Справа № 815/3394/17
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/3394/17

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого -судді Романішина В.Л.,

суддів Домусчі С.Д., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря Колеснікова-Горобець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Одеській області про скасування наказів про накладення дисциплінарного стягнення та про звільнення,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Служби безпеки України в Одеській області про скасування наказів №193-ОС від 17.05.2017р. «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення, передбачене п. «ж» ст.62 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, та №194-ОС від 17.05.2017р. про звільнення ОСОБА_1.

Позов обґрунтовувала тим, що без призначення її на будь-яку штатну посаду в Управлінні СБУ в Одеській області наказом начальника Управління №196/ДСК від 14.05.2015р. щодо ОСОБА_1 визначені функціональні обов'язки на посаді коменданта поліклініки ВМС УСБУ в Одеській області, які вона без призначення на відповідну посаду мала виконувати. У зв'язку з виходом з декретної відпустки штатного коменданта поліклініки відповідачем, без призначення на будь-яку іншу посаду, ОСОБА_1 фактично усунуто від виконання обов'язків по військовій службі. Починаючи з червня 2016 року жодного наказу або розпорядження командирів та начальників щодо проходження позивачем військової служби не було прийнято, у зв'язку з чим ОСОБА_1 не мала можливості їх виконувати. Також, позивач зазначала, що станом на дату прийняття наказу про накладення дисциплінарного стягнення вона перебувала на лікарняному, у зв'язку з цим застосування до неї 17.05.2017р. заходів дисциплінарного впливу та звільнення з військової служби є незаконним.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26.07.2017р. в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, з не повним з'ясуванням судом обставин справи, та прийняти нову постанову, якою її позов задовольнити.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що станом на квітень-травень 2017 року у порядку, встановленому чинним законодавством України, на ОСОБА_1 будь-які обов'язки по військовій службі покладені не були, а тому вона не могла виконувати свій службовий обов'язок щодо проходження військової служби. Суд першої інстанції не врахував, що 03.09.2015р. строк перебування ОСОБА_1 у розпорядженні начальника завершився, у зв'язку з чим суб'єктом владних повноважень, в порушення вимог п.4 ст.48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, не прийнято рішення про призначення військовослужбовця на будь-яку іншу посаду або звільнення з військової служби у встановленому порядку.

Також, апелянт посилається на те, що чинним законодавством України не передбачено адміністративної відповідальності за вчинення «непокори», проте суд першої інстанції під час розгляду адміністративної справи, перевищуючи надані йому повноваження, зробив висновок, що в діях ОСОБА_1 наявний склад кримінального правопорушення «непокора», за вчинення якого вказаний військовослужбовець має бути притягнений до дисциплінарної відповідальності.

Апелянт вказує, що в порушення п.5.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань у Службі безпеки України, затвердженої наказом СБУ від 01.08.2008р. №547, службовими особами відповідача під час проведення службового розслідування не було встановлено: обставин (час, місце) і наслідки події, з приводу якої призначено розслідування; осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв'язку між діянням, з приводу якого призначено розслідування, та його наслідками; фактичні причини події та умови, що її сприяли, ступінь провини кожного з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця і його ставлення до скоєного, що, за твердженнями апелянта, вказує на упередженість службових осіб суб'єкта владних повноважень.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу Управління Служби безпеки України в Одеській області №121-ОС ОСОБА_1 з 23.06.2007р. прийнята на військову службу.

Наказом начальника Управління СБУ в Одеській області №388-ОС від 13.02.2013р. позивача призначено на посаду фельд'єгера (прапорщик, VII тарифний розряд) 1 сектору режимно-секретного відділу.

Наказом начальника Управління СБУ в Одеській області №209-ОС від 29.04.2015р. ОСОБА_1 зараховано у розпорядження начальника Управління СБУ в Одеській області та звільнено з посади фельд'єгеря 1 сектору режимно-секретного відділу.

Наказом №196/ДСК від 14.05.2015р. визначено функціональні обов'язки позивача по посаді коменданта поліклініки ВМС УСБУ в Одеській області, відповідно до яких на старшого прапорщика ОСОБА_1 покладено функціональні завдання: регулярно проводити обходи до початку роботи поліклініки; при виявленні аварійних ситуацій негайно доповідати начальнику ВМС УСБУ в Одеській області; утримувати робоче місце в належному порядку, максимально укомплектовувати необхідним матеріалом та інструментами; організовувати роботу, проводити інструктаж середніх та молодших медичних працівників, які приймаються на роботу по охороні праці і техніці безпеки по займаній посаді.

10.03.2017р. представництвом внутрішньої безпеки в Одеській області на адресу Управління СБУ в Одеській області направлено лист, в якому повідомлено, що ОСОБА_1 протягом 2016-2017р., за період перебування у розпорядженні без поважних причин, покладені на неї функціональні обов'язки не виконує, на службу не з'являється.

Наказом начальника Управління СБУ в Одеській області №132 від 10.03.2017р. за фактом самовільного залишення місця служби старшим прапорщиком ОСОБА_1, на яку покладено обов'язки коменданта поліклініки військово-медичної служби Військово-медичного управління СБУ в Одеській області, призначено службову перевірку, а наказом №194/ДСК від 15.04.2017р. призначено проведення службового розслідування з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного правопорушення.

Під час проведення службового розслідування членами комісії отримано відомості про неприбуття старшого прапорщика ОСОБА_1 до місця проходження служби та невиконання службових обов'язків без повідомлення причин у періоди з 15.06.2016р. по 15.11.2016р., з 01.12.2016р. по 13.02.2017р., з 24.02.2017р. по 15.03.2017р. та зроблено висновок про порушення військовослужбовцем вимог ст.12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині обов'язку військовослужбовця доповідати безпосередньому керівнику про все, що з ним сталося.

Також, зроблено висновок про порушення позивачем вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині обов'язку військовослужбовця додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати та виконувати свої службові обов'язки, що визначають обсяг виконання доручених йому завдань.

При цьому, відповідачем припинено проведення заходів з встановлення обставин, що були предметом даного службового розслідування, у зв'язку з їх перевіркою в рамках розслідування кримінального провадження №0000158, однак здійснено заходи з встановлення обставин вчинення старшим прапорщиком ОСОБА_1 інших виявлених в ході даного службового розслідування дисциплінарних правопорушень.

За змістом висновку службового розслідування, комісією виявлені інші правопорушення, вчинені старшим прапорщиком ОСОБА_1, не пов'язані з предметом розслідування, а саме: грубі порушення вимог статей 11, 12, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Військової Присяги. Зокрема, комісією встановлено, що після закінчення службової перевірки за фактом самовільного залишення місця служби старшим прапорщиком ОСОБА_1, матеріали якої слугували приводом для призначення даного службового розслідування, підполковником Гранкіним І.М. 13.04.2017 о 09 год. 37 хв. було здійснено телефонний дзвінок на мобільний телефон старшого прапорщика ОСОБА_1 (НОМЕР_1) з метою доведення до неї вимоги прибути до адміністративної будівлі Управління зі службових питань, у т.ч. для виконання вимог Інструкції №45. Проте, остання на даний телефонний дзвінок не відповіла та у зворотному напрямку не передзвонила. З метою доведення до старшого прапорщика ОСОБА_1 своєї вимоги, та враховуючи відсутність реакції на телефонний дзвінок, підполковником Гранкіним І.В. на вищевказаний мобільний номер ОСОБА_1 о 09 год. 45 хв. було направлено письмове CMC повідомлення із текстом про необхідність прибуття до Управління. Через деякий час, на мобільний телефон підполковника Гранкіна І.В. надійшла відповідь старшого прапорщика ОСОБА_1 у вигляді CMC повідомлення з текстом: «Яка причина мого прибуття?». Враховуючи зазначені обставини, відповідачем зроблено висновок про грубе порушення старшим прапорщиком ОСОБА_1 абзаців 4, 11,-12 статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині обов'язку військовослужбовця додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки, обов'язку виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, беззастережно виконувати накази командирів (начальників). В подальшому, з метою виконання вимог Інструкції №45, членами комісії зі службового розслідування 13.04.2017р. також здійснено заходи щодо запрошення старшого прапорщика ОСОБА_1 до Управління, в результаті чого, військовослужбовець повідомила, що прибуде до Управління 14.04.2017р., однак зазначену вимогу членів комісії не виконала та до Управління не прибула.

