як випливає зі змісту позовної заяви, у межах вказаного судового спору Компанією Парісіфія Трейдінг ЛТД заявлено такі вимоги: скасувати та визнати нечинними реєстраційні дії № 5057673 та № 6057673, проведені приватним нотаріусом Бородіною Ольгою Василівни на підставі рішення позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «РАНТЬЄ», які начебто відбулись 20 липня 2017 року у м. Київ, по вул Саксаганського, буд. 102, кв.20 (а.с. 41 зворот).

Колегією суддів встановлено, що наведені вимоги є аналогічними тим, які ставилися у поданій до Міністерства юстиції України скарзі від 25.07.2017 ОСОБА_7, який є кінцевим бенефіціарним власником компанії Парісіфія Трейдінг Лтд.

З урахуванням наведеного, апеляційним судом встановлено, що станом на час прийняття Міністерством юстиції України наказу від 02.08.2017 № 2471/5 у провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала справа, спір у який виник між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави.

За правилами ч. 2 ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» інформація про суд, який розглядає справу, сторони спору та предмет позову, дату надходження позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення, стадії розгляду справи, місце, дату і час судового засідання, рух справи з одного суду до іншого є відкритою та має бути невідкладно оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України, крім випадків, установлених законом.

З наявних у справі доказів встановлено, що на офіційному веб-порталі судової влади України court.gov.ua було оприлюднено інформацію про те, що 01.08.2017 Окружним адміністративним судом міста Києва було зареєстровано позовну заяву Компанії Парісіфія Трейдінг ЛТД до Державного реєстратора Бородіни Ольги Василівни (приватний нотаріус) про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії з присвоєнням єдиного унікального номеру 826/9540/17.

Таким чином, з огляду на імперативні приписи ч. 8 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» відповідач повинен був прийняти рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7, при цьому незалежно від висновків Комісії щодо обґрунтованості доводів скаржника, проте всупереч вимогам цієї норми права, прийняв наказ, яким скаргу задовольнив у повному обсязі.

Зазначена обставина, на думку колегії суддів, є самостійною підставою для визнання протиправним і скасування оскаржуваного наказу відповідача «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 02.08.2017 № 2471/5.

Колегія суддів відхиляє посилання відповідача на положення абз. 2 п. 11 Порядку, згідно з яким у разі повідомлення скаржником та/або його представником, іншими особами, які беруть участь у розгляді скарги по суті, про наявність судового спору між тими самими сторонами, з того ж предмета, з тих же підстав, про які зазначено у скарзі, ними надається копія відповідного рішення суду на засідання комісії, оскільки, ненадання такого рішення не спростовує обставин існування аналогічного судового спору. При цьому колегія суддів враховує, що Комісію під час її засідання було повідомлено про існування такого спору, що підтверджено відповідачем у запереченнях на позовну заяву.

Також, на думку колегії суддів, при прийнятті оскаржуваного рішення не було дотримано вимог пункту 8 Порядку, в силу яких під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об'єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб'єкта оскарження, і вирішує:

1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб'єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб'єкта оскарження;

2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб'єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб'єктом оскарження на законних підставах;

3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора);

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Зі змісту скарги, поданої 25.07.2017 ОСОБА_7, випливає, що він обґрунтовував свої вимоги наступними обставинами:

відсутній оригінал або нотаріально засвідчена копія апостилю довіреності від 31.10.2016;

реєстраційні дії здійснено не у відповідності з переліком змін, зазначених у двох заявах про державну реєстрацію (форма 3);

відсутня квитанція про сплату адміністративного збору за проведення державної реєстрації у сумі 288,00 грн.;

в заявах про державну реєстрацію змін не зазначено кількість сторінок та статус особи, яка подала заяву;

рішення та статут прошиті і пронумеровані приватним нотаріусом; на статуті посвідчувальний напис зроблений нотаріусом не за формами 65 та 69 «Правил ведення нотаріального діловодства» (а.с. 67-68).

Разом із тим, колегією суддів встановлено, що у висновку Комісії від 01.08.2017 не надано оцінки жодній із обставин, якими обґрунтовано вимоги скаржника.

Апеляційний суд відзначає, що наявність у Комісії передбаченого пунктом 8 Порядку права досліджувати інші обставини, які мають значення для об'єктивного розгляду скарги, у жодному разі не позбавляє її обов'язку, передбаченого цією ж правовою нормою, встановити наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника.

Лише у такому разі можна стверджувати про обґрунтованість рішення суб'єкта владних повноважень, його добросовісність та неупередженість під час прийняття такого рішення, у розумінні п. 3, 4, 5 ч. 3 ст. 2 КАС України.

Наразі ж колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення відповідача цим вимогам не відповідає, оскільки оцінка безпосередньо доводам скаржника не надавалася взагалі, так само не надавалася оцінка доводам, викладеним у запереченнях на скаргу (а.с. 84-87), існування або відсутність передбачених ч. 8 ст. 34 Закону підстав для відмови у задоволенні скарги також не перевірялася.

Вказані обставини, на думку апеляційного суду, безумовно свідчать про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення відповідача.

Суд попередньої інстанції, розглядаючи справу, з метою повного і всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, дійшов висновку про необхідність надання оцінки твердженням Комісії, зазначеним у висновку, який став підставою для прийняття оскаржуваного наказу.

Зокрема, судом було встановлено, що згідно із протоколом від 20.07.2017 р. № 20/07-17-1 позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Рантьє", на зборах присутні учасники: компанія Парісіфія Трейдінг Лтд, яка володіє 99,5% частки статутного капіталу товариства, в особі ОСОБА_9 (паспорт України НОМЕР_1, виданий 23.10.2013 р.), на підставі довіреності, виданої 31.10.2016 р., засвідченої шляхом проставлення апостилю за № LM 119110/16 від 22.12.2016 р.; ТОВ "Фактор Д", яке володіє 0,5% частки статутного капіталу товариства, в особі Генерального директора ОСОБА_5 (паспорт України серії НОМЕР_2, виданий 23.10.2013 р.), на підставі протоколу позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Фактор Д" від 20.07.2017 р. № 20/07-17.

Компанія Парісіфія Трейдінг Лтд була представлена на позачергових загальних зборах учасників повноважним представником в особі ОСОБА_9, який, діяв на підставі довіреності, виданої 31.10.2016 року, засвідченої шляхом проставлення апостилю за № LM 119110/16 від 22.12.2016 р.

Суд врахував, що у п. 8.4 розділу 8 статуту ТОВ "Рантьє" передбачено, що учасники можуть скористатися правом провести загальні збори без дотримання формальних вимог щодо скликання. Підписання вищезазначеного протоколу з боку учасників є підтвердженням їх згоди на проведення загальних зборів без дотримання формальних вимог щодо скликання. Про факт того, що учасники скористалися такою можливістю свідчить відповідна відмітка та посилання у протоколі загальних зборів учасників ТОВ "Рантьє". При цьому на момент прийняття рішення загальних зборів ОСОБА_9 мав повний обсяг необхідних повноважень, його довіреність не була сканована та/або відкликана, а її видача недійсною не визнавалась.

Перелік документів, поданих на державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в ЄДР, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, подається відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону.

З наявних у справі матеріалів суд встановив, що орган державної реєстрації прийняв пакет документів відповідно до описів код 74 та код 85. При цьому оригінал довіреності, виданої 31.10.2016, засвідченої шляхом проставлення апостилю за № LM 119110/16 від 22.12.2016 р., було надано для огляду органу державної реєстрації, який здійснив реєстраційну дію, а нотаріально засвідчена копія була надана приватному нотаріусу, яка засвідчувала підписи учасників ТОВ "Рантьє" (представники ОСОБА_9 та ОСОБА_5.), які підписували протокол загальних зборів та відповідна копія знаходиться в матеріалах реєстраційної справи й міститься у сканованих копіях документів програми АРМ ЄДР.

Стосовно доводів Комісії про порушення п. 4 ч. 1 ст. 27 Закону у зв'язку із тим, що назва засновника - нерезидента відповідно до ЄДР "компанія з обмеженою відповідальністю Парісіфія Трейдінг", а у протоколі позачергових загальних зборів учасників від 20.07.2017 р. № 20/07-17-1 - "компанія Парісіфія Трейдінг Лтд", суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані неточності не можна вважати порушенням норм Закону, адже вони є наслідком неточного перекладу назви з англійської мови, поняття "limited liability company", тотожним якому є поняття "company", перекладається з англійської на українську мову як "товариство з обмеженою відповідальністю", "компанія", а отже у розглядуваному випадку відсутня невідповідність відомостей, зазначених у документах, поданих для державної реєстрації, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі, як підстави для зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації у розумінні п. 4 ч. 1 ст. 27 Закону.

З приводу висновків Комісії про те, що відповідно до Протоколу позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Рантьє" та нової редакції Статуту створюється одноосібний виконавчий орган - Генеральний директор, при цьому, директор та заступник директора не звільнені, а підпорядковуються Генеральному директору, що суперечить ст. 62 Закону України "Про господарські товариства", суд такі доводи відхилив, оскільки за змістом цієї правової норми у Товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (Директор). Дирекцію очолює Генеральний директор. Членами виконавчого органу можуть бути також і особи, які не є учасниками товариства. Водночас, зі змісту нової редакції Статуту та Протоколу позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Рантьє" встановлено, що учасниками товариства прийнято рішення про створення одноособового виконавчого органу товариства, що відповідає вимогам Закону. Зокрема, визначено, що колегіальний виконавчий орган змінено на одноособовий - Генерального директора.

Що стосується встановленого Комісією порушення в частині зазначення у Статуті того, що рішення про внесення змін до Статуту тощо вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності не менше як ? загальної кількості голосів учасників, суд правильно встановив, що у Статуті (нова редакція) передбачено, що з питання, зазначеного у п. 8.6.2 (внесення змін до Статуту товариства) рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності не менш як ? загальної кількості голосів учасників товариства (п. 8.8 розділу 8 статуту).

Зазначене жодним чином не суперечить положенням ч. 2 ст. 59 Закону України "Про господарські товариства", в силу якої при вирішенні питання про внесення змін до Статуту товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства, оскільки у Статуті (нова редакція) зазначено квоту, яка не є меншою, ніж визначено Законом. Так, у Законі вказано "більш як 50% загальної кількості голосів учасників товариства", а у Статуті - "не менш як ? (75%) загальної кількості голосів учасників товариства".

Відхиляючи доводи Комісії з приводу ненадання до реєстрації протоколу позачергових загальних зборів учасників від 20.07.2017 р. № 20/07-17, який підтверджує право ОСОБА_5 діяти від імені ТОВ "Фактор Д", суд виходив з того, що згідно з наявною у справі копією опису № 74 до органу державної реєстрації надавався документ про призначення керівника або осіб, що обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори (примірник оригіналу).

У зв'язку із викладеним, суд попередньої інстанції дійшов висновку, що твердження Комісії, зазначені у висновку, який став підставою для прийняття оскаржуваного наказу, є передчасними та такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на помилковість зазначених висновків суду, та наголошує на тому, що висновки Комісії є законними та обґрунтованими. Зокрема, на думку апелянта, та обставина, що назва засновника - нерезидента відповідно до ЄДР "компанія з обмеженою відповідальністю Парісіфія Трейдінг", а у Протоколі позачергових загальних зборів учасників від 20.07.2017 р. № 20/07-17-1 - "компанія Парісіфія Трейдінг Лтд" свідчить про порушення п. 4 ч. 1 ст. 27 Закону. Також, на думку скаржника, та обставина, що відповідно до Протоколу позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Рантьє" та нової редакції Статуту створюється одноосібний виконавчий орган - Генеральний директор, при цьому, директор та заступник директора не звільнені, а підпорядковуються Генеральному директору, суперечить ст. 62 Закону України "Про господарські товариства". Окрім того, апелянт вказує, що зазначення у Статуті того, що рішення про внесення змін до Статуту тощо вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності не менше як ? загальної кількості голосів учасників, суперечить положенням ч. 2 ст. 59 Закону України "Про господарські товариства".

