Справа № 821/1721/17
Суддя: Дмитрієва О.О.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1721/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дмитрієвої О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Левгард" про накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків,

встановив:

Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (ГУ ДФС у Херсонській області, позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Левгард" (ТОВ «Левгард», відповідач), у якому просить суд накласти арешт на кошти та інші цінності платника податків - товариства з обмеженою відповідальністю «Левгард» у банках, що його обслуговують, та кошти за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 374158,24 грн.. Позовні вимоги мотивовано тим, що за ТОВ «Левгард» обліковується узгоджений податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 374158,24 грн., який самостійно платником податків не сплачується, а майно у відповідача відсутнє.

Представник позивача просив суд розглядати справу в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Позиція відповідача щодо заявлених позовних вимог суду не відома, оскільки, останнім заперечень на позовну заяву суду не надано, повноважного представника у судове засідання не направлено. Ухвала суду про відкриття провадження та закінчення підготовчого провадження з інформацією про дату, час та місце розгляду справи, що була направлена відповідачу, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення не вручена останньому та повернута на адресу суду у зв'язку із причиною невручення - "організація вибула". Зазначена поштова кореспонденція була направлена судом за адресою, вказаною у позовній заяві, електронному витязі податкового органу та витягу з ЄДРПОУ.

За змістом ч. 8 ст. 35 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

Згідно ч. 6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ТОВ «Левгард» () знаходиться на обліку як платник податків за основним місцем обліку у Херсонській ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області.

Пунктом 15.1.статті 15 Податкового кодексу України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно п. п. 16.1.4, ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п. 36.1. ст.36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податків обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; крім того, п.36.5. ст.36 ПК України встановлено, що за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку відповідальність несе платник податків, крім випадків визначених цим Кодексом.

Згідно даних облікової картки платника податків з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) станом на 31.12.2016р. за ТОВ «Левгард» обліковується податкова заборгованість у загальному розмірі 374158,24 грн., з яких 333289,90 грн. сума основаного платежу, 40868,34 грн. штрафні санкції. Зазначена сума податкового боргу ТОВ «Левгард» виникла у зв'язку з не сплатою платником податків грошових зобов'язань визначених контролюючим органом за результатами перевірок та винесення за їх висновками податкових повідомлень-рішень: акту камеральної перевірки дотримання термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в ЄРПН ТОВ «Левгард» у жовтні, листопаді 2015р. від 30.08.2016 №600/21-03-12-01/39724126 та прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення від 16.09.2016 року №, яким визначено суму штрафних санкцій у загальному розмірі 40868,34 грн., акту камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Левгард» за період жовтень, листопад 2015 року від 30.08.2016 №601/21-03-12-01/39724126 та прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення від 16.09.2016 року №, яким визначено суму відємного значення, яка заявлена в рахунок зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість та перевищує суму такого боргу, у розмірі 333291 грн..

Доказів оскарження податкових повідомлень-рішень від 16.09.2016 №№ та НОМЕР_1 ні в адміністративному, ні в судовому порядку суду не надано.

Враховуючи наявність переплати в розмірі 1,1 грн., грошове зобов'язання відповідача склало 374158,24 грн..

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.1. ст. 59 Податкового кодексу України).

Згідно п.59.4. ст..59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п.59.5. ст..59 ПКУ).

У зв'язку з несплатою узгодженого грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) податковим органом на адресу ТОВ «Левгард» сформовано та направлено податкову вимогу від 06.07.2016 №1908-17, в якій зазначено, що станом на 05.07.2016 за відповідачем обліковується сума податкового боргу за узгодженими грошовими зобовязаннями у розмірі 1020 грн.. Податкова вимога направлена платнику податків поштою за його адресою, внесеною до ЄДРПОУ.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (пункт 88.1 статті 88 Податкового кодексу України). Відповідно до ст.. 89 ПК України 06.07.2016р. контролюючим органом складено рішення №376 про опис майна у податкову заставу.

