Справа № 826/7247/17
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7247/17 Головуючий у 1-й інстанції: Смолій І.В. Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

23 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

представника відповідача Полець Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства "Ставеччина" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2017 року у справі за позовом Фермерського господарства "Ставеччина" до Кабінету Міністрів України, треті особи - Міністерство фінансів України, Державна казначейська служба України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до Кабінету Міністрів України, треті особи - Міністерство фінансів України, Державна казначейська служба України, у якому просив: визнати протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України в частині не приведення в дію відносно позивача Постанови КМУ від 13.01.1993р. №19 "Про хід виконання Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" та рішень Уряду з цього питання", вимог Закону України "Про фермерське господарство", вимог Закону України "Про пріоритетність соціального розвитку села та агропромислового комплексу в народному господарстві", Указу Президента України від 15.06.2002р. №640/2002 "Про першочергові заходи щодо підтримки розвитку соціальної сфери села", вимог Бюджетного Кодексу України, вимог Закону України "Про місцеві державні адміністрації", в частині не включення до складу статті видатків в Державному бюджеті України на відшкодування позивачу понесених витрат, пов'язаних з облаштуванням відокремленої садиби Фермерського господарства "Ставеччина" за адресою: Шкурат хутір Ставеччина, Ковельського району Волинської області та системного ігнорування його звернень з цього приводу та зобов'язати Кабінет Міністрів України здійснити усі передбачені чинним законодавством дії, щодо виконання відносно позивача постанови КМУ від 13.01.1993р. №19 "Про хід виконання Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" та рішень Уряду з цього питання", вимог Закону України "Про фермерське господарство", вимог Закону України "Про пріоритетність соціального розвитку села та агропромислового комплексу в народному господарстві", Указу Президента України від 15.06.2002р. №640/2002 "Про першочергові заходи щодо підтримки розвитку соціальної сфери села", вимог Бюджетного Кодексу України, вимог Закону України "Про місцеві державні адміністрації", та вжити усі, передбачені законодавством заходи щодо прийняття рішення про включення до складу статті видатків Державного бюджету України на 2018 рік видатків на відшкодування витрат пов'язаних з облаштуванням відокремленої садиби Фермерського господарства "Ставеччина" за адресою: Шкурат хутір Ставеччина, Ковельського району Волинської області за власні кошти, у передбаченому діючим законодавством в Україні порядку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2017 року позовну заяву залишено без розгляду.

На вказане судове рішення позивачем подано апеляційну скаргу, у якій скаржник ставить питання про скасування названої ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Повноважний представник позивача до суду не з'явився, хоча він був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення апеляційної скарги позивача, виходячи з такого.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, місцевий суд мотивував своє рішення тим, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду.

Суд зауважив, що позивач починаючи з 1993 року для облаштування садиби фермерського господарства "Ставеччина" за власні кошти створив інфраструктуру для господарської діяльності та проживання сімей фермерів. Поряд із цим, як вказує позивач, протягом останніх 6 (шести) років відшкодування таких витрат на проводились. До суду позивач звернувся з цим позовом лише 02.06.2017. З огляду на те, що на протязі більше 10 (десяти) років позивач не звертався до суду за захистом своїх прав, водночас доводів в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду не навів, суд попередньої інстанції дійшов висновку про те, що подана ним позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За правилами частин 1, 2 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Так само, положеннями пункту 9 ч.1 ст. 155 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Зі змісту позовної заяви колегією суддів встановлено, що позивач просив суд:

визнати протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України в частині не приведення в дію відносно позивача положень зазначених у позові нормативно-правових актів в частині не включення до складу статті видатків в Державному бюджеті України на відшкодування позивачу понесених витрат, пов'язаних з облаштуванням відокремленої садиби Фермерського господарства "Ставеччина" та системного ігнорування його звернень з цього приводу;

зобов'язати Кабінет Міністрів України здійснити усі передбачені чинним законодавством дії, щодо виконання відносно позивача вимог названих у позові нормативно-правових актів та вжити усі, передбачені законодавством заходи щодо прийняття рішення про включення до складу статті видатків Державного бюджету України на 2018 рік видатків на відшкодування витрат пов'язаних з облаштуванням відокремленої садиби Фермерського господарства "Ставеччина".

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що позивачем у вимогах адміністративного позову не вказано конкретної дати, з якої позивач просить поновити свої права.

Крім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач вважає порушеними свої права також і на час звернення до суду, а тому, в силу положень ч. 2 ст. 99 КАС України строк на звернення до суду з такими вимогами не пропущено.

Крім того, однією із підстав для звернення до суду є отриманий ним лист Міністерства аграрної політики та продовольства України від 22.12.2016 № 37-18-2-15/21502, в той час як позов подано 06.06.2017.

Суд першої інстанції наведені обставин не перевірив та передчасно залишив позов без розгляду в повному обсязі.

Відповідно до з п.3 ч.1 статті 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Стаття 204 КАС України встановлює підстави для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Такими підставами є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги позивача спростовують висновки, покладені в основу рішення суду першої інстанції, прийнятого з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу належить скасувати .

Керуючись статтями 160, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Ставеччина" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2017 року у справі за позовом Фермерського господарства "Ставеччина" до Кабінету Міністрів України, треті особи - Міністерство фінансів України, Державна казначейська служба України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2017 року скасувати, а справу направити до цього ж суду для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 27 листопада 2017 року