Отже, апелянтом відтворено висновки Комісії, яким судом першої інстанції надано оцінку і які визнано непідтвердженими. Апеляційний суд відхиляє такі доводи, оскільки фактично скаржник, посилаючись на ті ж самі правові норми, якими обґрунтовував свою позицію місцевий адміністративний суд, наводить власне їх тлумачення, з яким колегія суддів погодитися не може. Разом із тим, на думку колегії суддів, судом правильно встановлено, що оскаржуване рішення відповідача прийнято із порушенням вимог закону, а тому підлягає скасуванню як протиправне.

Також, доводи скаржника з приводу того, що суд, приймаючи рішення, безпідставно вийшов за межі доводів позовної заяви, не заслуговують на увагу, оскільки закріплений у ст. 11 КАС України принцип офіційного з'ясування обставин у справі, зобов'язує адміністративний суд вчиняти активні дії з метою встановлення усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи та прийняття законного і обґрунтованого, у розумінні ст. 159 КАС України, рішення.

Колегія суддів відхиляє і посилання скаржника на те, що ОСОБА_5 не мала права на звернення до суду, так як спірний наказ відповідача стосується виключно реєстраційних дій щодо ТОВ «Рантьє», вчинених державним реєстратором і не порушує прав позивача, яка до того ж не уповноважена оскаржувати такий наказ, оскільки такі доводи спростовуються наявними у справі доказами, в тому числі протоколом позачергових зборів учасників ТОВ «Рантьє» від 20.07.2017, а також копією витягу з ЄДР від 31.07.2017, згідно із яким введено посаду генерального директора і призначено на цю посаду з 20.07.2017 ОСОБА_5

Та обставина, що рішенням Міністерства юстиції України скасовано відповідні реєстраційні дії, не спростовують того, що позивач мала право звертатися із цим позовом, оскільки згадуване рішення Міністерства юстиції України є спірним у даній адміністративній справі.

З приводу доводів скаржника про те, що Міністерство юстиції України у розглядуваному випадку має дискреційні повноваження самостійно визначати наявність порушення закону у діях державного реєстратора та адекватність прийнятого рішення виявленим порушенням, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Водночас, згідно пункту 2 частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто, його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов'язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб'єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Також колегія суддів враховує, що стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами, Європейський суд з прав людини висловив позицію, за якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об'єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (п. 111 рішення від 31 липня 2008 року у справі "Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки"; п. 157 рішення від 21 липня 2011 року у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру"; п. 44 рішення від 22 листопада 1995 року у справі "Брайєн проти Об'єднаного Королівства"; п. 156-157, 159 рішення від 21 липня 2011 року у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру"; п. 4 рішення Європейської комісії з прав людини щодо прийнятності від 8 березня 1994 року у справі "ISKCON та 8 інших проти Об'єднаного Королівства"; п. 47-56 рішення від 2 грудня 2010 року у справі "Путтер проти Болгарії".

На переконання колегії суддів, суб'єкт розгляду скарги, у разі наявності будь-якої з передбачених ч. 8 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» підстав для відмови у задоволенні скарги, досить жорстко обмежений законом у можливості вільного вибору варіанту рішення, а тому посилання на дискреційність повноважень Міністерства юстиції України у розглядуваному випадку є недоречними.

Стосовно посилань скаржника на те, що оскаржуване рішення відповідача у частині тимчасового блокування доступу до ЄДР приватного нотаріуса строком на 2 (два) місяці не порушує прав позивача, судова колегія відзначає, що зазначений пункт наказу є похідним від попереднього, який стосується скасування вчинених нотаріусом реєстрації дій, є видом відповідальності державного реєстратора, і не може існувати окремо, а тому, з урахуванням встановленої під час розгляду справи протиправності, оскаржуване рішення підлягає скасуванню повністю.

Таким чином доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

За змістом положень п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставою для скасування судового рішення є лише таке порушення норм матеріального та / або процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Водночас, за правилами ч. 2 ст. 200 КАС України не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З урахуванням викладеного, на думку апеляційного суду, зроблений судом першої інстанції висновок про наявність правових підстав для задоволення позову, в цілому є правильним, а тому його рішення не підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рантьє" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Міністерства юстиції України, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Рантьє" та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бородіна Ольга Василівна, про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 27 листопада 2017 року