Справа № 814/4251/15
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/4251/15

Категорія: 9.4 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого -судді Романішина В.Л.,

суддів Крусяна А.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання Уповноважену особу Фонду подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ОСОБА_2 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також включити ОСОБА_2 до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.03.2016р. позов задоволено.

На зазначену постанову суду Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волков О.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Сторони в судове засідання не прибули, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено та не заперечується сторонами у справі, що 19.03.2015р. Правлінням Національного банку України була прийнято постанову №190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних».

Цього ж дня, на підставі вказаної постанови, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №61 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь», згідно з яким з 20.03.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. строком на 3 місяці з 20 березня 2015 року по 19 червня 2015 року включно.

Також, з матеріалів справи вбачається, що у вказаний день, а саме 19.03.2015 року, між позивачем - ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Київська Русь» був укладений договір банківського рахунку №26319-46.3 в національній валюті, відповідно до умов якого Банк відкрив позивачу поточний рахунок НОМЕР_1 та зобов'язався здійснювати його розрахунково-касове обслуговування.

З наявних в матеріалах справи виписок з рахунку позивача та рахунку ТОВ «Агро-Юг-Сервіс» вбачається, що 19.03.2015 року на рахунок позивача НОМЕР_1 з рахунку ТОВ «Агро-Юг-Сервіс», також, відкритого в ПАТ «Банк «Київська Русь», надійшли грошові кошти у сумі 150 000 грн. в якості поворотної фінансової допомоги за договором №б/н від 17.03.2015 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних №116 від 15.06.2015 року строк проведення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь» продовжено до 19.07.2015 року включно.

В подальшому, на підставі постанови Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» від 16.07.2015 року №460, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначення Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» від 17.07.2015 року № 138, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкова О.Ю. строком на 1 рік з17.07.2015 року по 16.07.2016 року включно.

Одночасно із цим, було оголошено про початок процедури виплати коштів вкладникам ПАТ «Банк «Київська Русь» у розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб банку з ринку, але не більше 200000 грн.

На офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було опубліковано оголошення про те, що з 17.06.2015 року ПАТ «Банк «Київська Русь» розпочинає виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився 31 березня 2015 року включно та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки).

10.08.2015 року позивачем до ПАТ «Банк «Київська Русь» було подано заяву, в якій остання зазначила, що на підставі договору банківського рахунку №26319-46.3 від 19.03.2015 року та на підставі виписки з банку по особовому рахунку НОМЕР_1 від 19.03.2015 року у неї на розрахунковому рахунку знаходяться грошові кошти в сумі 150000 гривень. Як зазначила позивач у вказаній заяві, їй стало відомо, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб почав виплачувати грошові кошти за неплатоспроможний ПАТ «Банк «Київська Русь» в розмірі до 200000 гривень через банк «Південний». Після звернення позивача до банку «Південний» їй було повідомлено, що її не включено до списку осіб, які мають право отримати свою гарантовану суму грошових коштів. За викладених обставин, позивач просила надати пояснення, чому будучи клієнтом Банку, вона відсутня у списках на отримання своєї гарантованої суми.

Із листа-відповіді від 14.08.2015 року №7651/28 ПАТ «Банк «Київська Русь» вбачається, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Банк «Київська Русь» було визнано сумнівною операцію щодо перерахування 19.03.2015 року коштів у сумі 150000 грн. на поточний/вкладний рахунок НОМЕР_1, що належить позивачу, у результаті чого відповідні документи передано Банком до правоохоронних органів, а операції за вказаним рахунком тимчасово обмежено.

02.02.2016 року на адресу позивача та ТОВ «Агро-Юг-Сервіс» Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волковим О.Ю. було надіслано повідомлення №624/16 про нікчемність правочину щодо перерахування грошових коштів у загальній сумі 150000 грн. з поточного рахунку ТОВ «Агро-Юг-Сервіс» №001 у ПАТ «Банк «Київська Русь» на особовий рахунок НОМЕР_1 у ПАТ «Банк «Київська Русь», відкритий на ім'я ОСОБА_2, та договору банківського рахунку №26319-46.3 від 19.03.2015 року, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_2 відповідно до п.п. 2, 7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Дізнавшись про відсутність позивача в загальному реєстрі вкладників, вважаючи протиправними дії відповідачів щодо не включення позивача до переліку та загального реєстру вкладників, ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи заявлені вимоги, суд першої інстанції, з посиланням на ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції на момент виникнення правовідносин), дійшов висновку, що відсутні підстави, визначені цією нормою, для визначення правочину нікчемним.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Зі змісту ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року № 4452-VI (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) вбачається, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку і сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, проте Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами в день внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи.

Згідно статті 27 цього Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, а виконавча дирекція Фонду протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Уповноважена особа Фонду формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Аналогічні вимоги містить і Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженому рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 року № 2, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 року за № 1581/21893.

При цьому, відповідно до ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

Також, відповідно до ст.38 вказаного Закону, протягом дії тимчасової адміністрації Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Аналіз викладених положень нормативно правових актів свідчить, що відшкодування коштів триває з моменту прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку та завершується в день внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи.

При цьому, ще під час дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку Уповноважена особа Фонду вживає заходів щодо: 1) перевірки правочинів, укладених банком; 2) формування переліку вкладників, яким кошти підлягають відшкодуванню; 3) формування переліку вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом; 4) повідомлення правоохоронних органів у випадку виявлення протиправних дій відносно банку, тощо, а Фонд на підставі складеного Уповноваженою особою переліку складає і затверджує Загальний реєстр вкладників.

Отже, вказаними нормами права визначений обов'язок Уповноваженої особи, у визначені строки, скласти перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

В той же час, Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» містить імперативну норму, яка в обов'язковому порядку зобов'язує Уповноважену особу Фонду забезпечити перевірку правочинів (договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (договорів), що є нікчемними.

В свою чергу, підстави для визнання правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку нікчемними, визначені ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, за правилами ч.3 ст.38 цього Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стало визнання Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волковим О.Ю. нікчемними правочину щодо перерахування грошових коштів у загальній сумі 150000 грн. з поточного рахунку ТОВ «Агро-Юг-Сервіс» № 001 у ПАТ «Банк «Київська Русь» на особовий рахунок № НОМЕР_1 у ПАТ «Банк «Київська Русь», відкритий на ім'я ОСОБА_2, та договору банківського рахунку №26319-46.3 від 19.03.2015 року, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_2 відповідно до п.п. 2, 7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»

При цьому, зі змісту наявного в матеріалах справи повідомлення про нікчемність правочинів від 02.02.2016 року, направленого на адресу позивача та ТОВ «Агро-Юг-Сервіс», вбачається, що доходячи наведеного висновку Уповноважена особа Фонду виходила з того, що виявлені під час перевірки факти свідчать про те, що за договором банківського рахунку №26319-46.3 від 19.03.2015 року Банк взяв на себе зобов'язання, виконати які він очевидно не був спроможний, укладення договору банківського рахунку та проведення фінансових операцій щодо зарахування коштів на рахунок, відкритий на ім'я позивача з подальшою сплатою процентів за користування такими коштами збільшувало розмір зобов'язань Банку, погіршувало його фінансове становище і сприяло приведенню ПАТ «Банк «Київська Русь» до неплатоспроможності.

Також, Уповноважена особа Фонду зазначила, що перерахування коштів здійснювалась у безготівковій формі з іншого рахунку, тобто кошти надійшли внаслідок «дроблення» рахунку іншого клієнта (юридичної особи, яка не є вкладником у розумінні положень ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), відтак вищезазначені обставини свідчать, що ТОВ «Агро-Юг-Сервіс» мало на меті отримання коштів не від ПАТ «Банк «Київська Русь» і не за рахунок Банку, а від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тобто державних коштів (відповідний правочин був спрямований на незаконне заволодіння такими коштами).

