Справа № 820/2116/16
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 р. Справа № 820/2116/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О,

в присутності:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської районної державної адміністрації на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2017р. та на додаткову постанову від 25.09.2017 по справі № 820/2116/16

за позовом ОСОБА_1

до Харківської районної державної адміністрації

про визнання неправомірним розпорядження,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просила скасувати розпорядження від 28.01.2016 № 28-к г, від 24.06.2016 № 163-к голови Харківської районної державної адміністрації ОСОБА_3 та зобов'язати голову ХРДА ОСОБА_3 виконати вимоги Положення про матеріальне заохочення державних службовців від 04.04.2016, затвердженого головою ХРДА і поновити порушене конституційне право ОСОБА_1 3. В. на своєчасне одержання винагороди за працю, яке захищається законом згідно вимог ст. 43 Конституції України, яке було порушено.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2017 адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано розпорядження від 24.06.2016 № 163-к голови Харківської районної державної адміністрації ОСОБА_3

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Додатковою постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2017 доповнено резолютивну частину постанови Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2017 року по справі № 820/2116/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківської районної державної адміністрації про визнання неправомірним розпорядження абзацом другим наступного змісту: "Скасувати Розпорядження голови районної державної адміністрації ОСОБА_3 № 28-к від 28.01.2016 року".

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2017 та додаткову постанову від 25.06.2017 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 148, ч.2 ст. 252 КЗпП України, ст. 41 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії" ст. 43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", що призвело до неправильного вирішення справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Під час судового засідання представник відповідача підтримав свою апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити з підстав, викладених в ній.

Позивач в судовому засіданні заперечувала проти апеляційної скарги та просила суд відмовити в її задоволенні посилаючись на те, що судом першої інстанції було винесено законне і обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Ураховуючи, що постанова суду першої інстанції оскаржується лише відповідачем, колегія суддів не переглядає судове рішення в межах вимог позивача, залишених без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся учасників процесу, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації ОСОБА_3 від 28.01.2016 № 28-к винесено догану керівнику апарату райдержадміністрації ОСОБА_1 3.В..

Підставою винесення вище зазначеного розпорядження є твердження відповідача, що 19.10.2015 до Харківської районної державної адміністрації від гр. ОСОБА_4 надійшов інформаційний запит щодо наявності договору на оприлюднення інформації з декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру кандидатів у депутати Харківської районної ради Харківської області на офіційному сайті Харківської райдержадміністрації, надання інформації про реквізити цього сайту та стосовно складання кошторису на оприлюднення вказаної інформації.

Розгляд зазначеного інформаційного запиту було доручено керівнику апарату Харківської райдержадміністрації - ОСОБА_1 якою безпосередньо було підготовлено неповну відповідь на інформаційний запит гр. ОСОБА_5, наслідками чого стало порушення його права на інформацію, передбачене Законом України «Про доступ до публічної інформації», що підтверджується листом представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини - начальником Управління з питань дотримання права на інформацію та права на звернення ОСОБА_6 від 07.12.2015 №11/15-Р254772.15-1/20-173 (вх. ХРДА№ 1519/1 від 11.12.2015).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом до суду.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність зазначеного розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації ОСОБА_3 , з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Відповідно до пункту 6.3 Положення про апарат Харківської районної державної адміністрації Харківської області, затвердженого розпорядженням голови Харківської райдержадміністрації від 26.07.2010 № 5150 (далі - Положення), керівник апарату:

-здійснює керівництво діяльністю апарату та організовує його роботу, несе персональну відповідальність за виконання покладених на апарат завдань, визначає ступінь відповідальності керівників та інших працівників його структурних підрозділів;

- забезпечує підготовку матеріалів на розгляд голови райдержадміністрації;

- забезпечує контроль за виконанням відділами, управліннями та іншими структурними підрозділами Харківської РДА Конституції, законів України, актів Президента України та Уряду, інших центральних органів виконавчої влади, розпоряджень і доручень голів обласної та районної державних і адміністрації;

- виконує інші обов'язки, покладені на неї головою районної державної адміністрації.

