Справа № 815/3811/17
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3811/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Бойко О.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 , начальника озброєння військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,-

СУТЬ СПОРУ:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 , начальника озброєння військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_3 в якому позивач просив:

1. Визнати дії протиправними (перевищення службових повноважень) начальника озброєння військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 .

2.Визнати дії протиправними (перевищення службових повноважень) командира військової частини генерал майора ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

3. Скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 генерал- майора ОСОБА_2 від 20 червня 2017 року №505 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

4. Скасувати накладене на ОСОБА_1 наказом командира військової частини НОМЕР_1 генерал майора ОСОБА_2 від 20 червня 2017 року №505 дисциплінарне стягнення «Сувора догана».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, щойому 21.06.2017 р. військовою частиною НОМЕР_1 доведено наказ командира військової частини НОМЕР_1 генерал майора ОСОБА_2 від 20.06.2017р. №505 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та оголошено дисциплінарне стягнення «Сувора Догана».

Позивач зазначив, що наказ №505 генерал майора ОСОБА_2 видав наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності на підставі рапорту №7360 від 19.06.2017 р. його безпосереднього начальника начальника озброєння військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 .

Позивач вважає, що рапорт та наказ щодо притягнення мене до дисциплінарної відповідальності та оголошення дисциплінарного стягнення «Сувора Догана» противоправні прийняті всупереч ст.113 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, приписи якого чітко забороняють переслідування та скривдження по службі військовослужбовця за подання скарг. А тому на думку позивача дані дії не тільки протиправні, а ще є перевищенням службових повноважень.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві (а.с.4-5).

Представник відповідачаКомандира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 , у судовому засіданні у задоволенні позову просила відмовити з підстав зазначених у запереченні на адміністративний позов та додаткових поясненнях (а.с.71 - 80).

В обґрунтування заперечення представник відповідача зазначила, що накладання на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «Сувора догана» проведено з додержанням всіх вимог передбачених Дисциплінарним Статутом Збройних Сил України. Таким чином, відповідач діяв у відповідності до вимог нормативно правових актів України і його дії не можуть бути визнані протиправними.

Також представник відповідача зазначила, що спірний наказ прийнятий на підставі рапорту начальника озброєння військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_3 від 19.06.2017 р. у зв`язку з тим, що в озброєнні військової частини НОМЕР_1 не відпрацьовані плануючі документи на 2017 р. за напрямком служби метрології та стандартизації.

Відповідач начальник озброєння військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та завчасно.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не належить до задоволення. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:
Наказом Міністра оборони України від 24.02.2016 р. №161 підполковник ОСОБА_1 , який у 2016 р. закінчив інститут оперативного забезпечення та логістики національного університету оборони України ім. Івана Черняховського «організація технічного забезпечення (за видами та родами військ і сил)», «організація метрологічного забезпечення військ (сил)» та призначений на посаду начальника служби метрології та стандартизації озброєння військової частини НОМЕР_1 (а.с.83).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2016 р. №41 зарахований до списків особового складу військової частини з 29.02.2016 р. та вважається таким, що справи та посаду начальника служби метрології та стандартизації озброєння військової частини НОМЕР_1 прийняв та приступив до виконання своїх безпосередніх обов`язків (а.с.81)

20.06.2017 р. командир військової частини НОМЕР_1 генерал-майор ОСОБА_2 прийняв наказ №505 про притягнення позивача до відповідальності у вигляді суворої догани (а.с.5-6).

В спірному наказі зазначені підстави його прийняття, зокрема рапорт начальника озброєння військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_3 (а.с.139). Відповідно до рапорту позивач систематично не виконує свої службові обов`язки. Начальник озброєння неодноразово визначав протягом 2017 р. підполковнику ОСОБА_1 завдання щодо організації роботи по заведенню оперативного обліку озброєння, військової техніки та матеріально-технічних засобів в службі метрології та стандартизації озброєння. Не зважаючи на це, станом на 17.06.2017 р. позивач визначені начальником озброєння завдання не виконав та оперативний облік не завів.

Під час роботи інспекції Міністерства оборони України в військовій частині НОМЕР_1 в період з 12.09.2016 р. по 16.09.2016 р. представники даної інспекції встановили відсутність оперативного обліку озброєння, військової техніки та матеріально технічних засобів в службі метрології та стандартизації озброєння.

Також в оскаржуваному наказі зазначено, що позивач неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання своїх службових обовязків та порушення вимог статей 11, 16, 82-84, 92 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, але не зважаючи на це, позивач оперативний облік озброєння військової техніки та матеріально технічних засобів в службі метрології та стандартизації озброєння не завів та не веде.

Впродовж розгляду справи суд встановив, що протягом року позивач неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності згідно з наказами командира військової частини НОМЕР_1 №47 від 22.01.2017р.; №56 від 24.01.2017р.; № 603 від 03.10.2016р. (а.с.143-152).

У зв`язку з неналежним виконанням своїх службових обов`язків та порушення вимог ст. 11,16, 82-84, 92 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України підполковник ОСОБА_1 оголошено сувору догану.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні правові норми національного законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" № 551-XIV від 24.03.1999 р. затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут Збройних Сил України), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно з ст. 7 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України заступники Міністра оборони України, командувачі видів Збройних Сил України користуються щодо підлеглих військовослужбовців дисциплінарною владою командувача військ оперативного командування, а керівники структурних підрозділів Міністерства оборони України і Генерального штабу Збройних Сил України - дисциплінарною владою командира корпусу.

Згідно з ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до ст. 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Згідно з ст. 69 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на вищих офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження у посаді.

Відповідно до ст.72 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України командир корпусу, крім прав, якими наділено командира бригади, дивізії, має право щодо вищих офіцерів робити зауваження, оголошувати догану, сувору догану.

Згідно з ст. 83 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, який визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах. Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини). Обов`язки посадових осіб, не зазначені в цьому Статуті, визначаються відповідними порадниками та положеннями.

Пунктом 3 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що Військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб, пов`язаній із захистом України. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються законами України, положеннями про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки:свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Згідно з п.16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до п.37 Статуту військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Безпосередньо повноваження позивача передбачені наступними нормами Статуту.

Так, згідно з пунктом 82 Статуту начальник служби полку в мирний і воєнний час відповідає за відповідний вид забезпечення полку цією службою; за підготовку підрозділів полку відповідно до своєї спеціальності; за забезпечення полку озброєнням, бойовою та іншою технікою і матеріальними засобами зі своєї служби, їх правильне використання та утримання в порядку і справності; за бойову та мобілізаційну готовність, бойову підготовку, виховання, військову дисципліну і морально-психологічний стан особового складу, підпорядкованих підрозділів і служби; за додержання правил охорони довкілля підпорядкованими підрозділами на об`єктах служби, їх пожежну безпеку і санітарний стан; за стан навчально-матеріальної бази відповідно до своєї спеціальності.

Відповіднодо п. 83 Статуту начальник служби полку зобов`язаний: знати вимоги статутів, наказів, порадників та інструкцій щодо організації керівництва службою, додержуватися їх у службовій діяльності; брати участь у розробленні планів бойової та мобілізаційної готовності, бойової підготовки та організовувати їх виконання відповідно до своєї спеціальності; керувати діяльністю служби і бойовою підготовкою підпорядкованих підрозділів, підтримувати в них внутрішній порядок; знати ділові якості та морально-психологічний стан кожного офіцера, прапорщика і сержанта служби і безпосередньо підпорядкованих йому підрозділів, проводити з ними індивідуальну виховну роботу; проводити заняття з офіцерами, прапорщиками і підрозділами полку зі своєї спеціальності, здійснювати заходи щодо підготовки відповідних класних спеціалістів; вживати заходів щодо охорони державної таємниці; знати наявність і стан, а також будову і правила експлуатації (використання) озброєння, бойової та іншої техніки і матеріальних засобів зі своєї служби; своєчасно проводити заходи щодо метрологічного забезпечення озброєння, бойової та іншої техніки, обладнання та майна служби і підпорядкованих підрозділів; здійснювати контроль та вживати заходів для забезпечення надійної охорони підпорядкованого складу, а також озброєння і техніки підпорядкованого підрозділу; стежити за справністю озброєння, бойової та іншої техніки і матеріальних засобів зі своєї служби в підрозділах полку і на підпорядкованому складі, організовувати їх правильну експлуатацію (використання) та забезпечувати при цьому виконання вимог безпеки; здійснювати контроль за ощадливим витрачанням і правильністю застосування пального та мастильних матеріалів в озброєнні, бойовій та іншій техніці служби;вести облік і складати звітність у встановленому порядку, щомісяця проводити з підрозділами і підпорядкованим складом полку звірку облікових даних, в установлені терміни проводити перевірку підрозділів відповідно до своїх обов`язків із складанням відповідних актів;своєчасно подавати заявки на озброєння, бойову та іншу техніку і матеріальні засоби для своєї служби, здійснювати їх одержання, зберігання, видачу в підрозділи і своєчасно поновлювати (освіжати) непорушний запас;організовувати ремонт озброєння, бойової та іншої техніки (майна) зі своєї служби в полку, контролювати якість і терміни його проведення, своєчасно забезпечувати здавання в ремонт озброєння, бойової та іншої техніки (майна), які не можуть бути відремонтовані своїми силами;брати участь у розробленні планів проведення паркового і парко-господарського днів;оглядати озброєння, бойову та іншу техніку служби, що надходять у полк та відправляються з полку;вживати заходів для запобігання надзвичайним подіям під час експлуатації озброєння, бойової та іншої техніки і використання матеріальних засобів зі своєї служби, виявляти причини цих подій і забезпечувати їх усунення;здійснювати контроль за виконанням вимог пожежної безпеки в підпорядкованих підрозділах і службі, а також заходи щодо охорони довкілля;брати участь у винахідницькій і раціоналізаторській роботі, організовувати її у підпорядкованих підрозділах і службі;перевіряти несення бойового чергування і служби добовим нарядом згідно з графіком, затвердженим командиром полку;керувати роботами з обладнання навчально-матеріальної бази відповідно до своєї спеціальності.

Згідно з п.84. Статуту начальник служби полку за спеціальністю має право:давати командирам підрозділів вказівки і рекомендації з бойової підготовки особового складу та експлуатації (використання) і обслуговування озброєння, бойової та іншої техніки, матеріальних засобів;проводити раптові перевірки наявності і стану озброєння, бойової та іншої техніки, матеріальних засобів зі своєї спеціальності;припиняти експлуатацію озброєння, бойової та іншої техніки у разі виявлення недоліків, які можуть призвести до аварій, поломок або виведення їх із ладу, а також у разі невиконання вимог безпеки.Про всі виявлені недоліки і вжиті для їх усунення заходи начальник служби зобов`язаний письмово доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Відповідно до п.92 Статуту начальник служби метрології та стандартизації (метролог) полку підпорядковується начальникові штабу полку і є прямим начальником особового складу військової калібрувальної лабораторії. На доповнення вимог, викладених у статтях 82 - 84, начальник служби метрології та стандартизації (метролог) полку зобов`язаний:планувати, організовувати та здійснювати заходи з метрологічного забезпечення полку в мирний та воєнний час;організовувати та проводити метрологічний нагляд у підрозділах полку; брати участь у роботі комісій полку з приймання та введення в експлуатацію озброєння, бойової та іншої техніки; перевіряти не рідше ніж один раз на три місяці наявність, стан і правильність застосування та зберігання засобів вимірювання, обсяг та повноту проведення метрологічного обслуговування озброєння, бойової та іншої техніки; аналізувати стан метрологічного забезпечення озброєння, бойової та іншої техніки, організовувати проведення профілактичних заходів, спрямованих на запобігання зниженню ефективності експлуатації озброєння, бойової та іншої техніки.

З огляду на матеріали справи, відповідно до рапорту позивача від 29.02.2015р., він стверджує, що справи та посаду начальника служби метрології та стандартизації озброєння військової частини НОМЕР_1 прийняв до виконання службових обов`язків приступив (а.с.82).

Начальник Генерального штабу Головнокомандувач Збройних Сил України наказом від 08.04.2010 р. №55 визначив порядок, терміни та форми доповідей щодо наявності та руху озброєння, військової техніки та матеріально технічних засобів.

Розділом 2 наказу Міністра Оборони України від 24.12.2010 р.№690 визначено Порядок складання, оформлення і ведення облікових документів.

Зокрема, пунктом 2.6.2 Наказу передбачено, що первинні записи у нових книгах (картках) обліку здійснюється на підставі первинних облікових документів, а також актів інвентаризації (передачі) або облікових даних попередніх книг (карток обліку).

Підпорядковані військові частини прийняті в підпорядкування військової частини НОМЕР_1 на протязі 2015 року та враховуючи термін надання актів інвентаризації озброєння, військової техніки та матеріально технічних засобів до 25.12.2015 р., перші записи повинні були внесені до книг обліку в січні 2016р. відповідно до облікових даних актів інвентаризації проведених підпорядкованими військовими частинами.

Згідно з наказом Міністра оборони України №690 від 24.12.2010 р. зокрема, облік вимірювальної техніки військового призначення у військовій частині організовує начальник служби метрології і стандартизації (метролог) частини. Пунктом 5.18 вказаного наказу визначено особливості обліку вимірювальної техніки військового призначення.

В рапорті від 19.06.2017р. №7360 начальник озброєння військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 доповідає, що позивач станом на 17.06.2017р. оперативний облік матеріальних засобів служби метрології та стандартизації не завів (а.с.139).

Крім того, в матеріалах справи містяться наказикомандира військової частини НОМЕР_1 , якими позивач неодноразово протягом одного року притягувався до дисциплінарної відповідальності, а саме: №47 від 22.01.2017р.; №56 від 24.01.2017р.; № 603 від 03.10.2016р. (а.с.143-152).

Впродовж судового розгляду справи суд з`ясував, що вказані накази, на підставі яких було винесене рішення, що оскаржується, є чинними.

Таким чином, суд робить висновок, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 26.06.2017р. №505 є обґрунтованим та законним.

Щодо посилань позивача на не проведення службового розслідування, як на підставу протиправності зазначеного рішення, суд зазначає, що відповідно до ст. 84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Тобто проведення службового розслідування є правом, а не обов`язком відповідача. Крім того, суд зазначає, що з огляду на матеріали справи, неодноразові притягнення позивача протягом року до дисциплінарної відповідальності, на підставі яких був прийняти спірний наказ, проводилися за результатами проведення службових розслідувань.

Також суд зазначає, що відповідач жодним чином не вказав обставини та не довів, яким чином відповідач, начальник озброєння військової частини, полковник ОСОБА_3 , перевищив свої службові повноваження.

Аналізуючи встановлені обставини та зазначені норми законодавства, які врегульовують спірні правовідносини, суд робить висновок, що спірний наказ виданий відповідачем у відповідності до вимог законодавства, а саме уповноваженою на те особою, у визначеному порядку та встановлені строки. Відповідач довів факт вчинення позивачем ряду правопорушень, що послугувало підставою для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності та накладення стягнення у вигляді суворої догани. Водночас належними та допустимими доказами позивач не спростував порушення ним вимог ст.ст. 11, 16, 82-84, 92 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в зв`язку з відсутністю оперативного обліку засобів вимірювання номенклатури служби метрології і стандартизації.

Згідно з ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, з огляду на наведені факти та наявні докази в матеріалах справи, суд робить висновок, що позовні вимоги ОСОБА_1 не належать до задоволення.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, питання про їх розподіл судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 69-71, 94, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.
Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-другої, четвертої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд.
Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через адміністративний суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Суддя О.Я. Бойко