Крім того, зі змісту наявного в матеріалах справи повідомлення про нікчемність правочинів від 02.02.2016 року, вбачається, що підставою для визнання нікчемними правочину щодо перерахування ТОВ «Агро-Юг-Сервіс» коштів позивачу та самого договору банківського рахунку, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та позивачем, став висновок Уповноваженої особи Фонду про те, що перерахування відповідних коштів ТОВ «Агро-Юг-Сервіс» на особовий рахунок позивача за договором зворотної фінансової допомоги, тобто на поворотній основі, укладення між Банком та позивачем договору банківського рахунку №26319-46.3 від 19.03.2015 року, надавало можливість ТОВ «Агро-Юг-Сервіс», як власнику вкладу, розмір якого перевищує суму 200000 грн. та повернення якого не гарантується Фондом, отримати цю суму повністю, без будь-яких обмежень, що є надання переваг цьому вкладнику перед іншими кредиторами.

Окрім викладеного, Уповноважена особа Фонду зазначила, що перерахування коштів ТОВ «Агро-Юг-Сервіс» на особовий рахунок позивача за відсутності достатнього розміру грошових коштів на кореспондентському рахунку банку задля задоволення всіх платіжних доручень, виставлених відповідною датою та за умови невиконання інших платіжних доручень є наданням ТОВ «Агро-Юг-Сервіс», як клієнту банку, переваг (пільг), прямо не встановлених для нього законодавством та внутрішніми документами банку.

Проте, наведеним обставинам судом першої інстанції не надано належної оцінки.

Суд першої інстанції вирішуючи спірне питання обмежився висновком про відсутність підстав, визначених ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», для визначення укладеного між позивачем та третьою особою правочину нікчемним, взагалі не надавши оцінку підставам для визнання правочину щодо перерахування коштів ТОВ «Агро-Юг-Сервіс» на особовий рахунок позивача та самого договору банківського рахунку, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та позивачем нікчемними, на які посилався Уповноважена особа Фонду у повідомленні про нікчемність правочинів від 02.02.2016 року №624/16, направленого на адресу позивача та ТОВ «Агро-Юг-Сервіс».

Так, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги, що, як встановлено Уповноваженою особою Фонду та підтверджується наявними в матеріалах справи виписками з рахунку позивача НОМЕР_1 та рахунку ТОВ «Агро-Юг-Сервіс» №001, кошти у сумі 150000 грн. були перераховані 19.03.2015 року на рахунок позивача НОМЕР_1 з рахунку ТОВ «Агро-Юг-Сервіс» № 001, також, відкритого, в ПАТ «Банк «Київська Русь», в якості поворотної фінансової допомоги за договором №б/н від 17.03.2015 року.

В той же час, відповідно до наведених вище положень ч.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом.

Тобто, для отримання відшкодування за вкладом фізичної особи, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб мають бути наявні дві умови, а саме: особа має бути вкладником та повинна мати вклад.

В свою чергу, згідно п.4 ч.1 ст.2 цього Закону вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.2 вказаного Закону вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Разом з тим, аналізуючи статтю 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в частині визначення терміну вклад, можливо виділити істотні ознаки грошового вкладу, а саме: грошові кошти мають бути залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника); має бути договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку.

Під залученням грошових коштів розуміють тимчасово вільні кошти вкладників - фізичних та юридичних осіб, які мобілізовані банком на певних умовах і на певний термін чи до запитання. Ці кошти зберігаються на рахунках клієнтів-вкладників і використовуються відповідно до режиму рахунку і банківського законодавства.

Метою проведення таких операцій є: залучення коштів для подальшого розміщення в активні операції; надання фінансових послуг; залучення коштів для поповнення ліквідності з метою розрахунків за зобов'язаннями.

Тобто, грошові кошти мають надійти (для вкладника) до банку, через касу банку або з іншої фінансової установи, тим самим збільшуючи ліквідність, а також зобов'язання банку на суму залучених грошових коштів від вкладника (зарплата, пенсія, стипендія).

