Справа № 812/1273/17
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кисельова Є.О.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року справа №812/1273/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Геращенка І.В., суддів Василенко Л.А., Гайдара А.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу 23 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року у справі № 812/1273/17 за позовом ОСОБА_2 до 23 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Луганській області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції,-

ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 (далі - позивач) до 23 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Луганській області (далі - відповідач), у якому просив стягнути з відповідача винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 15.08.2015 року по 18.04.2017 року, включно, в сумі 22958,71 грн. (а.с.2-5).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволений частково, стягнуто з відповідача на користь позивача винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 15 серпня 2015 року по 31 грудня 2016 року у розмірі 22060,27 грн. (двадцять дві тисячі шістдесят гривень 27 копійок) з відрахуванням установлених законом податків та інших обов'язкових платежів. В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю. (а.с.93-99).

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою на прийняте рішення та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, що призвело до неправильного її вирішення, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заявник апеляційної скарги, посилаючись на положення Постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 року № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій», Наказу Міністерства оборони України № 49 від 02.02.2015 року, яким затверджений Порядок та умови виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, частину 1 статті 48 Бюджетного кодексу України, приходить до висновку, що винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції виплачується виключно за ті дні, коли особи залучалися до виконання завдань за призначенням (гасіння пожеж, мінімізація та ліквідація наслідків НС під час проведення АТО, знешкодження вибухонебезпечних предметів, проведення аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт тощо), за наявності відповідних підтверджуючих документів. Для виплати зазначеної винагороди були виділені кошти з резервного фонду за окремою бюджетною програмою із зазначенням сум, які виділяються для проведення виплат. Позивач не залучався до виконання таких завдань, весь час виконував свої посадові обов'язки в ДПРЧ-23 Головного управління, за що і отримував грошове забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (а.с.106-108).

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, звернулись із клопотанням про розгляд справи у їх відсутності.

За нормами статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наступне.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, проходив службу в ГУ ДСНС України у Луганській області (а.с.6-8, 9, 10-12).

З 18.04.2017 року наказом №117 позивача звільнено зі служби цивільного захисту у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за п.176 п.п.1 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу (у зв'язку із закінченням строку контракту) (а.с.91).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2, ОСОБА_2 є учасником бойових дій (а.с.13).

Відповідно до Наказів ГУ ДСНС у Луганській області від 01.09.2015 року № 259-НО, від 28.10.2015 року № 355-НО, від 28.10.2015 року № 355-НО, від 28.04.2016 року № 252-НО, від 28.04.2016 року № 252-НО, від 05.07.2016 року № 387-НО, від 20.07.2016 року № 427-НО, 05.09.2016 року № 482-НО, від 05.10.2016 року № 515-НО, від 02.03.2017 року № 602-НО, 04.04.2017 року № 103-НО, від 05.05.2017 року № 146-НО «Про залучення та вилучення співробітників структурних та підпорядкованих підрозділів Головного управління до виконання завдань за призначенням у зоні проведення АТО на території Луганської області» пожежного рятувальника 23 державна пожежно-рятувальної частини ГУ ДСНС України у Луганській області сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_2 було залучено з підпорядкуванням керівнику оперативного штабу з управління АТО на території Донецької та Луганської областей до здійснення заходів щодо захисту населення і територій у разі загрози та виникнення надзвичайних ситуацій, пов'язаних з технологічними терористичними проявами та іншими видами терористичної діяльності, мінімізації та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій під час проведення АТО на території Луганської області у наступні періоди:

з 15 серпня 2015 року до 08 жовтня 2015 року (а.с.48, 49);

з 19 жовтня 2015 року до 15 березня 2016 року (а.с.50, 51);

з 16 березня 2016 року до 04 червня 2016 року (а.с.52, 53);

з 06 липня 2016 року до 19 серпня 2016 року (а.с.54, 55);

з 08 вересня 2016 року до 07 лютого 2017 року (а.с.56, 57);

з 25 березня 2017 року до 18 квітня 2017 року (а.с.58, 59).

Відповідно до інформації, зазначеної у довідці ГУ ДСНС України у Луганській області від 12.02.2016 року № 01-738/23 старший сержант служби цивільного захисту ОСОБА_2 дійсно в періоди з 15.08.2015 року по теперішній час безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Луганської області (а.с.14).

У зазначеній довідці підставами для її видачі зазначено наказ першого заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 03.09.2016 року № 246.

