Справа № 521/11043/17
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 521/11043/17

Категорія: 5 Головуючий в 1 інстанції: Гуревський В.К.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Потапчука В.О.

суддів Семенюка Г.В.

ОСОБА_1

при секретарі Алексєєвій Н.М.

за участю представника апелянта ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 19 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій державного інспектора 1-го відділу ОР Управління протидій митним правопорушенням Одеської митниці ДФС ОСОБА_4 щодо складання протоколу відносно ОСОБА_3 -,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2017 року ОСОБА_3 (далі -ОСОБА_3, позивач) звернувся до суду з позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій державного інспектора 1-го відділу ОР Управління протидій митним правопорушенням Одеської митниці ДФС ОСОБА_4 щодо складання протоколу від 29 червня 2017 року відносно ОСОБА_3

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 19жовтня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою адміністративний позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

29 червня 2017 року Державним інспектором 1-го відділу ОР Управління протидії митним правопорушенням Одеської митниці ДФС ОСОБА_4 було складено у відношенні ОСОБА_3 директора ТОВ «Ньюман» (код 40929660) протокол про порушення митних правил №0872/50000/17.

Відповідно до вказаного протоколу встановлено порушення директором ТОВ «Ньюман» ОСОБА_3 митних правил, передбачене ст. 485 МК України, а саме вчинені дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів.

При складанні вказаного протоколу ОСОБА_3 був відсутній, вказаний протокол отримав засобами поштового зв'язку 11 липня 2017 року, про що зазначено в протоколі, а саме: складено без присутності, примірник протоколу 29 червня 2017 року відправлено поштою ОСОБА_3

Згідно зі змісту протоколу про порушення митних правил №0872/50000/17 від 29 червня 2017 року, вбачається, що 03 березня 2017 між ТОВ «Ньюман» та компанією «Sektortrading» (Китай) було укладено контракт №030317-1 щодо поставки в Україну товарів.

В рамках наведеного зовнішньоекономічного контракту до м/п «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС з Китаю на судні закордонного плавання «MSC Venice» прибув контейнер ТЕМU568791 з товаром в асортименті.

22 травня 2017 року директором ТОВ «Ньюман» ОСОБА_3 була підготовлена та подана до Одеської митниці ДФС митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ», яка була прийнята та зареєстрована за номером №UА500010/2017/003528.

В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення до м/п «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС були надані: коносамент №MSCUQ29731806 від 01 квітня 2017 року, інвойси №ТG09528 та №ТО09528/1 від 28 березня 2017 року, пакувальний лист до інвойсу, контракт №030317-1 від 03 березня 2017 року та інші товаросупровідні і комерційні документи.

Відповідно до інформації, зазначеної у МД №UА500010/2017/003528 та товаросупровідних документах встановлено, що продавцем є компанія «Sektortrading» (Китай), відправником товару є компанія «Yiwujiauimp.&exp.co.ltd» (Китай), а покупцем та одержувачем є ТОВ «Ньюман» (03113 Україна, м. Київ, Шевченківський район, вул. Дегтярівська, 53-А).

Відповідно графи 31 МД №UА500010/2017/003528 було заявлено: товар №13 «посуд столовий з тонкої кераміки: набір в ванну, чашка, супниця, всього 4608 шт. та наборів. Торгівельна марка немає даних. Виробник немає даних. Країна виробництву СN» код товару УКТ ЗЕД визначено та заявлено 691200500 (ставка мита 5%).

Митні платежі за товар №13 по МД №UА500010/2017/003528 було сплачено 29 198,81 грн. Під час здійснення митного контролю вказаного товару було встановлено, що згідно висновку управління експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції Департаменту податкових та митних експертиз ДФС України від 01 червня 2017 року №146 та рішення відділу митного оформлення №1 м/п «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС від 10 червня 2017 року №КТ-UА-2017 заявлений за МД № UА5000.10/2017/003528 товар №13 є: «посуд та прибори столові або кухонні з фарфору: чашка - 4968 піт., супниці - 960 шт.» у відповідності з основними правилами інтерпретації УКТ ЗЕД передбачено класифікувати в товарній підкатегорії НОМЕР_1 (ставка мита 10%, спеціальне мито 28,8%).

Сума митних платежів, які підлягають обов'язковій сплаті у разі переміщення через митний кордон України даного товару, склала 64 713,35 грн.», тобто різниця в нарахуванні, податків становить 35 514,54 грн.

