Справа № 513/587/17
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 513/587/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Бучацька А.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Стас Л.В.

суддів Турецької І.О., Косцової І.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на постанову Саратського районного суду Одеської області від 14 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася з позовом до Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, в якому просить визнати протиправною відмову відповідача від 15 червня 2017 року № 1770/06 щодо здійснення перерахунку пенсії за віком, згідно ч.2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, які передують року призначення пенсії за віком. Також позивач просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії за віком з 23 грудня 2016 року, відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, які передують року призначення пенсії, здійснити виплату різниці між фактично отриманою та призначеною пенсією та виплачувати пенсію у перерахованому розмірі в подальшому. Крім того, позивач просила допустити негайне виконання судового рішення в межах суми стягнення за один місяць та відшкодувати сплачений судовий збір

Постановою Саратського районного суду Одеської області від 14 липня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною відмову Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області від 15 червня 2017 року № 1770/06 щодо перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1, починаючи з 23 грудня 2016 року згідно ч.2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, які передують року призначення пенсії за віком.

Зобов'язано Саратське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1, починаючи з 23 грудня 2016 року відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії.

Зобов'язано Саратське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та призначеною їй пенсією за віком відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії, починаючи з 23 грудня 2016 року та виплачувати пенсію у перерахованому розмірі .

Допущено негайне виконання постанови суду у межах суми стягнення за один місць.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

В апеляційній скарзі, Саратське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову Саратського районного суду Одеської області від 14 липня 2017 року скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Саратському районі та отримує пенсію за віком з 08 квітня 2013 року відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV.

Первинне призначення пенсії ОСОБА_1 було здійснено відповідачем 07 листопада 2006 року на підставі особистої заяви про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ. При призначенні пенсію обчислено із заробітної плати за період роботи з 01.01.1995 року по 31.12.1999 року та з 01.07.2000 року по 31.10.2006 року з урахуванням середньомісячного заробітку по Україні за 2005 рік - 735,57 гривень. Загальний стаж було враховано по 31 жовтня 2002 року, та склав 31 рік 7 місяців 11 днів, з яких стаж працівника освіти 28 років 2 місяці 11 днів. Розмір пенсії з 07.11.2006 року складав 391,44 гривні.

Однак, у звязку з працевлаштуванням позивача за спеціальністю з 13 грудня 2006 року виплата пенсії припинена.

Після досягнення пенсійного віку 08 квітня 2013 року позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України в Саратському районі з заявою про призначення пенсії за віком.

08 квітня 2013 року позивачку було переведено на пенсію за віком. Пенсію обчислено із заробітної плати за період роботи з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2013 року з урахуванням середньомісячного заробітку по Україні за 2007 рік - 1197,91 гривня. Загальний стаж було враховано по 28 лютого 2013 року, та склав 37 років 11 місяців 12 днів, а розмір пенсії з 08 квітня 2013 року - 894 гривні.

Тобто було враховано заробіток за періоди страхового стажу, зазначеного в ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік (а.с.11-22).

07 червня 2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за останні три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (а.с. 23).

Листом № 1770/06 від 15 червня 2017 року Саратським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії з посиланням на ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» який встановлює, що при переведенні з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час проведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховується під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії (а.с. 24).

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції керувався тим, що пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років, а тому показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно ч. 3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону , із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Водночас, відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 у 2006 році було призначено пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивач у 2013 році звернулася вперше.

Крім того, після призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 продовжувала працювати та сплачувала у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

За таких обставин, суд першої інстанції зробив правильний висновок щодо безпідставного застосування Саратським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яке є порушенням прав позивача на отримання пенсії у відповідному розмірі.

Враховуючи викладене, колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправною відмову відповідача у здійсненні перерахунку пенсії за віком, згідно ч.2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, які передують року призначення пенсії за віком, зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії у відповідності до ч.2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, які передують року призначення пенсії та виплату різниці між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Аналогічну правову позицію неодноразово висловлював Верховний Суд України, зокрема у рішенні від 29.11.2016 року, яка відповідно до ст. 244-2 КАС України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Доводи апеляційної скарги в цій частині спростовуються викладеним, а тому вона є такою, що задоволенню не підлягає.

Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги в частині протиправного зобовязання судом першої інстанції відповідача виплачувати пенсію у перерахованому розмірі в подальшому без обмеження кінцевим терміном, оскільки резолютивна частина судового рішення не містить таких зобовязань.

Також колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги щодо безпідставного задоволення позовних вимог в частині допущення негайного виконання постанови суду в межах суми стягнення за один місяць з посиланням на те, що позивачем не заявлялися вимоги про стягнення сум пенсійних виплат, оскільки зазначені доводи спростовуються змістом позовних вимог.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із наведеними висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Справу в суді першої інстанції було розглянуто в порядку скороченого провадження, згідно ст. 183-2 КАС України. Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області залишити без задоволення.

Постанову Саратського районного суду Одеської області від 14 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: