Справа № 127/22070/17
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/894/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 листопада 2017 року

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Клапоущака С.Ю.,

при секретарі Гнасько Н.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 БУПП у м. Вінниці лейтенанта поліції Бабчука Д.В. про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 03 жовтня 2017 року серії БР №039740,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора роти №4 БУПП у м. Вінниці Бабчука Д.В. про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 03 жовтня 2017 року серії БР №039740, мотивуючи свої вимоги тим, що 03 жовтня 2017 року відносно нього було винесено постанову серії БР №039740 про притягнення до адміністративної відповідальності та застосоване стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

Відповідно до оскаржуваної постанови 03 жовтня 2017 року близько 06.45 год. позивачем на перехресті вулиць Д. Нечая - Брацлавська у м. Вінниці, під час керуванням автомобілем «БМВ-520 Д», державний номерний знак НОМЕР_1, було скоєно порушення вимог п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України та скоєно правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач у своєму позові зазначає, що співробітники патрульної поліції зупинили його за адресою: м. Вінниця, вул. Лебединського, 1, тобто більше ніж через два світлофори від місця, де позивач, начебто, скоїв порушення. Позивачу не зрозуміло, чому, якщо він дійсно скоїв порушення, його не зупинили одразу на місці скоєння та не оформили матеріали. Під час зупинення його автомобіля інспектор поліції на його питання пояснив, що позивач проїхав на червоне світло світлофора. На вимогу позивача надати докази, інспектор поліції відповів, що є запис його нагрудного реєстратора, але продемонструвати йому відеозапис інспектор категорично відмовився, тому позивач вважає, що такого запису немає. Після цього, незважаючи на заперечення позивача, інспектор поліції тут же на вулиці розглянув справу та виніс постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу та вручив йому копію постанови.

З вказаною постановою позивач не погоджується, оскільки вона складена з порушенням вимог ст.ст. 258, 276, 278, 279, 283 КУпАП, щоб постанова була винесена, співробітник поліції спочатку повинен розглянути адміністративну справу (вивчити докази, показання свідків, пояснення порушника, документи, позицію адвоката), постанова не може бути винесена без розгляду, інакше така постанова буде вважатися незаконною.

Крім того, інспектор поліції Бабчук Д.В. не роз»яснив позивачу права, передбачені ст. 268 КУпАП. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що оскаржувана постанова була прийнята з порушенням норм Конституції України та законів України, є необґрунтованою та протиправною, в зв»язку з чим він за захистом свого права, був вимушений звернутися з даним позовом до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги в повному обсязі, суду пояснив, що інспектором поліції безпідставно притягнуто його до адміністративної відповідальності, при винесені постанови вина позивача доведена не була, не було жодних фактичних даних та доказів, на основі яких відповідач встановив наявність адміністративного правопорушення. Просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності як протиправну.

Відповідач Бабчук Д.В. у судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими і їх слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №039740 від 03 жовтня 2017 року, складеної інспектором роти №4 БУПП у м. Вінниці лейтенантом поліції Бабчуком Д.В., вбачається, що ОСОБА_1 03 жовтня 2017 року о 06.45 год. в м. Вінниці на перехресті вулиць Д. Нечая - Брацлавська, керуючи транспортним засобом «BMW 520 D», номерний знак НОМЕР_1, здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (е) ПДР України, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. За вчинене адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 було накладено штраф у розмірі 425 гривень (а.с. 4).

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається зі змісту постанови серії БР №039740 від 03 жовтня 2017 року, складеної інспектором роти №4 БУПП у м. Вінниці лейтенантом поліції Бабчуком Д.В., докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а також мотиви відхилення доказів, на які посилався позивач ОСОБА_1, відсутні.

В судовому засіданні встановлено, що під час несення служби при винесенні оспорюваної постанови, інспектором не використовувався технічний засіб, який сертифікований в Україні, тобто в данному випадку відповідачем не доведено вини позивача у вчиненні правопорушення.

При цьому, суд виходить з положень ч.2 ст.71 КАС України в тім, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Однак, дані вимоги закону також були проігноровані відповідачем при винесенні постанови.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідач не довів правомірність свого рішення, не надав доказів наявності адміністративного правопорушення, суд вважає, що підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні, а відтак оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 245, 276, 280 КУпАП, ст.ст. 6, 18, 69, 70, 159-162, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії БР №039740, складену 03 жовтня 2017 року інспектором роти №4 БУПП у м. Вінниці лейтенантом поліції Бабчуком Д.В., по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України №3-рп/2015 від 08.04.2015р. постанова підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя: