Справа № 815/2593/17
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/2593/17

Категорія: 9.4 Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Димерлія О.О., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Григоренко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича на постанову Одеського окружного адміністративного суду 04 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

04 травня 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з адміністративним позовом до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» щодо не включення повної інформації до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно всієї гарантованої суми, належної до виплати ОСОБА_5; зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. внести зміни до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно включення всієї суми відшкодування належної до виплати позивачу, ОСОБА_5, а саме 189714,72 грн. Зобовязати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб скласти та затвердити зміни та доповнення до Загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо внесення всієї суми гарантованої виплати у розмірі 189714,72 грн., що належать до виплати ОСОБА_5, посилаючись на те, що відповідачем допущено порушення норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо не включення позивача до списків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду 04 вересня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_5 задоволений частково. Визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» щодо не включення повної інформації до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно всієї гарантованої суми, належної до виплати ОСОБА_5 Зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. внести зміни до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно включення всієї суми відшкодування належної до виплати позивачу ОСОБА_5, а саме 189714,72 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» Волков О.Ю. подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову суду, якою повністю відмовити у задоволені адміністративного позову ОСОБА_5

Позивач постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову не оскаржував, надіслав до апеляційного суду заперечення, у якому зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін. Справу розглянути за його відсутністю.

Справа розглянута апеляційним судом без участі сторін у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між ОСОБА_5 та ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» був укладений договір про надання та використання платіжної картки «Депозит Вклад» №200516875 від 27.04.2016 року.

Відповідно до умов Договору банківського рахунку Банк по ініціативі Клієнта відкриває Клієнту на його ім'я поточний рахунок НОМЕР_1 в гривні (з дебетовим порядком обслуговування) для зберігання грошей та проведення операцій за допомогою Картки відповідно до умов Договору та розпоряджень Клієнта.

Також, 27.04.2016 між Позивачем та ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» був укладений договір №980-016-000229365, в якому ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» діяв як Повірений від імені ТОВ.

23.05.2016 року між ОСОБА_5 та ПАТ «Банк Михайлівський» був укладений Договір банківського вкладу(депозиту) «Перше знайомство» №980-016-000251158 (а.с. 12-13).

Відповідно до умов Договору, було внесено 190230,00 гривень, що підтверджується квитанцією №5361437 від 23.05.2016 року (а.с. 14).

На підставі рішення Правління Національного банку України від 23.05.2016 №14/БТ «Про віднесення ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23.05.2016 прийнято рішення №812 про запровадження з 23.05.2016 р. тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ». Оголошення про прийняття рішення розміщене на офіційному сайті Національного банку України 24.05.2016 року.

13 червня 2016 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення №991 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський», відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» з 23 червня 2016 року до 22 липня 2016 року.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України №124-рш від 12 липня 2016року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №1213 від 12 липня 2016 року, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1702 від 01 вересня 2016 року змінено Уповноважену особу Фонду, якій делеговані повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» Волкову О.Ю. з 05 вересня 2016 року. Рішенням №265 від 24.01.2017 року делеговані повноваження уповноваженої особи Фонду Волкову О.Ю.

15.07.2016 року розпочато виплати гарантованої суми вкладникам, але ОСОБА_5 не було включено до списків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

20.07.2016 року позивачем на адресу відповідача був направлений лист із вимогою включити ОСОБА_5 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за вкладами, яка була отримана відповідачем 26.07.2016 року (а.с. 15-16).

Листом від 26.01.2017 року ПАТ «Банк Михайлівський» повідомлено позивача про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-016-000251158 від 23.05.2016 року (а.с. 17).

Не погоджуючись з діями Відповідача, позивач звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи частково адміністративний позов ОСОБА_5 суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані рішення відповідача про нікчемність договору банківського вкладу та про відмову у внесенні позивача до списку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський» не узгоджується з положеннями діючих нормативно-правових актів, що регулюють дані правовідносини, а також прийняте без урахування усіх фактичних обставин, з чим повністю погоджується апеляційний суд.

Так, як вже зазначалося вище, 27.04.2016 між ОСОБА_5 та ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» був укладений договір №980-016-000229365, згідно з яким позивачем було передано 187650,00 грн. на зберігання ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр».

При цьому в даному випадку ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» діяв як Повірений від імені ТОВ, оскільки 11.11.2014 року між ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» та Банком був укладений договір доручення №1, за умовами якого Банк, як Повірений, мав здійснювати пошук, залучення та надання фізичним особам консультацій про умови та можливість передачі останніми у позику грошових коштів на користь товариства

19.05.2016 р. з банківського рахунку ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» було здійснено повернення, в тому числі коштів Позивача в сумі 190229,73 грн. на його банківський рахунок в ПАТ «Банк Михайлівський».

23 травня 2016 року Банк перерахував в безготівковому порядку з рахунку НОМЕР_2 на рахунок НОМЕР_3 суму 190 230,00 гривень на залучення коштів на депозит згідно договору №980-016-000251158 від 23.05.2016 р.

Відповідно до наявної у матеріалах справи Довідки ПАТ «Банк Михайлівський» від 01.03.2017 р. №3Г1/15980, за період з 19.05.2016 р. по 23.05.2016 р. на рахунку Позивача знаходились грошові кошти в сумі 190230,19 грн. (а.с. 18).

На звернення позивача листом від 26.01.2017 року ПАТ «Банк Михайлівський» повідомлено Позивача про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство «№980-016-000251158 від 23.05.2016 року (а.с. 17).

