Справа № 818/1698/17
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 р. Справа № 818/1698/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Волкової Ю.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до Білопільського районного сектору ДМС України у Сумській області, третя особа - Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Білопільського районного сектору ДМС України у Сумській області, третя особа - Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, в якому просить зобов'язати Білопільський районний сектор ДМС України у Сумській області оформити та видати ОСОБА_3 паспорт громадянина України у формі книжечки.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач звернувся до Білопільського районного сектору ДМС України у Сумській області з приводу видачі її неповнолітньому сину паспорта громадянина України виключно у формі паспортної книжечки, на що отримав відмову, яка мотивована запровадженням внутрішніх паспортів у формі ID-картки та відсутністю бланків паспортів зразка 1994 року. Позивач зазначив, що за релігійними переконаннями її син не бажає оформляти паспорт у формі пластикової картки типу ID-картки, оскільки картка містить в собі безконтактний електронний носій із персональними даними, від обробки яких позивач відмовляється. Таким чином, позивач вважає, що відповідач порушує права та інтереси її сина, відмовляючи у оформленні паспорта у формі книжечки.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, письмових заперечень суду не надав.

Представник третьої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився (а.с. 28), натомість, подав клопотання про відкладення розгляду справи. Проте суд зазначає, що позивач та представник позивача в судовому засіданні заперечували проти відкладення розгляду справи, оскільки проживають в Харківській області і прибуття до суду займає багато часу і витрат.

За наведених обставин, суд відмовив в задоволенні заяви Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про відкладення розгляду справи.

Крім того, суд зазначає, що на день проведення судового засідання представником Управління Державної міграційної служби України в Сумській області не було надано суду заперечення проти позову.

Заслухавши позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір'ю неповнолітнього ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 11).

У вересні 2017 року позивач в інтересах ОСОБА_3 звернулися із заявою до Білопільського районного сектору ДМС України у Сумській області про те, що останній та батьки не дають згоду на оформлення паспорту у формі пластикової картки та відмовляються від паспорта з електронним носієм чи з електронним чіпом, та просили видати бланк паспорта громадянина України виключно у вигляді паспортної книжечки, форма якої не заборонена діючим законодавством України, а не у формі пластикової картки типу ID-1, форма якої не є паспортом та не є його єдиним зразком. У разі відмови оформити бланк паспорта у вигляді паспортної книжечки просили надати конкретну відмову та повідомити про це письмово (а.с. 13-16). (а.с. 13-16).

В подальшому, 12.09.2017 року ОСОБА_3 повторно звернувся до Білопільського районного сектору ДМС України у Сумській області з заявою, в якій просив оформити і видати йому паспорт громадянина України раніше встановленого зразка (1992 року) у формі книжечки. Крім того зазначив, що категорично забороняє оформлювати на його ім'я паспорт у вигляді пластикової картки із застосуванням засобів реєстру та передавати і розміщувати його персональні дані у Єдиному державному демографічному реєстрі та присвоювати унікальний номер запису в реєстрі (а.с. 17-18).

Листом від 15.09.2017 року № 03/Б-30/5998 Управління Державної міграційної служби України в Сумській області надало відповідь ОСОБА_3 про те, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 № 745 прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, з 1 листопада 2016 року припинено та роз'яснено порядок отримання паспорту України у формі ID-картки. Також в даному листі зазначено, що на сьогодні всі громадяни України, які оформлюють паспорт громадянина України вперше, здійснюють обмін на заміну попереднього паспорта, отримують виключно паспорт у формі картки (а.с. 22-24).

Відповідь тотожного змісту була надана позивачу Управлінням Державної міграційної служби України в Сумській області листом від 29.10.2017 № 03/5-40/10-03/6626, в якому також додатково зазначено, що на сьогодні в Україні паспорт громадянина України може оформлятися з використанням бланка паспорта громадянина України у формі книжечки виключно у територіальних підрозділах Державної міграційної служби України, в яких не завершена робота із забезпечення в повному обсязі матеріально-технічними ресурсами по підключенню до Єдиного державного демографічного реєстру, які необхідні для оформлення і видачі паспорта. На території Сумської області всі територіальні підрозділи забезпечені відповідним обладнанням по роботі з вищевказаним Реєстром (а.с. 19-21).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Статтею 5 Закону України «Про громадянство України» визначено, що документом, що підтверджує громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про громадянство України» постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII затверджено Положення про паспорт громадянина України та Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Так, згідно з пунктами 1, 3, 5, 8, 9-11 Положення про паспорт громадянина України паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88х125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

Паспорт, виготовлений у вигляді паспортної картки (інформаційного листка), має розмір 80 х 60 мм. У інформаційний листок вклеюється фотокартка і вносяться відомості про його власника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження і особистий номер, а також дата видачі і код органу, що його видав. Інформаційний листок заклеюється плівкою з обох боків. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної картки, визначається Кабінетом Міністрів України.

Бланки паспортів виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, з високоякісного паперу з використанням спеціального захисту.

Отже, чинним Положенням про паспорт громадянина України передбачено дві форми паспорта громадянина України: книжечка і картка.

Водночас, Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» визначені правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов'язки осіб, на ім'я яких видані такі документи.

Згідно зі статтею 13 України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються, зокрема, на паспорт громадянина України.

Відповідно до частин другої, четвертої та шостої статті 14 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклету. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Відцифрований образ обличчя особи в документах у формі книжечки розміщується на сторінці даних і виконується за технологією лазерного гравіювання та дублюється в центрі сторінки даних за технологією лазерної перфорації.

Таким чином, суд зазначає, що вказаним Законом передбачено можливість видачі документа як у формі книжечки, так і у вигляді картки, і заявник, звернувшись до уповноваженого суб'єкта з відповідними документами, передбаченими вказаним Законом, має право на отримання документа у формі книжечки, зокрема, паспорта громадянина України.

Відповідно до частини сьомої статті 16 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» уповноважений суб'єкт, якщо інше не передбачено цим Законом, має право відмовити заявникові у видачі документа виключно у разі, якщо: 1) за видачею документа звернувся заявник, який не досяг шістнадцятирічного віку, або представник особи, який не має документально підтверджених повноважень на отримання документа; 2) заявник вже отримав документ такого типу, який є дійсним на день звернення (крім випадків, зазначених у частині сьомій цієї статті); 3) заявник не подав усіх визначених законодавством документів, необхідних для оформлення і видачі документа; 4) дані, отримані з бази даних розпорядника Реєстру, не підтверджують інформацію, надану заявником. У рішенні про відмову у видачі документа, яке доводиться до відома заявника у порядку і строки, встановлені законодавством, мають зазначатися підстави для відмови. Особа має право звернутися до уповноваженого суб'єкта з повторною заявою у разі зміни або усунення обставин, через які їй було відмовлено у видачі документа. Рішення про відмову у видачі документа може бути оскаржено особою в адміністративному порядку або до суду.

Отже, зі змісту вищенаведеної норми вбачається, що законодавець передбачив вичерпний перелік підстав для відмови заявникові у видачі документа. Водночас вказаним Законом не передбачено визначення поняття «документ».

Разом з цим відповідно до статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» паспортом громадянина України є документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Відтак, відповідач у своєму листі на звернення позивача зобов'язаний був вказати одну з вище перерахованих підстав для відмови у оформленні паспорта ОСОБА_3 у формі книжечки, оскільки паспорт громадянина України в розумінні статті 21 вказаного Закону є документом.

При цьому з матеріалів справи суд вбачає, що Управління Державної міграційної служби України в Сумській області своїми листами лише повідомило заявнику про те, що паспорт громадянина України по досягненню відповідного віку видається виключно у формі картки, починаючи з 01.01.2016 року (а.с. 19-24).

Таким чином, відповідач у спірних правовідносинах не прийняв жодного рішення про відмову чи видачу ОСОБА_3 паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки та не навів будь-яких правових підстав для відмови у проведенні оформлення паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки, тому з урахуванням того, що відповідачем не наведено жодних зауважень щодо поданої заяви та доданих до неї документів, відповідно до статті 16 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», суд дійшов висновку, що відповідач проявив бездіяльність щодо не оформлення паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки ОСОБА_3.

Щодо посилання Управління Державної міграційної служби України в Сумській області в листі від 29.10.2017 року № 03/5-40/10-03/6626 на те, що видача паспорта у формі книжечки на території Сумської області вже не є можливою, суд зазначає наступне.

Чинним Положенням про паспорт громадянина України передбачено два рівнозначних альтернативних варіанта оформлення документа, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України, а саме: паспорт у вигляді паспортної книжечки або паспортна картка.

Згідно зі статтею 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Стаття 22 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Як зазначено у статті 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

При цьому, як передбачено у статті 35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність. Здійснення цього права може бути обмежене законом лише в інтересах охорони громадського порядку, здоров'я і моральності населення або захисту прав і свобод інших людей. Ніхто не може бути увільнений від своїх обов'язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань.

Статтею 9 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 передбачено, що кожен має право на свободу думки, совісті та релігії; це право включає свободу змінювати свою релігію або переконання, а також свободу сповідувати свою релігію або переконання під час богослужіння, навчання, виконання та дотримання релігійної практики і ритуальних обрядів як одноособово, так і спільно з іншими, як прилюдно, так і приватно. Свобода сповідувати свою релігію або переконання підлягає лише таким обмеженням, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах громадської безпеки, для охорони публічного порядку, здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до частини другої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

З урахуванням наведеного вище, суд приходить висновку, що відповідач прямо порушує права ОСОБА_3 передбачені статтею 9 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, оскільки не оформлення йому паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки саме через її релігійні переконання, які не призводять до негативних наслідків тих чи інших людей та не спрямовані проти цих людей чи держави, обмежує його права, що встановлені законом, і не є необхідними в демократичному суспільстві, а відтак позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 є обгрунтованими та такими,що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до Білопільського районного сектору ДМС України у Сумській області, третя особа - Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Зобов'язати Білопільський районний сектор Державної міграційної служби України у Сумській області оформити та видати ОСОБА_3 паспорт громадянина України у формі книжечки.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 27.11.2017 року.

Суддя В.О. Павлічек