Справа № 816/934/17
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 р.Справа № 816/934/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Редакція "Програма плюс" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 10.08.2017р. по справі № 816/934/17

за позовом Приватного підприємства "Редакція "Програма плюс"

до Головного управління ДФС у Полтавській області

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне підприємство «Редакція Програма плюс», звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області, в якому просило скасувати рішення № 001121302 від 27.03.2017 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (ЄСВ) за період з 21.03.2015 року по 04.01.2017 року в сумі 1 298,32 грн (20%) та пеню в розмірі 4 116,17 грн, всього - 5 414,49 грн.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.08.2017 року по справі № 816/934/17 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що оскаржувана постанова не відповідає нормам чинного законодавства, що полягає у порушенні норм матеріального та процесуального права, постанова є необґрунтованою та незаконною, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Відповідач не скористався своїм правом на подання заперечень на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Приватне підприємство «Редакція «Програма плюс» (далі - ПП «Редакція «Програма плюс») зареєстровано як юридична особа, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т. 1 а.с. 14) та перебуває на податковому обліку в податкових органах, станом на момент виникнення спірних правовідносин - у Кременчуцькій ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області та є платником єдиного внеску.

Позивачем до контролюючого органу подано звітність про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за вересень 2014 року - січень 2015 року, в яких самостійно задекларовано суми ЄСВ, що підлягають сплаті та станом на 28.02.2015 року загальна сума самостійно задекларованої суми ЄСВ склала - 20 569,88 грн (витяг з інтегрованої картки позивача - т. 1 а.с. 56).

20.03.2015 року позивачем до контролюючого органу подано звіт (т. 1 а.с. 52-55) про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за лютий 2015 року, терміном сплати до 20.03.2015 року, в якому самостійно задекларовано загальну суму ЄСВ, що підлягає сплаті 9 444,80 грн.

27.03.2017 року Головним управлінням ДФС у Полтавській області винесено рішення № 001121302 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 5 414,49 грн, (штраф - 1 298,32 грн, пеня - 4 116,17 грн) (т. 1 а.с. 27) у зв'язку з несвоєчасною сплатою ПП «Редакція «Програма плюс» єдиного внеску за період з 21.03.2015 року до 04.01.2017 року.

Зазначене рішення № 001121302 від 27.03.2017 року оскаржене позивачем в адміністративному порядку.

Так, рішенням ДФС України № 8989/6/99-99-11-02-02-25 від 26.04.2017 року (а.с. 10) залишено рішення Головного управління ДФС у Полтавській області винесено рішення № 001121302 від 27.03.217 року без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Не погоджуючись із позицією та рішеннями відповідача, позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, з огляду на наступне.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування;.

ВСП «Полтава - Автокомплект» є платником єдиного внеску у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 6 цього Закону, платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюється, зокрема, за принципами законодавчого визначення умов і порядку його сплати, обов'язковості сплати та відповідальності платників єдиного внеску за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов'язків, у відповідності до ст. 3 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у п. п. 4 і 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника на підставі ч. ч. 7, 8, 12 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Статтею 25 вказаного Закону встановлені заходи впливу, які можуть застосовувати органи доходів і зборів у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платниками єдиного внеску, а саме:

- на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (п. 10);

- орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції, зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

На підставі п. 14 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Отже, пеня та штрафні санкції є мірою відповідальності платників податків за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов'язків. Тобто відповідальність обумовлюється винністю платника у порушенні норм вказаного Закону та невиконанні або неналежному виконанні покладених на них обов'язків.

Тож для визначення правомірності застосування до позивача означених заходів впливу оцінці підлягає поведінка позивача щодо спрямованості його дій на виконання норм Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та покладених на нього цим Законом обов'язків.

Як було встановлено судом вище, позивачем до контролюючого органу подано звітність про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за вересень 2014 року - січень 2015 року, в яких самостійно задекларовано суми ЄСВ, що підлягають сплаті.

Станом на 28.02.2015 року загальна сума ЄСВ склала - 20 569,88 грн, що підтверджується витягом з інтегрованої картки позивача, наявної в матеріалах справи (т. 1 а.с. 56).

20.03.2015 року позивачем до Кременчуцької ОДПІ подано звіт (а.с. 52-55), в якому самостійно задекларовано суму ЄСВ, що підлягає сплаті в розмірі 9 444,80 коп, терміном сплати до 20.03.2015 року у відповідності до витягу з інтегрованої картки позивача (т. 1 а.с. 56).

Згідно відомостей інтегрованої картки позивача по ЄСВ, станом на 31.03.2015 року сума сплати єдиного внеску збільшилася до 30 014,68 грн.

За змістом пояснень представника відповідача з'ясовано, що сума єдиного внеску була частково сплачена безготівковими коштами з банківського рахунку органів державної виконавчої служби, шляхом подання платіжних доручень № 3342 від 02.03.2017 року на суму 21 457,58 грн, чим погашено заборгованість, яка виникла станом на 01.03.2015 року згідно до витягу з інтегрованої картки позивача (т. 1 а.с. 59).

Нарахування єдиного соціального внеску за лютий 2015 року частково сплачена безготівковими коштами з рахунку органів державної виконавчої служби згідно платіжних доручень № 11844 від 26.10.2016 року на суму 1 577,76 грн, № 13157 від 30.11.2016 року на суму 4 066,03 грн, та № 46 від 04.01.2017 року на суму 2 425,55 грн, що підтверджується витягом з інтегрованої картки позивача (т.1 а.с. 62, 64).

Як встановлено ч. 6 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Оскільки на час здійснення вищевказаних платежів у позивача існувала заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафних санкцій та пені, то кошти зараховувалися в рахунок погашення цієї заборгованості у порядку календарної черговості її виникнення.

Таким чином, Головним управлінням ДФС у Полтавській області за несвоєчасну сплату узгодженої суми єдиного внеску за період з 21.03.2015 року по 04.01.2017 року із затримкою на 621 календарних днів (сума частково сплачена 30.11.2016 року) та 625 календарних днів (сума частково сплачена 04.01.2017 року), застосовано штрафну санкцію у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми та з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу, про що винесено рішення № 001121302 від 27.03.2017 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача застосовано штраф на суму 1 298,11 грн та пеню на суму 4 116,17 грн.

Доводи позивача про те, що всупереч встановленої форми рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, у оскарженому рішенні не заповнено реквізити щодо періоду нарахування штрафних санкцій, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки не є підставою для визнання нарахування штрафних санкцій протиправними та не може слугувати самостійною підставою для скасування рішення та фактичного звільнення позивача від обов'язку щодо сплати штрафних санкцій за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Крім того, колегія суддів зазначає, що позивачу контролюючим органом разом із оскаржуваним рішенням було направлено розрахунок штрафних санкцій та нарахування пені (на який також посилався позивач у позовній заяві), в якому зазначено період нарахування штрафних санкцій.

З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що рішення № 001121302 від 27.03.2017 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску є законним та прийнятим на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що встановлені законодавством України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано та обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Як встановлено ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, у відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України.

Отже, суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано відмовив в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 10.08.2017 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують і доказів в їх обґрунтування не надано.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Редакція "Програма плюс" залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 10.08.2017р. по справі № 816/934/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Рєзнікова С.С.
Повний текст ухвали виготовлений 27.11.2017 р.