Справа № 377/832/17
Суддя: Малишенко Т. О.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/832/17

Провадження №2-а/377/103/17

28 листопада 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючого судді Малишенко Т.О., розглядаючи в м. Славутичі в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, третя особа Інспектор сектору реагування патрульної поліції №1 ЧРВП ЧВП Головного управління поліції в Чернігівській області старший лейтенант поліції Сорока Ігор Віталійович - про визнання неправомірною та скасування постанови по адміністративній справі,-

в с т а н о в и в :

25.10.2017 року позивач звернулася до Славутицького міського суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати противоправною та скасувати постанову серії БР № 936934 по справі про адміністративне правопорушення від 14 жовтня 2017 року інспектора сектора реагування патрульної поліції № 1 ЧРВП ЧВП ГУ Національної поліції в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Сороки І.В., за яким вона була визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень 00 копійок. Вважає дане рішення необґрунтованим та таким, що підлягає до скасування оскільки не представлено будь-яких доказів правомірності дій посадової особи.

На розгляд справи позивач не явилася, подала заяву про проведення слухання справи без її участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачі та третя особа про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не явилися, письмових заяв про відкладення розгляду справи до суду на час розгляду не надходило.

У відповідності до ч.1 ст.41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали даної справи, оглянувши постанову про адміністративне правопорушення відносно позивача, надавши належну оцінку дослідженим доказам, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Відповідно до ст.245 КпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний, зокрема, з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до постанови серії БР №936924 від 14.10.2017 року ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «LEXUS GS 350» номерний знак НОМЕР_1, 14.10.2017 року біля 14 годин 15 хвилин, рухаючись по с. Пустинки Чернігівського району Чернігівської області зі швидкістю не більше 60км/год, яка дозволена у межах населеного пункту, в напрямку с. Мньов Чернігівського району Чернігівської області була зупинена працівником поліції, з приводу порушення п.9.8 ПДР України, оскільки керувала автомобілем поза межами населеного пункту з неввімкнутим ближнім світлом фар, чим скоїла адміністративне правопорушення передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП. За що до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення штраф у розмірі 425 гривень 00 копійок.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п.9.8 Правил Дорожнього руху України, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях. З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.251 цього Кодексу, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Доказами в адміністративному судочинстві згідно ст.69 КАСУ є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

З оригіналу постанови про адміністративне правопорушення серії БР №936924 від 14.10.2017 року вбачається, що факт скоєння ОСОБА_1 - позивачем у справі, порушення п.9.8 зафіксовано відеозаписом, проте відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП передбачена за порушення водіями транспортних засобів правил зокрема користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, а не порушення яке вказано у протоколі «поза населеним пунктом не було ввімкнуто ближнє світло фар». Якщо вказане порушення і було вчинено ОСОБА_1, то вона повинна була би притягнута до адміністративної відповідальності за ст.125 КУпАП, а саме інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121 -128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, - тягнуть за собою попередження. Об'єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (див. Правила дорожнього руху 2. Об'єктивна сторона правопорушення виражається в будь-яких інших порушеннях правил дорожнього руху, крім тих, що передбачені статтями 121-128, ч.ч.1і 2 ст. 129, ст.ст. 139 і 140 цього Кодексу. Склади таких правопорушень - тільки формальні. 3. Суб'єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку) 4. Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі необережності (переважно). А не за ч.2 ст.122 КУпАП як зазначено у постанові.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов»язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 6 Європейської Конвенції з прав людини має застереження, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що докази вини позивача у вчиненні інкримінованого йому порушення відсутні і оскаржувана постанова не може вважатися правомірною і підлягає скасуванню, оскільки на час розгляду справи відповідачем не спростовано твердження позивача про відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.160, 161,171-2 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 ЧРВП ЧВП Головного управління поліції в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Сороки Ігоря Віталійовича про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП та скасувати постанову серії БР №936924 від 14.10.2017 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, відносно ОСОБА_1, про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Копію постанови направити сторонам для ознайомлення.

Суддя Т. О. Малишенко