Справа № 265/2779/17
Суддя: Щербіна А. В.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/2779/17
Провадження №2-а/265/158/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Щербіна А.В., при секретарі судового засідання Себко Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріполя Донецької області про визнання дій відповідача неправомірними, та зобовязання здійснити перерахунок пенсії та стягнення невиплаченої пенсії,

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м Маріуполя (надалі ОСОБА_2 ПФУ) про визнання дій відповідача неправомірними, та зобовязання здійснити перерахунок пенсії та стягнення невиплаченої пенсії. В обгрунтування позову зокрема зазначив, що для розрахунку пенсії, був узятий індивідуальний коефіцієнт середнього заробітку 0,74911, як слідує з відповіді ОСОБА_2 ПФУ від 31.10.2016 року №30360/02. Вважав, що ОСОБА_2 ПФУ незаконно використовував для розрахунку пенсії даний індивідуальний коефіцієнт середнього заробітку, так як найбільш вигідним для розрахунку коефіцієнта були на момент призначення пенсії, індивідуальний коефіцієнт середнього заробітку 1,21. Даний коефіцієнт розрахований із заробітних плат за період часу з 01.01.1985 року по 31.10.1989 року та 01.11.1984 по 01.12.1984 року, закріплених в розрахунку №1, який мало ОСОБА_2 ПФУ на момент розрахунку його пенсії. Використання Відповідачем індивідуального коефіцієнта середнього заробітку 0,74911, призвело до неправильного розрахунку його пенсії і як наслідок до її заниження. Як вбачається з відповіді Упраління ПФУ, пенсія за віком становить 934,33 гривень. В той же час, якби Відповідач при розрахунку пенсії використовував коефіцієнт 1,21, то розмір пенсії за віком становив б 1509,16 гривень. Таким чином, Відповідач зменшив розмір пенсії за віком на 574,83 гривень, чим порушив ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Посилаючись, на ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», просив суд: 1) визнати неправомірними дії ОСОБА_2 ПФУ з проведення розрахунку пенсії з урахуванням індивідуального коефіцієнта середнього заробітку 0,74911; 2) зобов'язати ОСОБА_2 ПФУ здійснити перерахунок пенсії з використанням індивідуального коефіцієнта середнього заробітку 1,21; 3) зобов'язати ОСОБА_2 ПФУ, виплатити йому заборгованість по пенсії, з моменту призначення пенсії по день перерахунку, з урахуванням, фактично отриманих ним сум пенсії.

Відповідач ОСОБА_2 ПФУ подало до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначило, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в ОСОБА_2 ПФУ, як отримувач пенсії за віком з 06.08.2012 року. Посилаючись на ст.ст.99, 100 КАС України вважали, що ОСОБА_1 звернувся до суду після закінчення строків, установлених законом, для оскарження дій ОСОБА_2 ПФУ, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються системних періодичних виплат, право на які у позивача виникло з наступного дня після досягнення 60 років, то строк коли він мав дізнатись про «начебто» порушення своїх прав наступає з моменту отримання таких виплат. Перша виплата пенсії Позивачу проведена в 2012 році. Таким чином, враховуючи, що звернення позивача до суду було лише 21.04.2017 року, при цьому відсутні поважні причини пропуску строку на звернення до суду з адміністративним позовом, вважали, що позовні вимоги за період з 06.08.2012 року по 20.10.2016 року включно мають бути залишені судом без розгляду.

Щодо позовних вимог за період з 21.04.2016 року по теперішній час, то ОСОБА_2 ПФУ зазначило наступне. Порядок призначення пенсії за віком, врегульовано нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV (надалі Закон №1058).

Згідно до ст.24 Закону №1058, страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону №1058, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Тобто не залежно від бажання пенсіонера, уся заробітна плата за період з 01.07.2000 року враховується при розрахунку заробітної плати. Заробітна плата за будь які 60 місяців до 01.07.2000 року може враховуватися за бажанням пенсіонера або у випадку відсутності 5 років страхового стажу після 01.07.2000 року.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Індивідуальний коефіцієнт середньої заробітної плати для обчислення пенсії позивача становить 0,74911. Коефіцієнт розраховано із розрахунку даних заробітної плати за період з 01.11.1984 по 31.10.1989 року, відповідно до даних Довідки про заробітну плату ТОВ «Азовзагальмаш» та за період з 01.07.2000 по 31.07.2012 року - відповідно до даних Індивідуальної відомості про застраховану особу. На підставі зазначеного, просили суд відмовити Позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 10.07.2017 року, первісного відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя було змінено на належного відповідача - Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріполя Донецької області.

На підставі ухвали суду від 28.11.2017 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ПФУ про визнання дій відповідача неправомірними, та зобовязання здійснити перерахунок пенсії та стягнення невиплаченої пенсії з моменту призначення й до 24 жовтня 2016 року залишені без розгляду.

В судовому засідання, позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3, що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні, проти задоволення позовних вимог заперечував, в їх задоволенні просив відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 06.08.2012 року перебуває на обліку в ОСОБА_2 ПФУ як отримувач пенсії за віком.

Пенсія за віком ОСОБА_2 ПФУ була призначена ОСОБА_1 відповідно до рішення, оформленого протоколом №902 від 01.10.2012 року.

При призначенні пенсії ОСОБА_2 ПФУ до уваги було взято розрахунок стажу за період з 29.10.1969 по 31.07.2012року, у тому числі враховано середній заробіток за період з 01.11.1984 року по 31.10.1989 року (а.с. 30, 32, 48, 49, 59, 60).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону №1058 (в редакції, що діяла станом на час призначення пенсії ОСОБА_1О.) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Таким чином, на думку суду, положення ст.40 Закону №1058 встановлюють, що незалежно від бажання пенсіонера, при розрахунку заробітної плати враховується вся заробітна плата за період з 01.07.2000 року. Заробітна плата за будь які 60 місяців до 01.07.2000 року може враховуватися лише за бажанням пенсіонера або у випадку відсутності пяти років страхового стажу після 01.07.2000 року.

У звязку з цим, суд не приймає до уваги твердження позивача ОСОБА_1, що ОСОБА_2 ПФУ незаконно було використано для розрахунку пенсії індивідуальний коефіцієнт 0,74911, оскільки він був визначений з урахуванням середнього заробітку за період з 01.11.1984 року по 31.10.1989 року.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст.40 Закону №1058, за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з частиною третьою статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Доказів того, що ОСОБА_1 звертався до ОСОБА_2 ПФУ з відповідною заявою про виключення певних періодів зі його страхового стажу для підвищення індивідуального коефіцієнту, необхідного для визначення розміру пенсії, суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8-11, 17, 18, 69, 71, 72, 99, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріполя Донецької області про визнання дій відповідача неправомірними, та зобовязання здійснити перерахунок пенсії та стягнення невиплаченої пенсії відмовити.

2. Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ця постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

3. Ця постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення постанови, а учасниками процесу, що не були присутні при проголошенні, - протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови. У разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини цієї постанови, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови складеної у повному обсязі.

Повний текст цієї постанови було складено 01.12.2017 року.

Суддя А.В. Щербіна