Справа № 825/1273/17
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Кашпур О.В. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року Справа № 825/1273/17

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України до приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод «Металіст» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод «Металіст» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за період з 01.06.2017 р. по 31.07.2017 р. в розмірі 4873,43 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену постанову суду і ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову, так як, на його думку, оскаржувана постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання 29.11.2017 р. сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає таку заяву за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, приватне акціонерне товариство «Чернігівський завод «Металіст» (далі - ПрАТ «Чернігівський завод «Металіст») перебуває на обліку в Чернігівському ОУПФУ як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Позивачем було визначено відповідачу заборгованість з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за період з 01.06.2017 р. по 31.07.2017 р. в розмірі 4873,43 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.09.2015 р. по справі № 825/2791/15-а, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2015 р. та набрала законної сили, встановлено, що датою початку виплати пенсії ОСОБА_4, призначеної відповідно до п.п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є 03.10.2009 р., а датою закінчення - 03.10.2014 р.

Крім того, зазначеним судовим рішенням, а також рішеннями у справах №№ 825/2425/13-а, 825/1756/13-а, 825/2007/14, 825/1057/15-а, встановлено, що обов'язок з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсії ОСОБА_3 покладено не на ПрАТ «Чернігівський завод «Металіст», а на Чернігівський національний технологічний університет.

Щодо пенсії ОСОБА_2, станом на час її призначення 15.02.2012 р. діяло законодавство, що надавало право жінкам на пенсію за віком по досягненню 55 років, а тому вказана особа отримувала пільгову пенсію до 15.02.2017 р.

Позивачем було виявлено наявність у відповідача заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за період з 01.06.2017 р. по 31.07.2017 р. в розмірі 4873,43 грн., у зв'язку з чим він звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку відсутні правові підстави для відшкодування відповідачем витрат на на виплату і доставку пільгових пенсій ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за період з 01.06.2017 р. по 31.07.2017 р.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законами України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ), «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1 (далі Інструкція № 21-1).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п. 6.1 Інструкції № 21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV.

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 «Прикінцевих положень» Закону № 1058-ІV, які надсилаються підприємствам, що є підставою для відшкодування коштів Пенсійному фонду України.

У п. 6.8 Інструкції № 21-1 визначено, що підприємства щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Отже, законодавством регламентовано зобов'язання суб'єктів господарювання здійснювати відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій їх колишнім працівникам, які були зайняті на роботах за Списком № 2 у порядку, визначеному Інструкцією № 21-1.

Виходячи з цього, колегія суддів звертає увагу на те, що судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено, що обов'язок з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгової пенсії ОСОБА_3 покладено не на ПрАТ «Чернігівський завод «Металіст», а на Чернігівський національний технологічний університет; кінцевою датою отримання пільгової пенсії ОСОБА_4 є 03.10.2014 р.

Тож, зазначені обставини у відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України мають приюдійне значення для вирішення даної справи та не підлягають доказуванню.

При цьому, у рішеннях Європейського суду з прав людини від 28 листопада 1999 року по справі «Брумареску проти Румунії» та від 24 липня 2003 року по справі «Рябих проти Росії» зазначено, що одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Разом з тим, у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Крім того, як було правильно встановлено судом першої інстанції, станом на час призначення пенсії ОСОБА_2, тобто 15.02.2012 р., законодавством було передбачено, що жінки набувають право на пенсію за віком з 55 років.

Водночас, відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV виплата пенсій на пільгових умовах здійснюється до набуття колишнім працівником права на пенсію за віком, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Таким чином, ОСОБА_2 мала право на отримання пільгової пенсії, призначеної на підставі п. «б» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ, до 15.02.2017 р.

Враховуючи вищевикладені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, відповідно до ст. 86 КАС України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності достатніх та необхідних правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за період з 01.06.2017 р. по 31.07.2017 р. в загальному розмірі 4873,43 грн.

Доводи апелянта про те, що ним було доопрацьовано програмне забезпечення у зв'язку зі змінами в законодавстві за Законом від 04.04.2013 р. щодо пенсійного віку для обчислення пільгових пенсій, колегія суддів вважає не обґрунтованими, оскільки пільгові пенсій вказаним особам були призначенні до 04.04.2013 р. і обчислюється за законодавчими нормами, чинними на той час.

Посилання апелянта щодо набуття ОСОБА_3 пільгового стажу роботи на підприємстві відповідача і щодо наявності саме в нього обов'язку з відшкодування витрат на виплату і доставку її пенсії, колегія суддів до уваги не приймає з підстав, зазначених вище.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає їх такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, яким було повно встановлено обставини справи та ухвалено рішення суду з дотриманням норм матеріального і процесуального права, згідно з вимогами ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на це, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України підлягає залишенню без задоволення, а постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС -України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Рішення виготовлено 29 листопада 2017 року.

Головуючий суддя:

Судді: