Справа № 281/885/17
Суддя: Свинченко Г. Д.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/885/17
Провадження по справі № 2-а/281/263/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року смт Лугини

Суддя Лугинського районного суду Житомирської області Свинченко Г.Д. розглянувши у порядку письмового провадження в смт Лугини справу за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомир до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконним рішення державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

07.11.2017 до суду надійшов адміністративний позов УПСЗН Богунської районної ради м. Житомир до УДВС ГТУЮ у Житомирській області про визнання незаконним рішення державного виконавця. Позивач просить зупинити примусове виконання постанови Лугинського районного суду Житомирської області від 02.10.2014, що здійснюється на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 54336682 від 20.07.2017; визнати незаконними дії державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Житомирській області Шевчук Г.І.; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.07.2017 № 54336682. Мотивуючи тим, що постановою про відкриття виконавчого провадження від 20.07.2017 яка винесена на підставі виконавчого листа у справі № 281/1762/14-а, виданого 23.01.2015 Лугинським районним судом Житомирської області, прийнято рішення про стягнення з управління на користь держави виконавчий збір у розмірі 12800,00 грн. Вважає, що вказана постанова в частині стягнення з управління виконавчого збору винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, попередньо просив розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідача надав суду заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позову. Просив розгляд справи проводити без участі їхнього представника.

У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання не здійснювалося відповідно до ч.1 ст.41 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

20.07.2017 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Шевчук Г.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, відповідно до виконавчого листа № 281/1762/14-а, виданого 23.01.2015 Лугинським районним судом Житомирської області, щодо зобов'язання УПСЗН Лугинської РДА Житомирської області зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 щомісячну грошову допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбаченої ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 40% мінімальної заробітної плати щомісячно, із застосуванням відповідної мінімальної заробітної плати згідно ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" за період з 08.01.2014 по 31.05.2014 з урахуванням фактично виплачених коштів. Частиною 3 вказаної постанови стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 12800,00 грн.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України від 02.06.2016 № 1404-19 «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 цього Закону виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 цього Закону виконавець, ефективно, своєчасно і в повному обсязі повинен вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частинами 5 та 6 ст. 26 цього Закону визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст. 27 Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Так, відповідно до ст. 27 вказаного Закону, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерством юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5, стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному ст. 27 вказаного Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає, що, незважаючи на те, що боржником є УПСЗН Богунської райради м. Житомир, тобто державний орган, вказаний виконавчий лист містить вимогу щодо зобов'язання вчинити певні дії, а не стягнення. Тому виконання вказаного виконавчого листа здійснюється у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження», а не Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

З наведених вище вимог Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що при відкритті виконавчого провадження стягнення виконавчого збору є обов'язковим.

Так, ч. 5 ст. 27 Закону №1404-19 встановлено, що виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем.

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Однак, виконання виконавчого листа не відбувається у порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а тому п. 3 ч. 5 ст. 27 Закону № 1404-19 не може бути застосований.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою КМУ від 03.09.2014 № 440 виконанню підлягають рішення - виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені ч. 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» суб'єкти, які видані або ухвалені до 01.01.2013.

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.07.2017, постанова Лугинського районного суду Житомирської області від 02.10.2014 набрала законної сили 24.12.2014. То в даному випадку положення вище вказаного Закону до спірних правовідносин не застосовується.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідачем доведено правомірність своїх дій.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 14, 94, 159-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомир до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконним рішення державного виконавця - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Лугинський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Г.Д. Свинченко