Справа № 279/2886/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Невмержицька О.А.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"28" листопада 2017 р. Справа № 279/2886/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Франовської К.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_3, Міністерства внутрішніх справ України на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "15" вересня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа Головне управління МВС України у м.Києві про визнання протиправною відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року позивач звернувся до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа Головне управління МВС України у м.Києві, в якому просив визнати протиправною відмову МВС України у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції та зобов'язати відповідача призначити йому одноразову грошову допомогу, відповідно до ст.23 ЗУ «Про міліцію в редакції Закону України від 13.02.2015 року "Про внесення змін до ст.23 ЗУ "Про міліцію".

Позов обґрунтовано тим, що з 09.12.2009 року йому встановлена ІІІ групу інвалідності у зв`язку із травмою, яка пов`язана з виконанням службових обов`язків, а 08.12.2010 року виплачена одноразова грошова допомога в сумі 52245,00 гривень. В подальшому, 05.05.2010 року йому була встановлена ІІ група інвалідності у зв'язку із травмою, яка пов`язана з виконанням службових обов`язків, а 29.12.2010 року виплачена одноразова грошова допомога в сумі 17415,00 гривень. 29.04.2013 року при повторному огляді також була встановлена ІІ група інвалідності. 27.08.2015 року була встановлена І "б" група інвалідності у зв`язку із травмою, яка пов`язана з виконанням службових обов`язків зі ступенем втрати професійної працездатності у відсотках: 70%, що підтверджено випискою з акта огляду МСЕК від 07.09.2015 року та довідки серії 12 ААА №206746 та довідкою. На звернення в квітні 2016 року з надання матеріальної допомоги управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в м. Києві йому відмовило.

На виконання постанови Коростенського міськрайонного суду від 14.12.2016 року МВС України повторно розглянуло питання щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги та листом від 06.06.2017 року відмовило в її призначенні та виплаті з посиланням на п.4 Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою КМУ від 21.10.2015 року №850.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15.09.2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 відповідно до п.4 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850.

Зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути питання щодо призначення ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги, відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію в редакції Закону України від 13.02.2015 року N208-VIII "Про внесення змін до ст.23 Закону України "Про міліцію".

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач та відповідач подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять її скасувати.

Позивач просить змінити постанову суду першої інстанції, та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Апеляційна скарга позивача обґрунтована тим, що постановою суду першої інстанції не вирішено його вимоги по суті, оскільки прийнято аналогічне рішення, що і постанові від 14.12.2016 року у справі № 806/1482/16, на виконання якої позивач розглянув матеріали, але повернув без виплати.

Відповідач в апеляційній скарзі просить відмовити в задоволенні позову. Апеляційна скарга відповідача обґрунтована тим, що перша група інвалідності позивачу встановлена після спливу двох років після встановлення первинної інвалідності.

Суд розглядає справу в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Суд встановив, що позивач з 1991 року по 14.04.2010 року проходив службу в ЛВ ст. Коростень УМВС України на Південно-Західній залізниці. Згідно довідок до акту огляду медико-соціальної експертної комісії позивачу: з 09.12.2009 року ОСОБА_3 встановлена ІІІ групу інвалідності у зв`язку із травмою, яка пов`язана з виконанням службових обов`язків, а 08.12.2010 року виплачена одноразова грошова допомога в сумі 52245,00 гривень. В подальшому, 05.05.2010 року йому була встановлена ІІ група інвалідності у зв'язку із травмою, яка пов`язана з виконанням службових обов`язків, а 29.12.2010 року виплачена одноразова грошова допомога в сумі 17415,00 гривень. 29.04.2013 року при повторному огляді також була встановлена ІІ група інвалідності. 27.08.2015 року була встановлена І "б" група інвалідності у зв`язку із травмою, яка пов`язана з виконанням службових обов`язків зі ступенем втрати професійної працездатності у відсотках: 70%, що підтверджено випискою з акта огляду МСЕК від 07.09.2015 року та довідки серії 12 ААА №206746 та довідкою.

Позивач у встановленому законом порядку, навесні 2016 року звернувся до голови ліквідаційної комісії УМВС України на Південно-Західній залізниці з проханням про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманням інвалідності.

Листом від 13.04.2016 року заступник голови ліквідаційної комісії ГУ МВС в м.Києві повідомив позивача про повернення матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги без затвердження, керуючись п.4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою КМУ від 21.10.2015 року № 850 і про відмову у виплаті.

Постановою Коростенського міськрайонного суду від 14.12.2016 року було визнано протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у призначенні та виплаті ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 та зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути питання щодо призначення, нарахування і виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 відповідно до Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою КМУ від 21.10.2015 року №850.

На виконання постанови Коростенського міськрайонного суду від 14.12.2016 року МВС України повторно розглянуло питання щодо призначення та виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги та листом від 06.06.2017 року відмовило в її призначенні на підставі п.4 Порядку, оскільки після первинного огляду МСЕК пройшло понад 2 роки.

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На підставі вказаної статті Кабінет Міністрів України постановою № 850 від 21.10.2015 затвердив "Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" (далі - Порядок №850).

Згідно підпункту 2 пункту 2 Порядку № 850, днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи (п.п.2 п.3 Порядку №850).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги (п.7 Порядку №850).

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (п.9 Порядку №850).

Колегія суддів звертає увагу, що постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.12.2016 у справі №806/1482/16, встановлено право позивача на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію", виплата якої здійснюється відповідно до Порядку №850. Також встановлено належність всіх поданих документів та належність відповідача, тобто, що саме МВС України зобов'язане проводити відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ч. 2 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Проте, розглянувши матеріали про призначення одноразової грошової допомоги позивачу, МВС України було відмовлено, чим порушено права позивача, які підтверджені судовим рішенням.

Стаття 2 КАС України регламентує, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Отже, дії відповідача щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу з тих підстав, що встановлення І групи інвалідності сплинув дворічний термін після первинного встановлення інвалідності, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є протиправними.

Згідно пункту 2 частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов'язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб'єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Згідно норм Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є гарантування дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади за даних обставин.

Суд першої інстанції вказує на те, що так як відповідач наділений дискреційними повноваженнями з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги, то суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб'єкта владних повноважень.

Проте, як зазначено вище, право на отримання одноразової грошової допомоги встановлено судовими рішеннями, що набрали законної сили.

Тож, колегія суддів приходить до висновку, що для належного захисту права позивача необхідно зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України призначити йому одноразову грошову допомогу, відповідно до ст.23 ЗУ «Про міліцію в редакції Закону України від 13.02.2015 року "Про внесення змін до ст.23 ЗУ "Про міліцію".

Відповідно до п. 3 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково,

Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "15" вересня 2017 р. скасувати. Прийняти нову постанову.

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 відповідно до п.4 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850.

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України призначити ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу, відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію в редакції Закону України від 13.02.2015 року N208-VIII "Про внесення змін до ст.23 Закону України "Про міліцію", з урахування раніше виплачених сум.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

К.С. Франовська