Справа № 489/2329/17
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 489/2329/17

Категорія: 3.7 Головуючий в 1 інстанції: Тихонова Н.С.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду складі:

головуючого -Потапчука В.О.

суддів - Семенюка Г.В.

- Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції на постанову Ленінського районного суду м.Миколаєва від 05 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора Управління патрульної поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції - Михайлова Олега Олеговича, Управління патрульної поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2017 року ОСОБА_2 (надалі - ОСОБА_2, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора Управління патрульної поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції - Михайлова Олега Олеговича, Управління патрульної поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови ПС2№998874 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та закриття провадження у справі.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволений частково. Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР№457985 від 29 квітня 2017 року, винесену відносно ОСОБА_2 - скасовано. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 - закрито.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Управління патрульної поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції, засобами поштового зв'язку, звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржену постанову та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги Управління патрульної поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

29 квітня 2017 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем DAEWOO SENS, д/н НОМЕР_1 в м. Миколаєві, на перехресті пр. Богоявленського та вул. Старофортечна, не зупинився перед дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки" на шляху його руху та в'їхав в межі перехрестя на забороняючий сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.10, 16.3 ПДР України.

Його було зупинено інспектором 3 роти 2 батальйону УПП в м. Миколаєві Михайловим О.О. та, з посиланням на вказані обставини, винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 457985 за порушення ч.2 ст.122 КУпАП, відповідно до якої на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з вищевикладеним позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Частково задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач приймаючи постанову відносно позивача діяв відповідно до вимог законодавства, оскільки з матеріалів справи (відеозапису) вбачається, що позивачеві було роз`яснено права та обов`язки, надано для огляду докази у вигляді відео, заслухано усні клопотання та розглянуті з відмовою у їх задоволенні, надано копію постанови та повідомлено про право її оскарження. Окрім того, суд першої інстанції зазначив про те, що в матеріалах справи відсутні пояснення свідків щодо події, які б могли підтвердити безпосередньо факт правопорушення, а матеріали відеозйомки, надані представником відповідача, не підтверджують сам факт вчинення правопорушення безперечно та достовірно, таким чином вина позивача не доведена.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції правильним та таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративне правопорушення.

В апеляційної скарзі вказується на те, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим апелянтом ставиться питання про скасування постанови Ленінського районного суду м.Миколаєва від 05 жовтня 2017 року та ухвалення нової постанови, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Колегія суддів не погоджується з таким доводом апелянта з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП України передбачено відповідальність та стягнення за порушення правил обгону.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Щодо правомірності дій інспектора під час складання постанови Серії ВР №457985 від 29 квітня 2017 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Так, відповідно до положень ст. 283 КпАП України - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Пунктом 2.3 рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 передбачено, що у частинах першій, другійстатті 258 КпАП України визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

За КпАП України до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень розгляду у скороченому провадженні не підлягають. (ВАСУ справа № К/800/37207/15 від 26 жовтня 2016 року).

Згідно ч.3 ст. 258 КУпАП працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Частина 3 ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

При цьому зміни до ст. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція № 1395, якою врегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України і вказаним нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.

Отже, приписи постанови Конституційного Суду України по справі № 1-11/2015 від 26 травня 2015 року повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією.

Так, частина третя ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, а саме наявну в матеріалах справи копію оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення серії БР№457985 від 29 квітня 2017 року колегією суддів встановлено, що позивачем було отримано копію оскаржуваної постанови, про що свідчить його підпис. Більш того, з відеоматеріалів вбачається, що позивачеві було роз`яснено права та обов`язки, надано для огляду докази у вигляді відео, заслухано усні клопотання, та розглянуті з відмовою у їх задоволенні, надано копію постанови та повідомлено про право її оскарження. Окрім того, з тексту оскаржуваної Постанови не можливо встановити факту незгоди позивача з правопорушенням.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов в частині визнання дій інспектора патрульної поліції неправомірними, задоволенню не підлягає, оскільки під час винесення оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, відповідач діяв в межах вимог чинного законодавства України.

Окрім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо скасування оскаржуваної Постанови серії БР№457985 від 29 квітня 2017 року так як в матеріалах справи відсутні пояснення свідків щодо події, які б могли підтвердити безпосередньо факт правопорушення, а матеріали відеозйомки, надані представником відповідача та не підтверджують сам факт вчинення правопорушення безперечно та достовірно, таким чином вина позивача не доведена.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно п.4, п.6 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи не доведення відповідачем події адміністративного правопорушення та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку що вимоги в частині закриття провадження у справі про притягнення позивача до відповідальності також підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 206, 254 КАС України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м.Миколаєва від 05 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора Управління патрульної поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції - Михайлова Олега Олеговича, Управління патрульної поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направленні її копій сторонам та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Суддя доповідач: Потапчук В.О.

Суддя: Шляхтицький О.І.

Суддя: Семенюк Г.В.