Судом першої інстанції, також, встановлено, що 19.04.2017р. у зв'язку з необхідністю ознайомлення старшого прапорщика ОСОБА_1 з результатами та матеріалами проведеної стосовно неї службової перевірки, а також необхідністю ознайомлення з наказом начальника Управління від 14.04.2017 №194/ДСК про призначення службового розслідування, у присутності всіх членів комісії о 14 год. 17 хв. було здійснено телефонний дзвінок на мобільний телефон ОСОБА_1 (НОМЕР_1) з метою її виклику до Управління, на який остання не відповіла. Того ж дня о 16 год. 36 хв. здійснено повторний дзвінок на мобільний телефон ОСОБА_1, на який вона відповіла та членом комісії підполковником юстиції Морозовим Є.В. доведено про необхідність прибути до адміністративної будівлі Управління для ознайомлення із вищевказаними матеріалами та документами. В свою чергу, старший прапорщик ОСОБА_1 повідомила, що вона надіслала до Управління письмове звернення про направлення на її адресу матеріалів проведеної перевірки, у зв'язку з чим вона прибуде до Управління лише після отримання письмової відповіді на своє звернення.

Проаналізувавши вищевказані дії старшого прапорщика ОСОБА_1, що виразилися у відмові виконати вказівку членів комісії у складі старших та молодших офіцерів, відповідач дійшов висновку про порушення старшим прапорщиком ОСОБА_1 абзаців 5, 11, 12 статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині обов'язку військовослужбовця додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, обов'язку виявляти повагу до старших за військовим званням, беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

В подальшому, начальником Управління СБ України в Одеській області було розглянуто звернення старшого прапорщика ОСОБА_1 від 14.04.2017р. про направлення на її адресу матеріалів службової перевірки. За результатами розгляду вказаного звернення позивачу надано відповідь з письмовою вказівкою начальника Управління Служби безпеки України в Одеській області прибути до управління для ознайомлення з результатами вказаної службової перевірки, а також з матеріалами про призначення службового розслідування згідно наказу № 194/ДСК від 14.04.2017р., проте остання цієї вказівки не виконала, до Управління СБ України в Одеській області не прибула.

У зв'язку з цим, відповідачем зроблено висновок про грубе порушення позивачем абзацу 2 статті 30 та абзацу 2 статті 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині обов'язку підлеглого беззастережно виконувати накази начальника та обов'язку військовослужбовця неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін, а також порушенні Військової Присяги в частині обов'язку сумлінно і чесно виконувати військовий обов'язок та накази командирів.

Також, за наслідками службового розслідування встановлено грубе порушення позивачем абзаців 4, 11, 12 статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, яка з порушенням правил військового вітання, ввічливості й поведінки, обов'язку виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), відмовилася від виконання наказу помічника начальника Управління (по РОС) - начальника відділу кадрового убезпечення УСБУ в Одеській області підполковника Гранкіна І.М. прибути до адміністративної будівлі УСБУ в Одеській області.

17.05.2017р. начальником Управління Служби безпеки України в Одеській області затверджено висновок за результатами проведення службового розслідування стосовно старшого прапорщика ОСОБА_1, зі змісту якого вбачається, що комісія дійшла висновку про порушення ОСОБА_1 військової дисципліни в умовах особливого періоду, що полягає у неналежному виконанні вимог ст.ст. 11, 12, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Військової Присяги, в зв'язку з чим остання заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Наказом начальника Управління СБУ в Одеській області №193-ОС від 17.05.2017р. за результатами службового розслідування за порушення військової дисципліни, що виразилось у недодержанні вимог абзацу четвертого, одинадцятого, дванадцятого ст.11 (в частині обов'язку військовослужбовців беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, додержуватися правил військового вітання, ввічливості та поведінки військовослужбовців) статті 12 (в частині обов'язку про все, що сталося з ним і стосується виконання ним службових обов'язків доповідати своєму безпосередньому начальникові), абзацу 2 статті 30 (в частині обов'язку підлеглого беззастережно виконувати накази начальника), ч.2 ст.37 (в частині обов'язку військовослужбовця неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін) Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Військової присяги (в частині обов'язку громадянина, який вступає на військову службу, сумлінно і чесно виконувати військовий обов'язок, накази командирів), на підставі п.«ж» ст.62 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, позбавлено військового звання старшого прапорщика із звільненням із військової служби в запас старшого прапорщика ОСОБА_1 (Б-020801), яка перебуває у розпорядженні начальника управління.