Не погоджуючись з вищевказаними діями вказаного інспектора щодо винесення протоколу про порушення митних правил позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази того, що дії державного інспектора 1-го відділу ОР Управління протидій митним правопорушенням Одеської митниці ДФС ОСОБА_4 щодо складання протоколу від 29 червня 2017 року відносно позивача є неправомірними, таким чином позивачу у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції правильним та таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративне правопорушення та Митного кодексу України.

В апеляційній скарзі вказується на те, що зазначена постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим апелянтом ставиться питання про скасування постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 19 жовтня 2017 року та ухвалення нової постанови, якою адміністративний позов задовольнити.

Колегія суддів не погоджується з таким доводом апелянта з огляду на наступне.

Статтею 257 Митного кодексу України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття органом доходів та зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення,а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно п. п. 1, 4 ч.1 ст. 266 Митного кодексу України, декларант зобов'язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України; у випадках, визначеним цим кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього кодексу.

Згідно «Інструкції про порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документу» затвердженої наказом Міністерства фінансів України 30 травня 2012 року №651 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012 року за №1372/21684) декларант зобов'язаний заявити точні відомості про товар у митнім декларації.

З вказаних норм законодавства вбачається, що декларант зобов'язаний заявити відомості про товари, які мають містити достатній перелік інформації для їх розпізнання та однозначного віднесеним до коду згідно з УКТЗЕД у кількості знаків, визначеній правилами заповнення графи 33 МД для відповідного митного режиму та особливостей переміщення, згідно з основними правилами інтерпретації УКТЗЕД.

Згідно статті 69 Митного кодексу України рішення органів доходів і зборів є обов'язковими. Такі, рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органів доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 Митного Кодексу. Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно графи №54 відповідальною особою за заповнення та надання до митного органу України документів, необхідних для переміщення товарів через митний кордон України Окрема МД №UА500010/2017/003528 від 22 травня 2017 року є директор ТОВ «Ньюман» ОСОБА_3 (код 40929660), який відповідно до вимог ст. 266 МК України несе відповідальність, передбачену Митним кодексом України, у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що ОСОБА_3 при поданні до Одеської митниці «ДФС МД № UА500010/2017/003528 вчинені дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів, що спричинило недобори митних платежів у сумі 35 514,54 грн., чим скоєно порушеним митних правил, передбачене ст. 485 МК України.

Відповідно до ст. 485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно ст. 459 Митного кодексу України адміністративна відповідальність за порушення митних правил встановлюється цим Кодексом. Суб'єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Таким чином направлення повідомлення за юридичною адресою підприємства для його керівника відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 522 Митного кодексу України справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів. Справи про порушення митних правил, передбачені статтями 471-473, 476, 482-484 цього Кодексу, а також усі справи про порушення митних правил, вчинені особами, які не досягли 18-річного віку, розглядаються місцевими судами (суддями).

Статтею280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог п.8 ст.494 Митного кодексу України у разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, одержати примірник протоколу до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою органу доходів і зборів, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого зазначений примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митниці адресою (місце проживання або фактичного перебування). Протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.

Враховуючи положення вказаних вище норм митного законодавства, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач, складаючи оскаржуваний позивачем протокол про порушення митних правил, діяв в межах наданих йому повноважень та в спосіб, передбачений законом.

Окрім того, суд апеляційної інстанції вважає, що протокол про порушення митних правил не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не порушує прав позивача й, фактично, не породжує для нього жодних правових наслідків. Він лише фіксує правопорушення і є одним із джерел доказів та підставою для подальшого провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

До такого ж висновку дійшов Вищий адміністративний суд України від 10 листопада 2016 року у справі №824/502/16-а.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність порушеного права позивача оскаржуваною дією державного інспектора 1-го відділу ОР Управління протидій митним правопорушенням Одеської митниці ДФС ОСОБА_4 щодо складання протоколу відносно ОСОБА_3 при складенні останнім протоколу про порушення митних правил №0872/50000/17.

Вказане свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні заявлених позовних вимог.

Згідно із пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заявлених ОСОБА_3 позовних вимог.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 206, 254 КАС України, колегія суддів ,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 19 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій державного інспектора 1-го відділу ОР Управління протидій митним правопорушенням Одеської митниці ДФС ОСОБА_4 щодо складання протоколу від 29 червня 2017 року відносно ОСОБА_3,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення виготовлений 27 листопада 2017 року.

Суддя доповідач: Потапчук В.О.

Суддя: Шляхтицький О.І.

Суддя: Семенюк Г.В.