Відповідно до довідок обліку робочого часу працівників, осіб рядового і начальницького складу 23 ДПРЧ ГУ ДСНС у Луганській області в зоні проведення АТО на території Луганської області, табелів обліку робочого часу чергової зміни 23 ДПРЧ ГУ ДСНС у Луганській області, нарядів на службу ДПРЧ ГУ ДСНС у Луганській області, наказів 23 ДПРЧ ГУ ДСНС у Луганській області, та не заперечувалося сторонами, що за період з серпня 2015 року по квітень 2017 року ОСОБА_2 у період з 16.07.2015 року по 14.08.2015 року, (30 днів) з 08.10.2015 року по 18.10.2015 року (10 днів) з 04.06.2016 року по 05.07.2016 року (30 днів), з 19.08.2016 року по 03.09.2016 року (15 днів), 07.02.2017 року по 24.03.2017 року (45 днів) перебував у відпустці, на лікарняному не перебував (а.с.63-68, 69-90).

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про боротьбу з тероризмом» від 20.03.2003 року № 638-VI (далі - Закон № 638-VI), постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 року № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» (далі - Постанова № 24), наказом Міністерства оборони України від 02.02.2015 року № 49 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05 лютого 2015 р. за № 135/26580 (далі - Наказ № 49), Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 р. № 18 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (далі - Постанова № 18), Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.05.2016 року № 385 «Про затвердження Інструкції про порядок та умови виплати винагороди особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту за безпосередню участь в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 02 червня 2016 року за № 803/28933 (далі - Наказ № 385).

Законом № 638-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що антитерористична операція - комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення злочинних діянь, здійснюваних з терористичною метою, звільнення заручників, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичного акту чи іншого злочину, здійснюваного з терористичною метою.

Відповідно до частини 3 статті 4 цього Закону, суб'єктами, які безпосередньо здійснюють боротьбу з тероризмом у межах своєї компетенції, є, зокрема, центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері цивільного захисту.

Згідно частини 4 статті 5 Закону № 638-VI центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері цивільного захисту, підпорядковані їм органи управління у справах цивільної оборони та спеціалізовані формування, війська цивільної оборони здійснюють заходи щодо захисту населення і територій у разі загрози та виникнення надзвичайних ситуацій, пов'язаних з технологічними терористичними проявами та іншими видами терористичної діяльності; беруть участь у заходах з мінімізації та ліквідації наслідків таких ситуацій під час проведення антитерористичних операцій, а також здійснюють просвітницькі та практично-навчальні заходи з метою підготовки населення до дій в умовах терористичного акту.

Пунктом 1 Постанови № 24 установлено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у відсотках місячного грошового забезпечення.

Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3 тис. гривень на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень.

Пунктом 3 вказаної постанови затверджено розмір винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду згідно з додатком 1; розмір додаткових винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам за виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду згідно з додатком 2.

Наказом Міністерства оборони України від 02.02.2015 року № 49 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» затверджено Порядок та умови виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Пунктом 4 розділу І Порядку встановлено, що виплата винагород та додаткових винагород здійснюється військовослужбовцям за місцем проходження служби на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій), керівництва військових формувань та органів державної влади. Командирам (начальникам) військових частин (закладів, установ, організацій) - наказами вищих командирів (начальників, керівників).

Згідно пункту 6 розділу 1 даного Порядку виплата винагород військовослужбовцям здійснюється за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду, визначених додатком І до постанови Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року № 24.

Пунктом 5 розділу ІІ Порядку передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що беруть безпосередню участь в АТО, у разі одночасного дотримання таких умов:

залучені до проведення АТО;

перебувають у підпорядкуванні (виконують завдання) керівництва штабу АТО (крім військовослужбовців військових прокуратур та розвідувальних органів України);

перебувають у районі проведення АТО.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, позивача до безпосередньої участі у Антитерористичній операції на території Луганської області залучено наказами Першого заступника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) у період з 15.08.2015 року по 18.04.2017 року, у вказаний час позивач перебував у районі проведення АТО, оскільки, смт. Марківка Луганської області є зоною проведення АТО згідно розпорядження Кабінет Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України.

Постанова Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 року № 24 та наказ Міністерства оборони України № 49 від 02.02.2015 року втратили чинність з 21.01.2016 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що позивач має право на отримання винагороди за безпосередню участь у Антитерористичній операції на території Луганської області до 21.01.2016 року за весь період залучення його до такої участі за виключенням часу перебування позивача у відпустці у порядку і розмірах відповідно до вищенаведених нормативно-правових актів.

Щодо виплати позивачу винагороди за безпосередню участь у Антитерористичній операції на території Луганської області у період з 21.01.2016 року, колегія суддів звертається до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 року № 18 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських» та Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 17.05.2016 року № 385, яким затверджено Інструкцію про порядок та умови виплати винагороди особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту за безпосередню участь в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (далі - Інструкція).

Так, згідно пункту 1 Постанови № 18, в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Генеральної прокуратури України, особам рядового і начальницького складу Державної пенітенціарної служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій та поліцейським за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством соціальної політики, у межах бюджетних призначень.

Розміри винагороди визначаються пропорційно часу участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Пунктами 1 та 2 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що виплата винагороди особам рядового і начальницького складу здійснюється за безпосередню участь в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду у таких розмірах із розрахунку на місяць:

- у районах проведення активної фази АТО (лінії бойового зіткнення) - 4200

гривень;

- в інших районах (місцях) проведення АТО - 1200 гривень.

Згідно пункту 3 Розділу ІІ Інструкції особи рядового і начальницького складу вважаються такими, що беруть безпосередню участь в АТО, у разі одночасного дотримання таких умов:

- залучення до виконання завдань за призначенням у районі проведення АТО;

- перебування у безпосередньому підпорядкуванні керівництва оперативного

штабу з управління АТО (далі - штаб АТО);

- перебування у районі проведення АТО.

При цьому, відповідно до п. 5 Розділу ІІ Інструкції підтвердженням безпосередньої участі для осіб рядового і начальницького складу органів управління (підрозділів) у Донецькій та Луганській областях у заходах у районах (місцях) проведення АТО є:

- витяг з наказу штабу АТО про включення (виключення) до (зі) складу сил та

засобів АТО та безпосереднє залучення до виконання завдань (робіт) за призначенням у районах проведення АТО;

- витяг з наказу органу управління (підрозділу) про залучення до виконання

завдань за призначенням у районі проведення АТО;

- оперативні донесення (звіти) про виконані заходи в районі проведення АТО, а

також інші заходи в умовах особливого періоду з визначенням території (місця) їх виконання;

- витяги з книг служб органів управління (підрозділів) про виконані заходи

(чергування) у районі проведення АТО;

- витяги з графіків несення служби в районі проведення АТО;

- інші офіційні документи або витяги з них, видані оперативним штабом АТО

(штабами секторів або оперативно-тактичних угрупувань), що містять достатні докази безпосередньої участі в АТО на території відповідних областей.

З системного аналізу наведених вище нормативних актів (Постанов КМУ № 24, № 18, Наказу МВС України № 385), можна дійти висновку, що винагорода за безпосередню участь в антитерористичних операціях обчислюється у розмірі 100% місячного грошового забезпечення, з розрахунку на місяць. Проте, такий розмір до 20.01.2016 року не повинен бути меншим ніж 3000,00 грн., а з 21.01.2016 року (з дня набрання чинності Наказом МВС України № 385) повинен становити у розмірі із розрахунку на місяць: у районах проведення активної фази АТО (лінії бойового зіткнення) - 4200 гривень; в інших районах (місцях) проведення АТО - 1200 гривень.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що сума винагороди позивачу за участь в АТО повинна розраховуватись, виходячи з розміру 1200,00 грн. на місяць, оскільки матеріали справи не містять доказів безпосередньої участі позивача в АТО у районах проведення активної фази АТО (лінії бойового зіткнення).

Стосовно розрахунку суми винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції здійснений правильний розрахунок суми винагороди з застосуванням Наказу МВС України від 23.04.2015 року № 475, яким затверджено Інструкцію про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, а також вищезазначених Постанов КМУ та Наказів, прийнятих на їх виконання.

При цьому, судом вірно визначено грошове забезпечення позивача за кожний місяць 2015-2017 роки, виключено при розрахунку дні перебування позивача у відпустках, а також не враховано премії до свят та індексації, що носять разовий характер.

Оскільки, суд не приймає розрахунок винагороди за участь в АТО наданий позивачем а тому наводить власний розрахунок, виходячи з такого:

Щодо 2015 року:

- серпень 2015 року 1645,09 грн.: 3070,82 грн. (грошове забезпечення) 850,16

грн. (індексація одноразова премія 500,00 грн.) = 1720,66 грн;

оскільки розмір винагороди за участь в АТО визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3000 гривень, тому 3000 грн (грошове забезпечення) / 31 добу = 96, 77 грн. за добу х 17 діб (участь в АТО в період з 15.08.2015 року по 31.08.2015 року) = 1645,09 грн.;

- вересень 2015 року 3000, 00 грн.:

3236,94 грн. (грошове забезпечення) 850,16 грн. (індексація) 500,00 грн. (одноразова премія) = 1886,78 грн. (розмір винагороди становить не менш як 3000 грн.);

- жовтень 2015 року - 1935,04 грн.:

2904,68 грн. (грошове забезпечення) 961,84 грн. (індексація) = 1942,84 грн. (розмір винагороди становить не менш як 3000 гривень);

оскільки розмір винагороди за участь в АТО визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3000 грн., тому 3000 грн. (грошове забезпечення) / 31 діб = 96,77 грн. за добу х 20 діб (участь в АТО в період з 08.10.2015 року по 18.10.2015 року відпустка) = 1935,04 грн.;

- листопад 2015 року 3000,00 грн.:

2833,10 грн (грошове забезпечення) 961,84 грн. (індексація) = 1871,26 грн. (розмір винагороди становить не менш як 3000 грн.);

- грудень 2015 року 3000,00 грн.:

4398,73 грн. (грошове забезпечення) 961,84 грн. (індексація) 1475,00 грн. (одноразова премія) = 1961,89 грн. (розмір винагороди становить не менш як 3000 грн.).

