Справа № 727/2865/17
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/2865/17

Головуючий у 1-й інстанції: Смотрицький В.Г.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

23 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Боровицького О. А. Сушка О.О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

позивача: ОСОБА_2,

представника позивача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії в розмірі 70% суми заробітної плати з урахуванням фіксованої індексації пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2017 року позивач звернулась до Шевченківського районного суду м. Чернівці з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними; зобов'язання відповідача при обрахунку та виплаті пенсії враховувати, що категорія посади, на якій працювала позивач під час проходження державної служби, фактично прирівнюється до посади головного бухгалтера; зобов'язання відповідача виконати з 15.05.2014 року перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії), з урахуванням усіх складових заробітної плати відповідно до відомостей про заробітну плату, в тому числі: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб, виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 70 % суми заробітної плати, з урахуванням фіксованої індексації пенсії і продовжувати враховувати вказані складові заробітної плати при обчисленні пенсії протягом всього часу її виплати та дії норм права, які регулюють дані правовідносини.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 липня 2017 року позов задоволено частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 липня 2017 року та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. До початку розгляду справи від відповідача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи у зв'язку із хворобою його представника. Враховуючи, що жодних доказів на підтвердження обставин, вказаних у клопотанні, відповідач не надає, суд вважає, що у його задоволенні необхідно відмовити.

Позивач та її представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили суд залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та з 15.05.2014 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" у розмірі 70 % від заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

В листопаді 2016 року та в лютому 2017 року позивач зверталась до відповідача із заявами про перерахунок призначеної пенсії з метою приведення її розміру у відповідність до вимог чинного законодавства, однак відповідачем листами № 581/К-11 від 08.11.2016 року та № 87/П-11 від 24.02.2017 року їй було відмовлено в перерахунку пенсії.

Не погодившись із вказаним, позивач звернулась до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області безпідставно відмовлено позивачу в проведенні перерахунку та виплаті пенсії у відповідності до ст.ст. 33, 37 Закону України "Про державну службу" в редакції, що діяла на момент призначення пенсії, оскільки з матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових потреб та індексації позивачем були сплачені страхові внески. В задоволенні решти позовних вимог суд першої інстанції відмовив з посиланням на їх необґрунтованість та безпідставність.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

За змістом ст. 37 Закону України "Про державну службу" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 70 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

При цьому, внесені Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VIII від 28 грудня 2014 року зміни до статті 37 Закону України "Про державну службу" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

З матеріалів справи встановлено, що позивачу при призначенні пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" не були враховані усі складові заробітної плати.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавку за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 7 ст. 33 Закону України "Про державну службу" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно зі ст.2 Закону України "Про оплату праці" та Наказу Державного комітету статистики України № 5 "Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати" від 13 січня 2004 року структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру.

Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових потреб та індексація, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються при обчисленні розміру пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного суду України від 20.02.2012 у справі № 21-430а11, від 14.05.2013 у справі № 21-125а13, від 28.05.2013 у справі № 21-97а13, від 06.11.2013 у справі № 21-350а13.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії державного службовця з урахуванням у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань та індексації є протиправною.

При цьому, суд апеляційної інстанції критично оцінює посилання апелянта на те, що Закон України "Про державну службу" № 3723-12 на момент звернення із заявою і розгляду справи втратив чинність на підставі Закону України "Про державну службу" № 889, а також на те, що відсутній механізм перерахунку пенсії державним службовцям, яким пенсія призначена відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-12, оскільки станом на момент призначення пенсії позивачу такий закон та відповідний механізм були чинними. В межах даної справи позивач просить здійснити перерахунок у зв'язку з неправильним визначенням розміру пенсії при первинному її призначенні з вини органу пенсійного фонду, а не у зв'язку з настанням нових підстав для її перерахунку.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що перерахунок пенсії за рішенням суду не є підвищенням розміру пенсії у розумінні вимог чинного законодавства України, а місяць перерахунку пенсії позивачки згідно з рішенням суду не може бути підставою для зміни базового місяця для проведення індексації пенсії.

Крім того, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову в частині зобов'язання відповідача при обрахунку та виплаті пенсії враховувати, що категорія посади, на якій працювала позивач під час проходження державної служби, фактично прирівнюється до посади головного бухгалтера, а також зобов'язання відповідача враховувати відповідні складові заробітної плати при обчисленні пенсії протягом всього часу її виплати, оскільки вони є безпідставними та необґрунтованими.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає, що для призначення пенсії підлягають врахуванню до суми заробітної плати суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної плати, а тому судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 липня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 29 листопада 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5