Разом з цим, як встановлено Уповноваженою особою Фонду та підтверджується наявними в матеріалах справи виписками з рахунку позивача № НОМЕР_1 та рахунку ТОВ «Агро-Юг-Сервіс» № 001, кошти у сумі 150000 грн., з огляду на отримання яких позивач просить зобов'язати відповідачів включити його до переліку та загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів, були перераховані 19.03.2015 року на рахунок позивача з рахунку ТОВ «Агро-Юг-Сервіс» також відкритого, в ПАТ «Банк «Київська Русь», в якості поворотної фінансової допомоги за договором від 17.03.2015 року.

Наведені кошти надійшли на рахунок позивача внаслідок «дроблення» рахунку іншого клієнта ПАТ «Банк «Київська Русь» - ТОВ «Агро-Юг-Сервіс» (юридичної особи, яка не є вкладником у розумінні положень ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Тобто, на рахунок позивача перераховані кошти з рахунку ТОВ «Агро-Юг-Сервіс», розміщеного в ПАТ «Банк «Київська Русь», за договором про поворотну фінансову допомогу, які не вносилися позивачем і не являються його коштами та не являються вкладом фізичної особи - вкладника, який в розумінні цілей Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підлягає відшкодуванню Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, а є коштами поворотної фінансової допомоги, які підлягають поверненню ТОВ «Агро-Юг-Сервіс».

Фактично відповідачем - Уповноваженою особою Фонду виявлені факти укладання банком договорів із вкладниками, внаслідок чого надається перевага одному вкладнику, вклад якого не підлягає відшкодування Фондом, а саме, Уповноваженою особою Фонду встановлено, що вказана юридична особа - ТОВ «Агро-Юг-Сервіс» має намір отримати за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування свого вкладу без будь-яких обмежень, замість отримання вкладу за рахунок реалізації майна банку як кредитор сьомої черги.

Більш того, колегія суддів звертає увагу на те, що ПАТ «Банк «Київська Русь» постановою Правління Національного банку України від 05.03.2015 року № 165/БТ віднесений до категорії проблемних із встановленням ряду обмежень в його діяльності.

Постановою Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №190 ПАТ «Банк «Київська Русь» віднесений до категорії неплатоспроможних, що підтверджує законність прийнятих обмежень відносно банку постановою від 05.03.2015 року.

Таким чином, укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» та позивачем договір банківського рахунку 19.03.2015 року №26319-46.3, є порушенням постанови Правління Національного банку України від 05.03.2015 року №165/БТ, яка є обов'язковою до виконання, та діючого законодавства у сфері банківської діяльності.

Виявлені під час перевірки Уповноваженою особою Фонду факти свідчать про те, що за договором банківського рахунку №26319-46.3 від 19.03.2015 року Банк взяв на себе зобов'язання, виконати які він очевидно не був спроможний, укладення договору банківського рахунку та проведення фінансових операцій щодо зарахування коштів на рахунок, відкритий на ім'я позивача з подальшою сплатою процентів за користування такими коштами збільшувало розмір зобов'язань банку, погіршувало його фінансове становище.

Відповідно до наведених положень ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав: банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобовязання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку (п.п. 2, 7).

Згідно п.7 ч.4 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд не відшкодовує кошти, за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку.

За викладених обставин, висновок суду першої інстанції про обґрунтованість вимог позивача про визнання протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. щодо не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов'язання останнього включити позивача до такого переліку є безпідставним.

Також, доходячи висновку про відсутність підстав для зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь», включити позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, колегія суддів приймає до уваги висновки колегії суддів Судової палати в цивільних справах Верховного Суду України, викладені у постанові від 20.01.2016 року по справі № 6-3133цс15, відповідно до яких договір банківського вкладу фізичної особи, укладений банком з фізичною особою після прийняття постанови Правління НБУ про віднесення банку до неплатоспроможного та рішення виконавчої дирекції ФГВФО про призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемним.

Враховуючи викладені обставини у їх сукупності, колегія суддів вважає, що заявлені позивачем вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки при вирішенні спору суд першої інстанції не повно встановив фактичні обставини справи та порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду першої інстанції, в порядку ст.202 КАС України, підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198 ч.1 п.3, 202 ч.1 п.1, п.4, 205 ч.1 п.3, 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 березня 2016 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Крусян А.В.

Шляхтицький О.І.