Відповідно до пункту 3.3 ОСОБА_7 Харківської районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови райдержадміністрації від 20 липня 2010 року № 5335 (із змінами) (далі - ОСОБА_7), апарат райдержадміністрації очолює керівник апарату.

Керівник апарату районної державної адміністрації організовує роботу апарату, забезпечує підготовку матеріалів на розгляд голови райдержадміністрації. Відповідає за стан діловодства, обліку і звітності в Харківській РДА, виконує інші обов'язки, покладені на неї головою районної державної адміністрації та його першим заступником; забезпечує поточну діяльність голови районної державної адміністрації, підготовку разом із структурними підрозділами Харківської РДА аналітичних матеріалів, доповідей, розпоряджень, доручень голови районної державної адміністрації, розробку пропозицій щодо вдосконалення роботи Харківської РДА.

Відповідно до ст. 139 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

До того ж, згідно з положеннями ст. 3 Закону України «Про державну службу», державна служба ґрунтується на принципах професіоналізму, компетентності, ініціативності, чесності, відданості справі; персональної відповідальності за виконання службових обов'язків.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну службу», до основних обов'язків державних службовців віднесено: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб; сумлінне виконання своїх службових обов'язків.

Судовим розглядом встановлено, що в порушення ОСОБА_7 Харківської районної державної адміністрації та Положення про апарат райдержадміністрації, керівником апарату райдержадміністрації ОСОБА_1 не тільки не було організовано виконання доручення (резолюції) голови райдержадміністрації, а ще на власний розсуд, без врахування будь-якої інформації (матеріалів) підготовлено неповну відповідь на інформаційний запит гр. ОСОБА_4, наслідками чого стало порушення його права на інформацію, передбачене Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Проте, приймаючи спірне розпорядження №28-к від 28.01.2016 відповідачем були порушені строки притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а також не прийнято до уваги вимоги п. 2 ст. 252 КЗпП України та п. 3 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії»

Так, п. 2 ст. 252 КЗпП України та п. 3 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії», визначено, що притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членом якого вони є.

Згідно довідки Харківського обласного комітету Всеукраїнської Профспілки НВФ від 03.11.2017 № 121 ОСОБА_1 рішенням звітно -виборної конференції ХОО Профспілки НВФ 10.04.2014 року обрана членом цієї профспілки строком до 10.04.2019 та на неї поширюються гарантії передбачені ст. 252 КЗпП України, ст. 41 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності".

Судовим розглядом встановлено та не спростовано доводами апеляційної скарги, що всупереч вимог закону, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відбулось без погодження з первинною профспілковою організацією, членом якої вона була, хоча в силу положень ст. 43 КЗпП України вона є обов'язковою.

Крім цього, згідно зі ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Оскільки про порушення позивачем ОСОБА_7 Харківської районної державної адміністрації та Положення про апарат райдержадміністрації відповідачу стало відомо з листа представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини - начальником Управління з питань дотримання права на інформацію та права на звернення ОСОБА_6 від 07.12.2015 №11/15-Р254772.15-1/20-173 (вх. ХРДА№ 1519/1 від 11.12.2015), а тому місячний строк притягнення до дисциплінарної відповідальності необхідно обчислювати з 11.12.2015 року.

Враховуючи, що з виявлення проступку позивача минув 1 місяць 19 днів, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що приймаючи оскаржуваний наказ № 28-к від 28.01.2016, Харківською районною державною адміністрацією не дотримано строків притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Виходячи з фактичних обставин справи, норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про порушення відповідачем вимог ст.ст. 148,252 КзпП при прийнятті спірного розпорядження.

Згідно ч. 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності винесення Розпорядження № 28-к від 28.01.2016, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для його скасування.

Постановляючи рішення в частині задоволення позовних вимог щодо скасування розпорядження відповідача № 163к від 24.06.2016 р. «Про визнання такими, що втратили чинність деякі розпорядження голови райдержадміністрації» , суд першої інстанції дійшов висновку, що при прийнятті розпорядження № 317 від 14.06.2016 р. голова Харківської районної державної адміністрації діяв у спосіб не передбачений законом, оскільки не наділений повноваженнями на визнання такими, що втратили чинність, своїх же розпоряджень.

На думку колегії суддів, зазначений висновок суду є наслідком неналежного з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи.

Так, відповідно ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв'язку з прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень порушуються права позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення).

За змістом частини першої статті 55 Конституції України, пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25 грудня 1997 року (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води) будь-яка особа має право звернутись до суду, якщо її права порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Аналізуючи наведені норми та висновок Конституційного Суду України, вбачається, що під час розгляду справи суд повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Обов'язковою ознакою як нормативно-правового, так і правового акта індивідуальної дії є юридичний характер, тобто обов'язковість його приписів для відповідного суб'єкта /суб'єктів/, дотримання якого забезпечується правовими механізмами.

Дії суб'єкта владних повноважень - активна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб.

Бездіяльність суб'єкта владних повноважень - пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер.

Згідно пункту 8 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Отже, судовому захисту в адміністративних судах України підлягають порушені права, свободи та законні інтереси особи в публічно-правових відносинах. При цьому визначальним для вирішення питання про обґрунтованість вимог особи у публічно-правовому спорі є встановлення факту порушення відповідних прав, свобод чи інтересів такої особи.

З урахуванням наведеного, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, однак оспорювані дії або бездіяльність повинні бути юридично значимими, тобто мати безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом або позбавлення можливості повністю чи в частині реалізувати належне цій особі право, або шляхом безпідставного покладення на цю особу будь-якого обов'язку.

Задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об'єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

01.05.2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889 -VII, яким зокрема запроваджені нові підходи до правового регулювання оплати праці (у тому числі розміру оплати праці), заохочення, соціальних гарантій державних службовців тощо.

У зв'язку з прийняттям вказаного Закону, розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації від 24.06.2016 №163-к "Про визнання такими, що втратили чинність деякі розпорядження голови райдержадміністрації" визнано таким, що втратило чинність розпорядження голови ХРДА від 25.05.2016 №138-к "Про преміювання керівників, працівників апарату та структурних підрозділів Харківської райдержадміністрації за підсумками роботи в травні 2016."

При цьому, колегія суддів зазначає, що розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації від 24.06.2016 №163-к "Про визнання такими, що втратили чинність деякі розпорядження голови райдержадміністрації" ніяким чином не впливає на законні права та інтереси позивача, оскільки вказаним розпорядженням визнано таким, що втратило чинність розпорядження голови ХРДА від 25.05.2016 №138-к "Про преміювання керівників, працівників апарату та структурних підрозділів Харківської райдержадміністрації за підсумками роботи в травні 2016", в якому взагалі відсутні дані про преміювання ОСОБА_1

Отже, встановлені обставини справи не дозволяють дійти висновку про те, що у спірних правовідносинах зазначеній частині відповідачем допущено протиправні дії, що призвело до негативних наслідків для позивача.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в вищевказаній частині.

Відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає необхідним скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2017 в частині задоволення позовних вимог про скасування розпорядження відповідача № 163к від 24.06.2016 р. «Про визнання такими, що втратили чинність деякі розпорядження голови райдержадміністрації», оскільки судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, та прийняти нову постанову про відмову задоволенні позовних вимог в зазначеній частині.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської районної державної адміністрації задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2017р. по справі № 820/2116/16 скасувати в частині скасування розпорядження від 24.06.2016 № 163-к голови Харківської районної державної адміністрації ОСОБА_3

Прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні цієї частини позовних вимог відмовити.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2017 та додаткову поставу від 25.09.2017 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_8
Судді ОСОБА_9 ОСОБА_10
Повний текст постанови виготовлений 27.11.2017 р.