Справа № 814/804/17
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/804/17

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Потапчука В.О.

суддів - Семенюка Г.В.

- Шляхтицького О.І.

при секретарі - Алексєєвій Н.М.

за участю представника позивача Кердікошвілі О.А.

представника позивача Горбачик О.А.

представника апелянта Мерзлікіна О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Прометей-Голд" до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "Прометей-Голд" (далі - ТОВ "Прометей-Голд", позивач) звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі-відповідач, ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області, податковий орган) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04 листопада 2016 року №, №, №, № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що факти викладені відповідачем про відсутність реальності купівлі-продажу товарів ТОВ «Прометей-Голд» є недоведеними та необґрунтованими, оскільки взаємовідносини з контрагентами у перевіряємий період повністю підтверджені первинними документами. Відтак, прийняті податкові повідомлення-рішення на підставі таких висновків є протиправними та підлягають скасуванню.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду відповідачем подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що постанову винесено з порушенням норм матеріального права у зв'язку з чим апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

У період з 30 вересня 2016 року по 10 жовтня 2016 року податковою проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Прометей-Голд» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток підприємства за період 2014 рік, І півріччя 2016 року та з податку на додану вартість за період вересень 2014 року, червень 2015 року, березень - липень 2016 року по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками ТОВ «ВАМ АГРО» за період вересень 2014 року, СФГ «ГОРИЗОНТ 2» за період червень 2015 року, з невизначеним платником за період березень 2016 року, ПСП «САДОВЕ» за період квітень 2016 року, ПСП «ПОРАДІВСЬКЕ» за період травень 2016 року, ФГ «ПЕРЛИНА НОВОБУЖЖЯ» за період червень 2016 року, ТОВ «ЗЛАТОМИР- КОЛОС» за період червень 2016 року, ТОВ «ПРОМЕТЕЙ-ГРЕЙН» за період червень 2016 року, ТОВ «ЗЕРНОТРЕЙД КОМПАНІ» за період червень липень 2016 року та контрагентами-покупцями, яким у подальшому були реалізовані товари (послуги), придбані у контрагентів-постачальників ТОВ «ВАМ АГРО» в періоді вересень 2014 року СФГ «ГОРИЗОНТ 2» в періоді червень 2015 року, з невизначеним платником в періоді березень 2016 року, ПСП «САДОВЕ» в періоді квітень 2016 року, ПСП «ПОРАДІВСЬКЕ» в періоді травень 2016 року, ФГ «ПЕРЛИНА НОВОБУЖЖЯ» в періоді червень 2016 року, ТОВ «ЗЛАТОМИР-КОЛОС» в періоді червень 2016 року, ТОВ «ПРОМЕТЕЙ ГРЕЙН» періоді червень 2016 року, ТОВ «ЗЕРНОТРЕЙД КОМПАНІ» в періоді червень-липень 2016, та з питань дотримання вимог податкового законодавства України при здійснене фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «АТП 1981», ТОВ «КАГАРЛИК АГРЯ АРТІЛЬ», ТОВ «СЛОБОДА М», ТОВ «ТКМ І ДМ», ТОВ «ВІДРОДЖЕННЯ ЗГП» за 01 січня 2014 року по 13 липня 2016 року, за результатами якої складено акт перевірки №474/14-03-14-02/39139456 від 18 жовтня 2016 року (далі - акт).

Згідно висновків акту, податковою встановлено порушення позивачем податкового законодавства, а саме: завищено суму від'ємного значення з податку на додану вартість за період 2016 року на суму ПДВ 4 321 552грн.; занижено податок на додану вартість на загальну суму 3 244 942 грн., в тому числі вересень 2014 року на суму 4 096 грн. та липень 2016 року на суму 3 240 846 грн.; занижено податок на прибуток за І півріччя 2016 року, в тому числі за II квартал 2015 року на загальну суму 2 812 497 грн., завищено суму податкового зобов'язання та суму податкового кредиту за платежем податок на додану вартість.

На підставі вищезазначених висновків податковою винесено податкові повідомлення-рішення:

-№, яким завищено податок на додану вартість на загальну суму 3244 942 грн. та нараховано штрафні санкції у розмірі 1 622 471 грн.;

-№, яким завищено податок на прибуток за І півріччя 2016 року загальну суму 2 812 497 грн. та нараховано штрафні санкції у розмірі 1 406 248,50 грн.

-№, яким зменшено суму податкового зобов'язання для цілей розділу VI Податкового кодексу України на суму - 35 757 407 грн. та зменшено податкового кредиту за платежем податок на додану вартість на суму - 35 602 898 грн.;

-№, яким занижено суму від'ємного значення з податку на додану вартість за період липень 2016 року на суму 4 321 552грн.

Не погоджуючись з вищевказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що викладені в акті перевірки обставини ґрунтуються на припущеннях, без зазначення первинних документів та без системного викладення порушень вимог чинного податкового законодавства. Адже, реальність та товарність господарських угод позивача з його контрагентами у перевіряємий період підтверджується наданими позивачем первинними документами, що повністю відповідають вимогами податкового законодавства.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає, що він відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Податковому кодексу України, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року № 996-ХІV та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в країні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363 (далі-правила).

В апеляційній скарзі вказується на те, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим апелянтом ставиться питання про скасування постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року та ухвалення нової постанови, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити. Окрім того апелянт зазначає, що ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 29 липня 2016року по справі №760/6454/16-K в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 від 26 січня 2016 року за ознаками кримінального правопорушень, передбаченого ч.2 ст.205, ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України, встановлено, що учасниками організованої групи були зареєстровані підприємства до переліку яких входить контрагент ТОВ "АТП 1981" з метою незаконного оформлення податкового кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ підприємствами реального сектору економіки на підставі проведення уявних операцій з ними щодо купівлі-продажу зерна та інших сільськогосподарських культур.

Колегія суддів частково погоджується з таким доводом апелянта з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, акти тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції та за наявності всіх реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Згідно статті 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Тобто, визначальною і обов'язковою ознакою господарської операції є реальна зміна майнового стану платника податків, що також відповідає і кореспондує з нормами ПК.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість, є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

З урахуванням викладеного, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Згідно пункту 198.1 статті 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

З вищевказаного вбачається, що сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем та суму бюджетного відшкодування.

Чинним законодавством України не встановлено обов'язку покупця сплачувати ПДВ ще й до бюджету, коли такий податок не буде сплачений продавцем або іншою особою, з урахуванням суми податку, отриманого від покупця в ціні товару.

Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність з негативними наслідками саме щодо цієї особи.

Зазначена обставина не є підставною для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній мав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого кредиту.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно п.п. а п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, що не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно вимог пункту 201.11 статті 201 Податкового кодексу України).

Тобто, з викладених норм законодавства вбачається, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, основним видом діяльності ТОВ «Прометей-Голд» є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

На підтвердження реальності господарських відносин позивача з його контрагентами товариством надано до суду належним чином завірені первинні документи, згідно яких вбачається, що у березні 2016 року між позивачем та ТОВ «АТП 1981» було укладено договори купівлі-продажу №03-03-93 від 03 березня 2016 року, №11-03-9 від 11 березня 20016 року. За умовами даних договорів позивач придбав сільськогосподарську продукцію, а саме соняшник у кількості 139 т. 700 кг. На підтвердження реальності вищезазначених господарських операцій позивачем надано до суду видаткові накладні, податкові накладні, договори та товарно-транспортні накладні (т. 1 а.с. 199-228).

Договір купівлі-продажу №0306-16 від 03 червня 2016 року з ФГ «Перлина Новобужжя», за умовами якого позивачу поставлено на склад соняшник у кількості 507 т. 755 кг. Вищезазначені господарські операції підтверджені податковою та видатковою накладною (т. 1 а.с. 229-233).

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що у червні 2016 року між позивачем та ТОВ «Златомир-Колос» укладено договори купівлі продажу, а саме №0406-60 від 04 червня 2016 року, №0706-60 від 07 червня 2016 року, №0906-60 від 09 червня 2016 року та 1306-60 від 13 червня 2016 року, за умовами цих договорів позивач придбав соняшник у кількості 169 т. 767 кг., поставка здійснена на склад покупця. На підтвердження реальності господарських операцій за даними договорами надано до суду видаткові та податкові накладні, а також товарно-транспортні (т. 1 а.с. 234-250, т. 2 а.с. 1-15).

У перевіряємову періоді між позивачем та ТОВ «Прометей-Грейн» укладені договори купівлі-продажу №2906/16-1 від 29 квітня 2016 року, № 2006/16-1 від 20 червня 2016 року та №2306/16-1 від 23 червня 2016 року, за умовами яких позивач придбав у свого контрагента соняшник у кількості 2048 т. 400 кг. та пшеницю 735 т. 300 кг.

