Справа № 539/2752/17
Суддя: Іващенко Ю. А.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/2752/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2017 Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Іващенка Ю. А.

при секретарі Карпенко Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Лубни адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора роти №4 ІПП у в м.Полтаві ДПП ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до інспектора роти №4 ІПП у в м.Полтаві ДПП ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій та скасування постанови.

В позові вказав, що 17.10.2017 року його було зупинено на 208 кілометрі траси Київ-Харків інспектором роти №4 ІПП у м. Полтаві ДПП ОСОБА_2 та винесено постанову БР№198721 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Згідно постанови ОСОБА_1 17.10.2017 року близько 10 год. 05 хв. керував автомобілем Фольксваген Транспортер, д/н НОМЕР_1, який мав технічні несправності, а саме, тріщину лобового скла в зоні дії склоочисників, чим порушив ДСТУ 3649 та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Позивач з вказаною постановою не згоден. ОСОБА_1 стверджує, що інспектор не зясував обставини справи, не відреагував на його пояснення щодо того, що тріщина сталася щойно, під час руху по трасі на якій розсипано щебінь. До того ж, тріщина не погіршувала прозорість лобового скла та не обмежувала оглядовість з місця водія.

Зважаючи на викладене, позивач вважає, що постанова інспектора є незаконною, оскільки вона винесена із порушенням норм права, суперечить вимогам закону, оскільки заборона експлуатації транспортного засобу з даним недоліком не передбачена жодним з пунктів правил дорожнього руху. Прохає визнати незаконними дії інспектора, скасувати постанову від 17.10.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В судове засідання позивач не зявився, звернувся до суду з заявою в якій прохав справу розглядати без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі, проти позову заперечує.

Згідно ст. 41 КАС України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Стаття 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Встановлено, що 17.10.2017 року інспектором роти №4 ІПП у м. Полтаві ДПП ОСОБА_2 винесено постанову серії БР №198721 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП. Згідно постанови ОСОБА_1 17.10.2017 року близько 10 год. 05 хв. керував автомобілем Фольксваген Транспортер, д/н НОМЕР_1, який мав технічні несправності, а саме, тріщину лобового скла в зоні дії склоочисників, чим порушив ДСТУ 3649 та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Частина 1 статті 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за керування транспортним засобом, що має несправності системи гальмового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до п.31.4.7(в) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей, якщо встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія і погіршують його прозорість.

Відповідно до п. 31.1 Правил дорожнього руху, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно з п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010, затверджений Наказом від 28.12.2010 №630, на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Вимоги ГОСТ 5727-88 «Скло безпечне для наземного транспортного засобу. Загальні технічні умови», не допускають наявність тріщин завдовжки більш як 50 мм на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу. Наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу погіршують його прозорість.

Тобто, наявність на вітровому склі КТЗ сколу чи тріщини завдовжки більш як 50 мм в зоні роботи склоочисників є порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, постанова інспектора з дорожнього нагляду ОСОБА_2 не містить жодних посилань на докази вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки в ній не зазначено розмір тріщини на вітровому склі. Також до постанови не додано фотофіксацію чи відеофіксацію правопорушення, яка б слугувала беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.9 КАС України, суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення інспектор Товтин В.В. допустив порушення чинного законодавства. Відповідно до наданих суду доказів в діях позивача ОСОБА_1 не вбачається порушення ПДР України, а саме, п.31.4.7(в), а тому постанова відповідача підлягає скасуванню.

Разом з тим, вимоги позивача про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає.

Так, стаття 284 КУпАП встановлює, що постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.

Згідно ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Субєкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими субєктами(дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження субєкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином суди не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

За таких обставин вимога позивача про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає, оскільки справа про притягнення до адміністративної відповідальності розглядалась уповноваженими органами Національної поліції, а не судом. Адміністративний суд не наділений повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Крім цього, вимоги позивача щодо визнання незаконними дій відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності задоволенню не підлягають, оскільки не є належним способом захисту права позивача, так як відповідач мав право виносити оскаржувані постанови, питання їх законності необхідно вирішувати під час розгляду справи про їх скасування.

Керуючись ст.ст. 251, 284 КУпАП України, ст.ст. 5 - 12, 18, 71, 86, 128, 158 -163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №4 ІПП у м. Полтава ДПП ОСОБА_2 про скасування постанови задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора роти №4 ІПП у м. Полтава ДПП ОСОБА_2 серії БР №198721 від 17.10.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1ст.121 КУпАП у виді штрафу в сумі 340 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Лубенського міськрайонного суду Іващенко Ю. А.