Справа № 377/738/17
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 377/738/17 Головуючий у 1-й інстанції: Малишенко Т.О. Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

23 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області на постанову Славутицького міського суду Київської області від 29 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області про визнання протиправними дії суб'єкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області, у якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у проведенні перерахунку та виплаті пенсії із збільшенням його пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до положень ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області провести перерахунок та виплачувати пенсію відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням його пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад встановлений стаж 20 років, починаючи з 01 липня 2017 року.

Постановою Славутицького міського суду Київської області від 29 вересня 2017 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить зазначене рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити, при цьому вказує на порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, прийняте в порядку скороченого провадження за правилами ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України), то справу було призначено до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Разом із тим, через необхідність витребування доказів, яких у справі не вистачає, ухвалою від 02 листопада 2017 року, справу було знято з письмового розгляду та призначено у судове засідання на 23 листопада 2017 року.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції виходить із таких фактичних обставин.

Місцевим судом установлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФУ в м. Славутичі Київської області як одержувач пенсії за віком за Списком № 1 із зниженням пенсійного віку з 21.07.2010.

Під час призначенні пенсії станом на 21.07.2010 враховано 41 рік 6 днів загального стажу роботи, в т.ч. робота за Списком 1 - 8 років 6 місяців 29 днів.

Позивач належить до громадян, які є потерпілими від Чорнобильської катастрофи категорія 4 відповідно до Закону України №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1.

14.07.2017 позивач звернувся до управління ПФУ із заявою про перерахунок пенсії відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад встановлений стаж роботи 20 років.

Листом від 28.07.2017 №68/К-03 відповідач повідомив позивача про відсутність для цього правових підстав, вказавши на те, що станом на 01.07.2017 в розрахунку його пенсії доплата за понаднормативний стаж за 24 роки складає 299,28грн. (із розрахунку мінімального розміру пенсії за віком - 1247 грн.). Норма частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» діє при визначенні розміру пенсії за віком у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», коли за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком визначається відповідно до раніше діючого законодавства, а інша частина - за нормами цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимального розміру пенсії - 224 гривні.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд попередньої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивач має право на перерахунок пенсії на підставі ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон N 796-XII).

Перевіривши правову оцінку обставин справи, повноту їх встановлення та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Тобто, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» або спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У межах розглядуваного спору, позивач стверджує, що має право на перерахунок пенсії з урахуванням вимог ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зазначає, що ним обрано умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені зазначеним спеціальним Законом.

У свою чергу, відповідач наголошує на тому, що позивач такого права не має, оскільки не є особою, яка обрала умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Як випливає з матеріалів справи, позивачеві було призначено пенсію згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Поряд із цим, позивач має статус особи яка постраждала від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення громадянина, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1988 році серії НОМЕР_1 (категорія 4).

Як випливає із наданих пенсійним органом на виконання ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2017 року пояснень, відповідно до постанови КМ України від 17.09.2008 № 831, стаж роботи позивача у зоні відчуження 8 років 6 місяців 29 днів зараховується у 1,5 кратному розмірі. Зі змісту протоколу від 30.09.2016 № 109658 вбачається, що зараховано стаж «СП.1 РОБ ЧК» 8 років 6 місяців 29 днів. Також до розрахунку пенсії включено додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю, як особі, яка має 4 категорію у розмірі 56,94 грн. на підставі постанови КМ України № 1210 від 23.11.2011.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що судом правильно встановлено, що позивач обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком N 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 % заробітку.

У зв'язку з цим, для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в пункті 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Аналіз викладеного положення Закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в пункті 2 статті 56 Закону N 796-XII як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 10 червня 2008 року (справа N 21-1748во07) та 7 липня 2015 року (справа N 21-727а15) та згідно з вимогами ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для врахування.

Отже, з огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач має право на збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 183-2, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області на постанову Славутицького міського суду Київської області від 29 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області про визнання протиправними дії суб'єкта владних повноважень - залишити без задоволення, а постанову Славутицького міського суду Київської області від 29 вересня 2017 року - без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо його було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі (ч. 5 статті 254 КАС України).

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає (ч. 10 ст. 183-2 КАС України).

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 27 листопада 2017 року