Справа № 817/1090/17
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2017-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 листопада 2017 р.Р і в н еСправа №817/1090/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., за участю секретаря судового засідання Сисун Н.В., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув,

відповідача: представник ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Головного управління ДФС у Рівненській області
доПублічного акціонерного товариства "Рівнеазот"
про стягнення коштів з рахунків у банках та вилучення готівки на суму податкового боргу,
В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Рівненській області (далі - ГУ ДФС у Рівненській області) звернулася з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства "Рівнеазот" про стягнення коштів з рахунків у банках та вилучення готівки на суму податкового боргу 6453844,94грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 10.05.2017 за Публічним акціонерним товариством "Рівнеазот" перед бюджетом рахується податковий борг в сумі 6453844,94грн. (12736,21грн. - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, 6441108,73грн. - земельний податок). Вказаний борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений.

У судове засідання позивач не прибув, адміністративний позов містить клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Під час судового розгляду за клопотанням відповідача, судом, в порядку ст.55 КАС України, допущено процесуальне правонаступництво заміну відповідача, Публічного акціонерного товариства "Рівнеазот", його правонаступником Приватним акціонерним товариством "Рівнеазот" (далі - ПрАТ "Рівнеазот").

Відповідач, ПрАТ "Рівнеазот", адміністративний позов не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Представник відповідача у судовому засіданні надала пояснення, які повністю співпадають з позицією, що викладена в письмових запереченнях, а зокрема пояснила, що позовні вимоги є необґрунтованими та не відповідають матеріалам справи. Зазначила, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Однак, жодних вимог щодо сплати податкового боргу з податку на нерухоме майно органом ДФС на адресу відповідача не надсилалось, а тому і підстав для звернення до суду з адміністративним позовом щодо стягнення грошових коштів немає, оскільки застосування таких заході можливе не раніше як через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) платнику податкової вимоги. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши представника відповідача, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з огляду на наступне.

ПрАТ "Рівнеазот" зареєстроване як юридична особа 13.11.1995, перебуває на обліку, як платник податків в органі доходів і зборів з 25.11.2015 за №035/0029.

Станом на 10.05.2017 за ПрАТ "Рівнеазот" рахується податковий борг в сумі 6453844,94грн.

Заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 12736,21грн. виникла на підставі податкової декларація з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2017 рік, самостійно поданої до податкового органу 17.02.2017.

Податковий борг із земельного податку в сумі 6441108,73грн. виник на підставі податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік, самостійно поданої до податкового органу 16.02.2017.

З метою погашення податкового боргу ГУ ДФС у Рівненській області для ПрАТ "Рівнеазот" було сформовано та надіслано податкову вимогу форми "Ю" від 09.03.2017 №1609-17 на суму 2091257,56грн.

Вказана податкова вимога вважаються врученою відповідачу в силу вимог п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України, у встановленому законом порядку ним не оскаржувалася.

Ці обставини підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами: довідкою про стан розрахунків з бюджетом від 10.05.2017 №2813/9/17-00-17-16/2 (а.с.4), розрахунком виникнення податкового боргу від 10.05.2017 №2814/9/17-00-17-16/2 (а.а.с.5-6), корінцем податкової вимоги від 09.03.2017 №1609-17 та фіскальним чеком від 13.03.2017 (а.с.7), податковою декларацією з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2017 рік, від 17.02.2017 (а.с.8), податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік, від 16.02.2017 (а.а.с.9-10), карткою особового рахунку платника податків (а.а.с.11-14), витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.06.2017 № (а.а.с.16-22).

Стаття 67 Конституції України передбачає обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

В силу вимог ст.ст.10, 265-266, 269-289 Податкового кодексу України, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та плата за землю (у тому числі земельний податок) є складовими частинами податку на майно, який належить до місцевих податків і зборів, встановлюється місцевими радами та зараховується до бюджетів місцевого самоврядування.

Відповідно до п.16.1.4. ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Стаття 19-1 Податкового кодексу України визначає функції органів доходів і зборів, до яких зокрема відноситься здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, своєчасністю подання податкової звітності, здійснення контролю за погашенням податкового боргу з податків та зборів платників податків, у тому числі тих, майно яких перебуває у податковій заставі, організовує роботу та здійснює контроль за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку, здійснює інші функції, визначені цим Кодексом та законами України.

Відповідно до пп.266.7.5 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України, платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням обєкта/обєктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Згідно з п.286.2. ст.286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.56.11 ст.56 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України).

В силу вимог п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України податкова вимога вважаються врученою платнику податків, а тому заперечення відповідача є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів та митних платежів, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів.

Відповідно до пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, суд прийшов до висновку, що відповідачем не надано суду достатніх беззаперечних доказів щодо обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, в той час як позовні вимоги ГУ ДФС у Рівненській області підтверджені належними та допустимими доказами, а відтак, підлягають до задоволення повністю.

Підстави для застосування ст.94 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 160-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Рівнеазот" () з рахунків у банках, обслуговуючих даного платника та за рахунок готівки, кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 6453844,94грн. (шість мільйонів чотириста п'ятдесят три тисячі вісімсот сорок чотири гривні дев'яносто чотири копійки), з яких: 12736,21грн. (дванадцять тисяч сімсот тридцять шість гривень двадцять одна копійка) - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; 6441108,73грн. (шість мільйонів чотириста сорок одна тисяча сто вісім гривень сімдесят три копійки) - земельний податок.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Щербаков В.В.