Наказом начальника Управління СБУ в Одеській області №194-ОС від 17.05.2017р. «По особовому складу» звільнено з військової служби за підпунктом «б» пункту 61, підпунктом «ж» пункту 62 та підпунктом «в» пункту 88-1 (у зв'язку з позбавленням військового звання у дисциплінарному порядку) у Запас Збройних Сил України ОСОБА_1 (Б-020801), яка перебуває у розпорядженні начальника управління по посаді фельд'єгера (прапорщик, VII тарифний розряд), виключивши її зі списків особового складу з 17 травня 2017 року.

Не погоджуючись з законністю наказів №193-ОС від 17.05.2017р. про накладення дисциплінарного стягнення та №194-ОС від 17.05.2017р. про звільнення, ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду про їх скасування.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.71 КАС України покладено обов'язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, доведено факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що послугувало підставою для притягнення останньої до дисциплінарної відповідальності та накладення стягнення у вигляді позбавлення військового звання старшого прапорщика із звільненням із військової служби в запас на підставі п. «ж» ст.62 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Водночас, належними та допустимими доказами позивачем не спростовано порушення нею вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Військової присяги, встановлених за наслідками службового розслідування.

Колегія суддів погоджується з такими висновками Одеського окружного адміністративного суду. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» № 551-XIV від 24.03.1999р. затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України, ст.ст. 7, 12 якого встановлено, що застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту. Керівники регіональних органів і регіональних органів управління військових формувань, утворених відповідно до законів України, користуються дисциплінарною владою командувача військ оперативного командування.

Згідно ст. 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов'язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов'язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов'язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 68 Дисциплінарного статуту на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Згідно ст. 83 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Статтями 84-86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення рядовим (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. У межах проведення службового розслідування, особа, щодо якої воно проводиться може давати пояснення.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що ОСОБА_1, маючи значний досвід військової служби, розуміючи порядок проходження військової служби та будучи обізнаною з обов'язками військової служби, відмовилася виконувати вимоги та накази старших за військовим званням військовослужбовців, командирів та начальника, маючи реальну можливість їх виконання, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання можливих негативних наслідків своєї протиправної поведінки у вигляді порушення військової дисципліни.

Апеляційний суд критично ставиться до посилань апелянта на перешкоджання їй у вході до адміністративної будівлі Служби безпеки України в Одеській області, оскільки такі доводи не підтверджено належними та допустимими доказами.

Також, належними доказами не підтверджено посилання ОСОБА_1 про неправомірність застосування 17.05.2017р. до неї дисциплінарного стягнення в зв'язку з перебуванням її на лікарняному, оскільки пунктом 1.1 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України №455 від 13.11.2001р., передбачено, що тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. При цьому, листків непрацездатності, які б підтверджували непрацездатність позивача на час застосування до неї дисциплінарного стягнення, позивачем до суду та апеляційної інстанцій не надано.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що станом на квітень-травень 2017 року у порядку, встановленому чинним законодавством України, на ОСОБА_1 будь-які обов'язки по військовій службі покладені не були, а тому вона не могла виконувати свій службовий обов'язок щодо проходження військової служби. Суд першої інстанції не врахував, що 03.09.2015р. строк перебування ОСОБА_1 у розпорядженні начальника завершився, у зв'язку з чим суб'єктом владних повноважень, в порушення вимог ст.48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, не прийнято рішення про призначення військовослужбовця на будь-яку іншу посаду або звільнення з військової служби у встановленому порядку.

Колегія суддів не приймає до уваги такі доводи апелянта виходячи з наступного.

Пунктом «б» пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27.12.2007р. №1262/2007, передбачено, що зарахування військовослужбовців Служби безпеки України у розпорядження прямих начальників (командирів), а за рішенням Голови Служби безпеки України - у розпорядження його першого заступника чи заступника, начальника (командира) іншого функціонального підрозділу Центрального управління, органу, закладу, установи Служби безпеки України або штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України допускається: у разі скорочення штатів або проведення організаційних заходів (зміна організаційно-штатної побудови, передислокація, перерозподіл функціональних обов'язків та наявних сил у зв'язку зі зміною покладених завдань, здійснення планових та позапланових переміщень військовослужбовців по службі у зв'язку з проведенням загальної ротації кадрів, прийняття Головою Служби безпеки України управлінських рішень щодо переміщення військовослужбовців для здійснення оперативно-службової діяльності на окремих напрямах та підвищення її ефективності) - до 3 місяців.

