Справа № 523/10920/17
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 523/10920/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Шепітко І.Г.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Домусчі С.Д.,

- Кравець О.О.,

за участю: секретар судового засідання - Курманова І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, в якому позивач просив: визнати незаконним та скасувати рішення Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі № 104 від 14.07.2017 року «Про відмову у переведенні на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру»; зобов'язати Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі перевести позивача на пенсію по інвалідності на підставі ч.ч. 2, 3, 9 абз. 1 ч. 15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII - з 12.07.2017 року у розмірі 60% його середнього заробітку згідно з довідкою прокуратури Одеської області.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2017 року у задоволенні заявлених позивачем вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені вимоги, наголошуючи, зокрема, на порушенні судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного її вирішення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 25 грудня 1990 року по 16 лютого 1995 року позивач працював та з 15 жовтня 2002 року по теперішній час працює в органах прокуратури Одеської області, що підтверджується трудовою книжкою та довідкою прокуратури Одеської області від 12 липня 2017 року.

Також, суд першої інстанції встановив, що позивач має другу групу інвалідності загального захворювання, яка встановлена відповідно до довідки МСЕК від 23 травня 2016 року серія №10 ААВ №799015, та йому призначена пенсія по інвалідності другої групи на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058.

12.07.2017 року позивач звернувся до УПФ із заявою про переведення його з пенсії по інвалідності на пенсію по інвалідності на підставі Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII.

Відповідачем розглянуто заяву позивача та 14.07.2017 року прийнято рішення № 104 від 14.07.2017 року «Про відмову у переведенні на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», посилаючись на те, що згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VII, у зв'язку з неприйняттям закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних з 01.06.2015 року спеціальні пенсії призначаються (перераховуються) на загальних підставах.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для часткового задоволення заявленого позову з огляду на викладене.

За правилами ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Прокурорам, визнаним інвалідами I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

У разі обрання прокурора, який має право на отримання пенсії за вислугу років або набуває таке право під час роботи на виборній посаді, народним депутатом України він має право на пенсію, що обчислюється із заробітку народного депутата України, або на пенсійне забезпечення за вислугу років на службі в органах прокуратури за його вибором.

Прокурорам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їхнім вибором.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами у справі, позивач перебуває на обліку відповідача та отримує пенсію по інвалідності.

Позивач звернувся до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою про переведення його з пенсії по інвалідності на пенсію по інвалідності на підставі Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.014 року № 1697 - VII.

Відмовляючи позивачу у задоволенні поданої ним заяви, оскаржуваним рішенням, відповідач послався на те, що згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VII, у зв'язку з неприйняттям закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних з 01.06.2015 року спеціальні пенсії призначаються (перераховуються) на загальних підставах.

Проте, посилання відповідача, з чим погодився суд першої інстанції, на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VII, яким передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, та ту обставину, що до 1 червня 2015 року відповідний закон, що стосувався б усіх видів пенсійного забезпечення осіб, у тому числі спеціальних пенсій, не прийнятий, а позивач звернувся із заявою після 1 червня 2015 року, колегія суддів вважає безпідставними, зважаючи на те, що на час прийняття вищезазначеного Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року та з 01 червня 2015 року до 15 липня 2015 року діяв Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, яким регулювались питання пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих органів прокуратури України (ст. 50-1), проте, з 15 липня 2015 року набрав чинності новий Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VІІ, яким на сьогоднішній день регулюються питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України (стаття 86), будь-яких змін до статті 86 вказаного Закону щодо відсутності права працівників прокуратури України на звернення до органів Пенсійного фонду України про призначення пенсії за вислугу років законодавцем, на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії та на час розгляду справи не прийнято, положення ст. 86 Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року є чинними, а отже, можуть бути застосовані при призначенні пенсії працівникам прокуратури України, за наявності на день відповідної вислуги років. Також, колегія суддів вважає, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду України від 24.05.2016 року по справі № 333/6710/15-а, на які посилається суд першої інстанції, безпосередньо не можуть бути застосовані до правовідносин між сторонами у цій адміністративній справі, оскільки за своїм суб'єктним складом та предметом спору дана справа є відмінною від тієї, що розглядалась Верховним Судом України, та до спірних правовідносинах підлягають застосуванню різні норми матеріального права.

Таким чином, враховуючи, що саме наведені доводи стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення відповідача про відмову у переведенні на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», колегія суддів вважає, що вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню, а вимоги позивача у цій частині підлягають задоволенню.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов'язання відповідача перевести позивача на пенсію по інвалідності на підставі ч.ч. 2, 3, 9 абз. 1 ч. 15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII - з 12.07.2017 року у розмірі 60% його середнього заробітку згідно з довідкою прокуратури Одеської області, оскільки під час розгляду заяви позивача відповідачем не досліджувалось питання щодо наявності у позивача відповідного стажу, не встановлювалось розмір пенсії, що підлягав би виплаті позивачу. Тому, суд не може перебирати на себе повноваження відповідача та втручатись в його дискреційні повноваження. Втручання в дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень не можуть бути виправдані з підстав доцільності та необхідності врегулювання спірних відносин. Однак, відповідно до ст.ст. 11, 162 КАС України суд виходить за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення адміністративного позову, а саме визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову позивачу у переведенні на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про переведення на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Таким чином, колегія суддів вважає, що судове рішення, відповідно до вимог ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про часткове задоволення заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2017 року - задовольнити частково.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2017 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 14.07.2017 року № 104 про відмову ОСОБА_2 у переведенні на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Зобов'язати Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 12.07.2017 року № 5345 про переведення на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О.О. Кравець