Справа № 456/2687/17
Суддя: Янів Н. М.
Дата ухвалення: 2017-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/2687/17
Провадження № 2-а/456/156/2017
ПОСТАНОВА

іменем України

"24" листопада 2017 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Яніва Н. М.

при секретарі Сунак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу ОСОБА_2 державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4 звернувся в суд з позовною заявою та просить поновити строк на оскарження постанови винесеної головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_3 №4/160-ф/пз від 03.08.2017 р.; визнати протиправною та скасувати постанову №4/160-ф/пз від 03.08.2017 р. винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.96 КУпАП; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача покликається на те, що 03.08.2017 р. головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_3 винесено постанову №4/160-ф/пз, про те, що ОСОБА_1 на земельній ділянці, яка належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 24.02.1999 р. серія ІІІ-ЛВ №023337 (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :01:003:0126, площа 0,0326 га) на вул. Т. Шевченка у м. Моршин у Львівській області у 2012 році здійснила будівництво монолітного стрічкового бетонного фундаменту лінійними розмірами бічних сторін 8.80х6.0 м. під гараж з бетонною стяжкою.

Відстань від вказаного фундаменту до господарської будівлі, яка розміщена на суміжній ділянці ОСОБА_5, складає 2.50 м. , що є порушенням абзацу 1 пункту 3.25* Додатку 3.1 «Протипожежні вимоги» ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

У період з 2012 по 2017 р. ОСОБА_1 на вказаній частині двоповерхового житлового будинку №76, яка належить їй на підставі реєстраційного посвідчення від 03.01.2003р. серія АА №002186 виданого Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, здійснила прибудову ганку з монолітного бетону з навісом лінійними розмірами бічних сторін 5.0х4.05 м. та підвальним приміщенням, бетонні сходи до ганку

лінійними розмірами бічних сторін 1.40х2.80 м. і вздовж фундаменту ганку - влаштувала підпірну стійку (бетонний фундамент) довжиною 4.25 м.

Відстань від межі сусідньої ділянки ОСОБА_5 від найбільш виступної конструкції стіни ганку складає 0.15 м., чим порушено абзац 3 1 пункту 3.25* Додатку 3.1 «Протипожежні вимоги» ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», згідно з яким відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1.0 м., чим порушила ч.1 ст. 27 та ч.1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» від 13.04.2011 №466, абз. 1 п.3.25* Додатку 3.1 «Протипожежні вимоги» ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», за що винесено постанову та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4505 грн.. Ознайомившись з постановою позивач не згідна з її доводами, змістом вчиненого начебто нею правопорушення та повністю заперечує обставини, які викладені в постанові. Зокрема справу розглянуто з порушенням вимог КУпАП та винесено постанову без врахування пояснень ОСОБА_1; не з»ясовано хто саме проводив будівельні роботи; окрім того ОСОБА_1 притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 5 ст. 96 КУпАП у вигляді штрафу 4505 грн., проте санкція ч. 5 ст. 96 КУпАП, передбачає штраф від 500 до 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. А тому просить оскаржувану постанову скасувати.

Представник позивача адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не зявився. Однак подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, покликаючись на обставини викладені в позові, розгляд справи просив проводити без його участі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з»явилася, хоча судом була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи. Однак, в судовому засіданні 13.10.2017р. позовні вимоги підтримала повністю, додатково пояснила, що в будинку за вищевказаною адресою зареєстровані вона, донька та онуки, проживають у такому з 1994 року. Однак, вона з 2001 р. проживає за межами України, а саме в Італії, останній раз перебувала в Україні в квітні 2017р.. Про існування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 03.08.2017р. їй нічого не було відомо, оскільки така приймалась у її відсутності, а вона в цей час перебувала в Італії, що підтверджується штампами у її закордонному паспорті. Дізналася про існування постанови з телефонного дзвінка від дочки у серпні 2017р.. Жодних добудов вона не проводила, а тому не розуміє, з яких підстав її притягають до відповідальності. Крім того, нещодавно довідалася, що її будинок, якимось чином переоформила на себе сусідка ОСОБА_6, без її відома. А тому просить позов задоволити та скасувати постанову про притягнення її до адмінвідповідальності.