Підставою для визнання нікчемності договору банківського вкладу (депозиту) були висновки Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними від 01.06.2016 року, оскільки дострокове повернення коштів здійснено Товариством з порушенням вимог чинного законодавства, а саме ст. 526, 651 Цивільного кодексу України (а.с. 101).

Колегія суддів, як і суд першої інстанції виходить з того, що спірні правовідносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», метою якого є захист прав і законних інтересів вкладників банку та який визначає правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Статтею 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 цього ж кодексу за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Пунктами 1.24, 1.30 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачу йому у готівковій формі; платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Так, з наявної з матеріалів справи Довідки про стан рахунків від 08.06.2017 року, вбачається, що 19 травня 2016 року за платіжним документом №5512 ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» зі свого рахунку №5802, відкритого в ПАТ «Банк Михайлівський», на рахунок позивача - ОСОБА_5 НОМЕР_2, відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський», здійснено перерахування грошових коштів у розмірі 2579,73 грн., з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-016-000229365 від 27.04.2016 та за платіжним документом №5511 ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» зі свого рахунку №5802, відкритого в ПАТ «Банк Михайлівський», на рахунок позивача - ОСОБА_5 НОМЕР_2, відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський», здійснено перерахування грошових коштів у розмірі 187650,00 грн., з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-016-000229365 від 27.04.2016 р.».

Таким чином матеріалами справи доведено, що ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19 травня 2016 року зі свого розрахункового рахунку, який відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський», відповідними платіжними дорученнями ініційовано переказ грошових коштів на повернення позик та сплату процентів ОСОБА_5 на підставі Договору, укладеного між ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та ОСОБА_5

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 26 вказаного Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Частинами 2, 4 статті 38 цього ж Закону встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 цієї статті.

Згідно з частиною 3 статті 38 Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства. Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів) укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину.

Водночас, судами 1-ї та 2-ї інстанції встановлено, що відповідні транзакції вчинені 19 травня 2016року саме на виконання умов вказаного договору №980-016-000229365 від 27.04.2016 року, укладений між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр».

При цьому, виконуючи розрахункові документи ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на переказ коштів на користь ОСОБА_5, ПАТ «Банк Михайлівський» не набув прав на кошти, які переказувались, а тому ПАТ «Банк Михайлівський» не є стороною переказу коштів, а є лише виконувачем своїх зобов'язань за договором банківського рахунку перед клієнтом, в даному випадку перед ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий Центр», забезпечуючи рух коштів від ініціатора до отримувача переказу.

Списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України №22 від 21 січня 2004 року, згідно з п. 1.4 гл. 1 якої розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Договір про обслуговування банком банківського рахунку передбачає право банка відмовити у проведенні розрахункових та касових операцій при наявності фактів, що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, умов цього договору та банківських правил оформлення розрахункових, касових документів, заяв, доручень і строків їх подання до банку.

За умовами Договору №980-016-000229365від 27.04.2016 року, укладеного між ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та ОСОБА_5, передбачено можливість дострокового повернення коштів. При проведенні розрахункових операцій ПАТ «Банк Михайлівський» зазначених фактів встановлено не було, а отже операції по перерахунку коштів є правомірними, та відповідали діючому законодавству України.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що в Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» були відсутні законодавчо передбачені підстави для визнання нікчемними транзакцій (операцій) щодо списання коштів з відкритого в банку розрахункового рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунок ОСОБА_5, відкритий в цьому ж банку.

Також, слід наголосити на тому, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» від 15 листопада 2016 року №1736-VIII розділ X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» доповнено пунктом 15 такого змісту: « 15. До вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вказано ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» розпочати за рахунок коштів Фонду у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв'язку з їх прирівнянням до вкладників».

Тобто, колегія суддів погоджується з тим, що зазначеним законом до банківського вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором.

При цьому відповідачем Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» суду не надано жодних доказів на підтвердження наявності підстав, які наведені у статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», для визнання нікчемним правочину, та не доведено, що банк: уклав з позивачем - ОСОБА_5 правочин, умови якого передбачають платіж з метою надання переваг (пільг), прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства, а Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не виконано відносно Позивача вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг».

Водночас з матеріалів справи вбачається, що 23.12.2016 року позивачу від фонду гарантування вкладів фізичних осіб було виплачено 1586,13 грн.

Проте відповідачем не включено повну інформацію до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно всієї гарантованої суми належної до виплати ОСОБА_5

Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який дійшов висновку про протиправність бездіяльності уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» щодо не включення повної інформації до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно всієї гарантованої суми, належної до виплати ОСОБА_5

Вирішуючи питання обґрунтованості позовної вимоги щодо зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. внести зміни до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно включення всієї суми відшкодування належної до виплати Позивачу, а саме 189714,72 грн. суд першої інстанції правильно виходив з того, що дана позовна вимога є похідною від вимоги про визнання бездіяльності уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» щодо не включення повної інформації до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами стосовно всієї гарантованої суми належної до виплати ОСОБА_5, у зв'язку з чим також підлягає задоволенню.

В іншій частині постанова суду першої інстанції сторонами не оскаржувалася, що, відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, обумовлює межі перегляду даного судового рішення апеляційним судом.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_5

Колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції правильним і таким, що відповідає вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність рішення суду не спростовують.

Відтак, апеляційна скарга Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення рішення апеляційного суду в повному обсязі.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.О.Димерлій

Суддя Ю.В.Осіпов