Загальна сума, що підлягає стягненню за період з 15.08.2015 року по 31.12.2015 року складає 12580,13 грн.

Щодо 2016 року,

- січень 2016 року (за період з 01.01.2016 року по 20.01.2016 року) 2337,08 грн.

(3623,68 грн. /31 день х 20 ), (за період з 21.01.2016 року по 31.01.2016 року) 425,81 грн. (1200,00 грн./31 х 11 днів),

- лютий 2016 року у розмірі - 1200, 00 грн.,

- березень 2016 року у розмірі 1200,00 грн.,

- квітень 2016 року у розмірі 1200,00 грн.,

- травень 2016 року у розмірі 1200,00 грн.,

- червень 2016 року (за період з 01.06.2016 року по 03.06.2016 року участь в АТО,

з 04.06.2016 року по 30.06.2016 року відпустка ) у розмірі 120,00 грн. (1200,00 грн /30 день х 3 ),

- липень 2016 року (за період з 01.07.2016 року по 05.07.2016 року відпустка з

06.07.2016 року по 31.07.2016 року участь в АТО,) у розмірі 967,05 грн. (1200,00 грн. /31день х 25,

- серпень 2016 року (за період з 01.08.2016 року по 18.08.2016 року участь в АТО,

з 19.08.2016 року по 31.08.2016 року відпустка ) у розмірі 696,06 грн. (1200,00 грн. /31 день х 18),

- вересень 2016 року (за період з 01.09.2016 року по 03.09.2016 року відпустка з

04.09.2016 року по 30.09.2016 року участь в АТО,) у розмірі 1080,00 грн. (1200,00 грн. /31день х 27,

- жовтень 2016 року у розмірі 1200,00 грн.,

- листопад 2016 року у розмірі 1200,00 грн.,

- грудень 2016 року у розмірі 1200,00 грн.,

Всього за 2016 рік у розмірі 14026,00 грн., враховуючи те, що в березні 2016 року позивачу виплачено винагороду за участь в АТО у сумі 922,58 грн., у липні 2016 року у сумі 1511,01 грн., у серпні 2016 року у сумі 640,00 грн., у вересні 2016 року у сумі 620,65 грн., у жовтні 851,62 грн., сума до стягнення становить 9480,14 грн.(14026,00 - 4545,86).

Щодо 2017 року,

- січень 2017 році у розмірі - 1200, 00 грн.,

- лютий 2017 року (за період з 01.02.2017 року по 06.02.2017 року участь в АТО,

з 07.02.2017 року по 28.02.2017 року відпустка ) у розмірі 257,01 грн. (1200,00 грн. /28 день х 6),

- березень 2017 року (за період з 01.03.2017 року по 24.03.2017 року відпустка з

25.03.2017 року по 31.03.2017 року участь в АТО,) у розмірі 232,02 грн. (1200,00 грн. /31день х 6),

- квітень 2017 (за період з 01.04.2017 року по 18.04.2017 року участь в АТО,) у

розмірі 720,00 грн. (1200,00 грн. /30день х 18).

Враховуючи те, що в лютому 2017 року позивачу виплачено винагороду за участь в АТО у сумі 1659,35 грн., у березні 2017 року у сумі 1238,70 грн., у квітні 2017 році у сумі 561,84 грн., а всього у сумі 3459,89 грн., суд приходить до висновку, що за 2017 рік відповідач виплатив винагороду позивачу участь в АТО (а.с. 62).

Колегія суддів не приймає посилання заявника апеляційної скарги на ту обставину, що сума винагороди у 2017 році, розрахована судом, менша, ніж виплачена відповідачем, при цьому судом не зменшено суму стягнення, оскільки ця сума винагороди, не перебільшує суму, яка зазначена у позові.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін постанови суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-15, 17-24, 69-72, 86, 94, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу 23 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року у справі № 812/1273/17 - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року у справі № 812/1273/17 за позовом ОСОБА_2 до 23 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Луганській області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції - залишити без змін.

Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Л.А. Василенко

А.В. Гайдар