Представник відповідача ОСОБА_2 державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області та головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомлені про дату та час слухання справи, про що свідчить надана ним розписка, яка долучена до матеріалів справи.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст. 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в т.ч. на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси (ст. 6 ч.1 КАСУ).

Згідно ст. 11 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами 1 та 2 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, постановою №4/160-ф/пз від 03.08.2017 р. по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, (за порушення ч.1 ст.27 та ч.1 ст.34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ «Деякі питання виконання підготовчих та будівельних робіт» від 13.04.2011 №466, аб.1,3 п.3.25*, Додатку 3.1 «Протипожежні вимоги» ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень»), визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4505 грн.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, дослідженими в судовому засіданні обставинами встановлено, що оскаржувана постанова виносилася без участі ОСОБА_1, а отже розгляд справи за підсумками попередньо складеного протоколу також відбувався без її участі. Про цей факт свідчить, відсутність підпису особи в постанові про одержання її копії, а також відомості, що така копія надіслана засобами поштового звязку.

Таким чином, при прийнятті оскаржуваного рішення було порушено вимоги ст. 268 КУпАП, відповідно до яких особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні відповідачем не надано, а судом не здобуто належних доказів(копії поштового відправлення, повідомлення про його вручення), які б свідчили про своєчасне сповіщення позивача про місце і час розгляду справи субєктом владних повноважень.

Окрім того, суд враховує, що ОСОБА_1 з 14.04.2017 р. перебувала за кордоном, що підтверджується відповідними відмітками зробленими в її закордонному паспорті. А тому, фізично не могла бути присутня при жодній дії вчиненій щодо неї субєктом владних повноважень.

У звязку з вищенаведеним, субєктом владних повноважень також не було враховано, що з 26.02.2016 р. житловий будинок 76 (до якого було здійснено добудови, що стали підставою винесення оскаржуваної постанови) по вул. Шевченка в м. Моршин на праві приватної власності належить ОСОБА_7.

Як вбачається з інформаційної довідки № 94487474 від 14.08.2017 р. підставою виникнення даного права власності зазначено: технічний НОМЕР_1 від 10.02.2016 р. виданий Стрийським МБТІ та Декларація про готовність обєкта до експлуатації серії ЛВ13 від 31.12.2015 р, виданої ОСОБА_2 ДАБІ у Львівській області

Також, згідно санкції ч. 5. ст. 96 КУпАП передбачено відповідальністю у вигляді штрафу від пятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 8500-10200 грн.

Проте, як вбачається з оскаржуваної постанови всупереч наведеному на позивача накладено адміністративне стягнення в розмірі 4505 грн., тобто застосовано санкцію що не передбачена ч. 5 ст. 96 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача в частині визнання протиправною та скасування постанови про накладення на неї адміністративного стягнення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, приймаючи рішення у даній справі, суд виходить із повноважень, визначених суду частиною 2 статті 162 КАС України, а саме: у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про скасування рішення суб'єкта владних повноважень, попередньо визнавши його протиправним.

Окрім того, суд враховує, що відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Так, оскаржувану постанову було винесено 03.08.2017 р.. Проте як встановлено в судовому засіданні, така була прийнята без участі позивача та надійшла на її адресу тільки 11.08.2017 р. Представником позивача, в межах десятиденного строку з дня її одержання, а саме 17.11.2017 р., було подано адміністративний позов. Проте, ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21.08.2017 р. позов повернуто та розяснено,

що повернення такої не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку встановленому законом.

Оскільки зазначену ухвалу позивачем отримано тільки 04.09.2017 р., суд приходить до висновку в поважності пропуску оскарження та вважає за необхідне його поновлення.

Щодо вимоги представника позивача про стягнення судових витрат з відповідача, слід зазначити наступне.

Так, відповідно до ч.3 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Також, згідно ч.1 ст. 94 якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

В звязку з наведеним, позовні вимоги в цій частині є безпідставними, та з урахуванням вимог ст. 94 КАС України суд вважає за необхідне віднести їх на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 69, 70, 71, 104, 159, 161-163, 167 КАС України

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Визнати протиправною та скасувати постанову №4/160-ф/пз від 03.08.2017р. винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.96 КУпАП.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, а у разі якщо постанову було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_8