На підтвердження господарських операцій до суду надано податкові накладні та видаткові накладні (т. 2 а.с. 16-27).

Між позивачем та ТОВ «Зернотрейд Компані» за договорами купівлі-продажу позивачем придбано соняшник у кількості 6740 т. 630 кг., пшеницю у кількості 8923 т. 950 кг. та ячмінь у кількості 13299 т. 180 кг. На підтвердження реальності господарських операцій позивачем надано видаткові накладні та податкові накладні (т. 2 а.с. 28-113).

Позивачем з ТОВ «Світоіл» укладено договір поставки, за яким придбало у контрагента соняшник у кількості 1000 т. На підтвердження реальності господарської операції надано до суду видатковою накладною, податковою накладною актом приймання-передачі, а також складською квитанцією (т. 2 а.с. 114-121).

Між позивачем та ТОВ «Континіум-Трейд» (ТОВ «Інвестментс Лайн») укладено договір купівлі-продажу №2316-05-1 від 23 травня 2016 року та додаток №1 від 23 травня 2016 року до договору, за умовами яких позивач продав пшеницю 6 кл., поставка товару здійснювалась за умовами самовивезення, на підтвердження продажу товару позивачем надано до суду акти приймання передачі, довіреність, видаткові та податкові накладні (т. 2 а.с. 122-137).

У перевіряємому періоді між позивачем та контрагентом-покупцем, ТОВ «Реммеблі» укладений договір купівлі-продажу №0716/07-2 від 07 липня 2016 року та додатку №1 від 07 липня 2016 року. За умовами договору та додатку до нього позивач передав у власність контрагента ячмінь у кількості 1000 т., що підтверджується актами приймання-передачі, податковими та видатковими накладними (т. 2 а.с. 138-145).

Між позивачем та ТОВ «Комо» укладено договір купівлі-продажу №0916/06-2 від 09 червня 2016 року та додаток №1 і 3, за умовами яких позивач передав у власність контрагента пшеницю у кількості 2 кл. та 3 кл., ячмінь у кількості 3 кл. та пшеницю у кількості 2кл., 3 кл та 6 кл., що підтверджується видатковими та податковими накладними (т. 2 а.с. 146-176).

Позивачем з ТОВ «Агропросперіс Трейд» укладені договори поставки №165 від 08 серпня 2016 року, №209 від 11 серпня 2016 року, №210 від 11 серпня 2016 року та №213 від 11 серпня 2016 року, за умовами яких позивачем передано контрагенту-покупцю пшеницю, що підтверджується податковими та видатковими накладними (т. 2 а.с.177-198).

Між позивачем та ТОВ «Золотий урожай Харків» укладено договір та додаток, за умовами яких позивач передав у власність контрагента-покупця ячмінь 3 кл. у кількості 1190 т. 720 кг., що підтверджується актами прийманні передачі, податковими та видатковими накладними (т. 2 а.с. 199-222).

Позивачем укладено договір купівлі-продажу №2016/07-1 від 20 липня 2016 року та додаток №1 від 20 липня 2016 року з ТОВ «Одеський Коровай», за умовами яких позивач передав ячмінь 3 кл. у кількості 5500 т., що підтверджується актами прийому передачі, видатковими та податковими накладними (т. 2 а.с. 223-230).

У перевіряємий період між позивачем та ТОВ «Хлібзавод «Салтівський» укладено договір купівлі-продажу та додаток, за умовами якого позивачем передано покупцю ячмінь 3 кл. 2764 т. 940 кг.. на підтвердження господарської операції позивачем надано акти приймання передачі, податкову та видаткову накладну (т. 2 а.с. 231-238).

Між позивачем та ТОВ «Енгельхард СТП (Україна)» укладено договори поставки, за умовами яких позивачем передано контрагенту ячмінь 2572 т. 960 кг., що підтверджується видатковими та податковими накладними (т. 2 а.с .239-250, т. 3 а.с .1-14).

Позивачем з ТОВ СП «Нібулон» укладено договір поставки №613/2016 від 09 липня 2016 року, за яким позивачем передано ячмінь 3 кл., що підтверджується податковою та видатковою накладною (т. 3 арк .с .15-19).

Між позивачем та ТОВ «Прометей-Грін» укладено договір купівлі-продажу №1909/16 від 19 вересня 2016 року, за умовами якого позивач передав контрагенту-покупцю соняшник у кількості 190 т. На підтвердження даної операції позивачем надано до суду видаткову накладну та податкову накладну (т. 3 а.с. 20-23).

Позивачем у перевіряємову періоді поставлено ТОВ «Бессарабія-Агро» соняшник у кількості 3000 т., що підтверджується податковою накладною та видатковою накладною (т. 3 а.с . 24-26).

За договорами поставки позивачем передано ТОВ «Кернел-Трейд» соняшник та ячмінь, що підтверджується податковими та видатковими накладеними (т. 3 а.с. 27-91).

Між позивачем та ДП з іноземними інвестиціями «Сантрейд» укладено договори поставки, за умовами яких позивачем передано контрагенту-покупцю соняшник, пшеницю і ячмінь. На підтвердження реальності господарських операцій позивачем надано видаткові накладні, податкові накладні (т. 3 а.с. 92-250, т. 4 а.с. 1-24).

Дослідивши вищевказані первинні документи, колегією суддів визнає, що судом першої інстанції вірно надана оцінка того, що вони оформленні належним чином оскільки відповідають вимогам Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Податкового кодексу України, іншим нормам законодавства, та є такими, що підтверджують факт реальності господарських правовідносин між позивачем та його контрагентами.

В свою чергу, колегія суддів приймає до уваги доводи податкового органу зазначені в апеляційній скарзі про те, що ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 29 липня 2016року по справі №760/6454/16-K в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 від 26 січня 2016 року за ознаками кримінального правопорушень, передбаченого ч.2 ст.205, ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України, зазначено, що під час проведення досудового слідства було встановлено, що учасниками організованої групи були зареєстровані підприємства до переліку яких входить контрагент ТОВ "АТП 1981" з метою незаконного оформлення податкового кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ підприємствами реального сектору економіки на підставі проведення уявних операцій з ними щодо купівлі-продажу зерна та інших сільськогосподарських культур.

Даний факт встановлений судом за наданих матеріалів справи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, досліджуючи взаїмовідносини позивача з контрагентом ТОВ "АТП 1981", не прийняв до уваги встановлені факти фіктивності діяльності позивача здійсненої від імені фіктивно зареєстрованого контрагента, який будь-якої підприємницької діяльності не виконував.

Вищевказана обставина не може, на думку колегії суддів, залишатися неврахованою судом, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами.

До такого ж висновку дійшов Верховний суд України в постанові від 29 березня 2016 року у справі №808/7907/13-а.

Зазначене вище, на думку колегії суддів, дає підстави для висновку про те, що первинні документи, які стали причиною формування податкового кредиту, виписані контрагентом ТОВ "АТП 1981", фіктивність господарської діяльності якого встановлена ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 29 липня 2016року по справі №760/6454/16-K в рамках кримінального провадження, не можуть вважатися звітними документами належно оформленими та підписаними повноважними особами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, виконаними цим підприємством.

З урахуванням вищевикладених обставин справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, передчасно дійшов висновку, що зміст укладених між позивачем та ТОВ "АТП 1981" правочинів не суперечить актам діючого на момент виникнення правовідносин законодавства, а відповідач не надав доказів, які б підтверджували, що зміст угоди не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків чи свідчить про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання договору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 201 КАС України підлягає зміні.

Окрім того, з урахуванням вимог ст.94 КАС України, колегія суддів вважає за необхідне змінити також суму здійснених ТОВ "Прометей-Голд" судових витрат відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області - задовольнити частково.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Прометей-Голд" до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,- змінити, виклавши її резолютивну частину в наступній редакції.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області № від 04 листопада 2016 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 3 004 419,83 грн., та суму штрафних санкцій у розмірі 1 502 209,91 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області № від 04 листопада 2016 року в частині зменшення суми податкового кредиту у розмірі 35 362 375,80 грн.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Прометей-Голд" () за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області () сплачений судовий збір відповідно до задоволених вимог в сумі 726 139,55 грн.

В іншій частині постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року залишити без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області () на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - ГУК у місті Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - ГУДКСУ у м.Києві; код банку отримувача (МФО) - 820019; рахунок отримувача - 0001; код класифікації доходів бюджету - 22030106; призначення платежу - судовий збір, ПІБ апелянта чи назва установи, організації, що виступає апелянтом, Одеський апеляційний адміністративний суд, код ЄДРПОУ суду 34380461) судовий збір в розмірі 807 191,00 (вісімсот сім тисяч сто дев'яносто одна) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст рішення виготовлений 27 листопада 2017 року.

Суддя доповідач: Потапчук В.О.

Суддя: Шляхтицький О.І.

Суддя: Семенюк Г.В.