При цьому, пунктом 4.14 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженої наказом СБУ №772 від 14.10.2008р., передбачено, що час перебування військовослужбовця, який перебуває у розпорядженні відповідного начальника, на лікуванні, в щорічній основній, додаткових, творчих, соціальних відпустках та відпустках у зв'язку з хворобою, за сімейними обставинами та з інших поважних причин, продовжує строк цього розпорядження на період перебування військовослужбовця на лікуванні, у зазначених відпустках, про що видаються відповідні накази по особовому складу щодо продовження строку перебування в розпорядженні.

Згідно п.4.9 Інструкції №772 зарахування військовослужбовців у розпорядження відповідних начальників - це визначення їх тимчасового службово-посадового становища, коли вони проходять військову службу у підпорядкуванні відповідних начальників, але без призначення на конкретні посади.

Пунктами 4.9 - 4.10 Інструкції визначено порядок зарахування військовослужбовців СБУ в розпорядження начальників, права та обов'язки військовослужбовців, начальників і окремих підрозділів, а також порядок здійснення організації проходження військової служби таких військовослужбовців, призначення їх на посади та звільнення з військової служби.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів встановила, що жодних дій відповідача, визначених вказаними пунктами Інструкції №772 щодо організації проходження служби військовослужбовцями у розпорядженні відповідних начальників, ОСОБА_1, як в порядку, визначеному Статутами ЗСУ, так і в порядку КАС України, не оскаржувала.

Більше того, закінчення визначеного Положенням строку перебування військовослужбовця СБУ у розпорядженні начальника не тягне за собою звільнення такого військовослужбовця від військового обов'язку та визначеної законом відповідальності, оскільки відповідно до контракту про проходження військової служби, продовженого наказом начальника Управління СБУ в Одеській області від 19.11.2012р. №306-ос строком на 5 років до 19.11.2017р., старший прапорщик ОСОБА_1 була військовослужбовцем СБУ.

Крім того, наказом начальника Управління СБУ в Одеській області від 14.05.2015р. №196/ДСК ОСОБА_1 визначені функціональні обов'язки на посаді коменданта поліклініки ВМС ВМУ СБУ в УСБУ в Одеській області, з якими позивач ознайомлена під підпис 13.05.2015р. та зобов'язувалася їх виконувати.

Колегія суддів вважає, що сплив передбаченого Положенням строку перебування військовослужбовця у розпорядженні прямого начальника (командира) не звільняє військовослужбовця від виконання військового обов'язку та військової присяги.

Частиною 5 статті 1 Закону України «Про військовий обов'язок та військову службу» передбачено, що від виконання військового обов'язку громадяни України звільняються на підставах, визначеним цим Законом.

Згідно ч.9 ст.26 Закону звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Пунктом 68 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27.12.2007р. №1262/2007, передбачено, що днем звільнення військовослужбовців Служби безпеки України з військової служби в запас або у відставку вважається день, з якого їх наказом виключено зі списків особового складу Служби безпеки України.

З системного аналізу вказаних норм чинного законодавства у їх взаємозв'язку слідує висновок, що не дивлячись на закінчення 15.06.2016р. визначеного п.п. «б» п.48 Положення трьохмісячного строку перебування у розпорядженні начальника УСБУ в Одеській області, старший прапорщик ОСОБА_1 не втратила статусу військовослужбовця органів СБУ та не звільнялася від виконання військового обов'язку та військової присяги.

Більше того, пунктом 48 Положення передбачено, що за військовослужбовцями, зарахованими у розпорядження прямих начальників (командирів), зберігається матеріальне та грошове забезпечення всіх видів за посадами, які вони займали, якщо інше не передбачено законодавством.

Апеляційний суд встановив, що наказом Управління СБУ в Одеській області від 17.05.2017р. №194-ос ОСОБА_1 виплачено грошове забезпечення в повному обсязі за весь період її перебування у розпорядженні начальника Управління, у тому числі з моменту закінчення строку перебування у розпорядженні начальника - з 15.06.2016р. і до моменту звільнення її з військової служби - 17.05.2017р.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та ґрунтуються на помилковому тлумаченні апелянтом норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції доходить висновку, що відповідачем доведено правомірність застосування до позивача дисциплінарного стягнення. Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, Управління СБУ в Одеській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені законом, з дотриманням встановленої процедури, з урахуванням всіх обставин, в зв'язку із чим накази № 193-ОС від 17.05.2017р. та №194-ОС від 17.05.2017 р. є правомірними та відсутні підстави для їх скасування.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому, відповідно до ст. 200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 24.11.2017р.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Домусчі С.Д.

Шляхтицький О.І.