В зв'язку з відсутністю у відповідача активів, податковим керуючим складено акт опису майна від 26.09.2016 № 531/21-03-17-02-12, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу у повному обсязі.

Таким чином, станом на 06.10.2017р. за ТОВ «Левгард» обліковується податковий борг на загальну суму 374158,28 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи розрахунком заборгованості, узгодженими податковими повідомленнями-рішеннями, карткою особового обліку платника податків з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

За приписами п. 87.1.та 87.2 ст.87 ПКУ джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, передбачено пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Суд вважає за необхідним зазначити, що п.п. 20.1.17 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, органам державної податкової служби надано право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Як слідує з наведеної норми, право звертатися до суду з позовом про накладення арешту на кошти, виникає у податкового органу в разі одночасної наявності двох умов: наявність у платника податків податкового боргу та відсутність майна для його погашення.

Так, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №68668582 від 21.09.2016 такі відомості щодо ТОВ «Левгард» відсутні.

Окрім того, згідно електронного витягу бази даних ДПІ у м. Херсоні ТОВ «Левгард» має відкритий розрахунковий рахунок у банку.

Відповідно до п.10.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року N 22 виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою державного виконавця чи рішенням суду (у тому числі ухвалою, постановою, наказом, виконавчим листом суду) про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, установленому законом.

Банк приймає до виконання постанову державного виконавця та/або рішення суду, які доставлені до банку самостійно державним виконавцем, слідчим, представником суду, органу державної податкової служби або які надійшли рекомендованим або цінним листом, відправником якого є суд, державний виконавець, слідчий, орган державної податкової служби.

Пунктом 10.2 Інструкції передбачено, що арешт за постановою державного виконавця або за рішенням суду (далі - документ про арешт коштів) накладається на кошти, що обліковуються за рахунками, відкритими клієнтами в банку, відповідно до нормативно-правових актів Національного банку, що регулюють порядок відкриття та використання рахунків.

Також, п.10.3 вказаної Інструкції визначено, що арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах.

Пункт 10.6 Інструкції вказує, що залежно від наявності/відсутності коштів на рахунку клієнта, на кошти якого накладено арешт, банк здійснює такі дії: якщо на рахунку є кошти в сумі, що визначена документом про арешт коштів, то банк арештовує їх на цьому рахунку та продовжує виконання операцій за рахунком клієнта. Документ про арешт коштів банк обліковує на відповідному позабалансовому рахунку; якщо на рахунку клієнта недостатньо визначеної документом про арешт коштів суми коштів, то банк арештовує на цьому рахунку наявну суму коштів, обліковує цей документ на відповідному позабалансовому рахунку і не пізніше ніж наступного робочого дня письмово повідомляє орган, який надіслав документ про арешт коштів, про недостатність коштів для його виконання; якщо на рахунку клієнта немає коштів для забезпечення виконання документа про арешт коштів, то банк обліковує його на відповідному позабалансовому рахунку і не пізніше ніж наступного робочого дня письмово повідомляє орган, який надіслав документ про арешт коштів, про відсутність коштів для його виконання.

Суд зазначає, що під час дії документа про арешт коштів банк протягом операційного дня відповідно до статті 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» зупиняє видаткові операції за рахунком клієнта та здійснює арешт усіх надходжень на рахунок клієнта до забезпечення суми коштів, що зазначена в документі про арешт коштів, або до отримання передбачених законодавством документів про зняття арешту з коштів.

Проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що позивачем було дотримано всі вимоги законодавства для звернення до суду з позовом щодо накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків, що знаходяться в банках боржника, в якого відсутнє майно. Тому позов є таким, що підлягає задоволенню.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.. 94, 158-163, 167 КАС України, суд

постановив:

Позовні вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області задовольнити.

Накласти арешт на кошти та інші цінності платника податків товариства з обмеженою відповідальністю "Левгард" (код 39724126) у банках, що його обслуговують, та кошти за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код бюджетної класифікації 14010100), у сумі 374158,24 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Дмитрієва О.О.

кат. 8.2.2