Справа № 218/1221/14-а
Суддя: Мінаєв М. М.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 218/1221/14-а
ПОСТАНОВА

іменем України

21.11.2017 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Мінаєва М.М.,

при секретарі - Тахтаул А.Л.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката Карасьової Л.А.,

розглянувши в режимі відеоконференції з приміщенням Бородянського районного суду Київської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Амвросіївської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Державної казначейської служби України в Донецькій області, про визнання протиправним рішення органу місцевого самоврядування, поновлення на посаді міського голови та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Амвросіївського районного суду Донецької області з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати Рішення Амвросіївської міської ради від 01 травня 2014 року про припинення його повноважень на посаді Амвросіївського міського голови згідно поданої ним заяви від 30 квітня 2014 року, та поновити його на вказаній посаді.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 08.11.2010 року позивач був повторно обраний на посаду Амвросіївського міського голови строком на п'ять років. 30 квітня 2014 року позивач, під впливом застосування до нього фізичного та психічного насильства з боку групи невідомих йому осіб, озброєних автоматичною вогнепальною зброєю, на їх вимогу написав заяву про складання з себе повноважень Амвросіївського міського голови. Після цього, 01 травня 2014 року, також під загрозою застосування фізичного насильства, депутати місцевої ради були зібрані на пленарне засідання, на якому відбулась позачергова сесія Амвросіївської міської ради. Рішенням цієї сесії була розглянута написана під примусом заява позивача та ухвалене рішення про припинення його повноважень Амвросіївського міського голови. Про факт існування цього рішення позивач дізнався лише 19.05.2017 року з відповіді секретаря Амвросіївської міської ради, який надав копію цього рішення з додатками. Протиправність цього рішення позивач вбачає в тому, що воно було ухвалене на позачерговій сесії міської ради, скликаній та проведеній в умовах незаконного збройного захоплення влади невідомими особами, з грубими порушеннями чинного законодавства України та відповідного регламенту, на підставі його заяви, складеної під загрозою застосування насильства з боку невідомих осіб, яка за формою та змістом також не відповідала як чинному законодавству та регламенту ради, так і його справжній волі.

16 червня 2014 року Амвросіївським районним судом Донецької області було відкрито провадження в адміністративній справі за вказаним позовом, а ухвалою від 04.07.2014 року справу було призначеного до судового розгляду на 10.07.2014 року. При цьому під час попереднього судового засідання представник відповідача подала письмову заяву про повне визнання адміністративного позову, що відображено у вказаній ухвалі суду. Однак розгляд цієї справи Амвросіївським районним судом Донецької області не був завершений, оскільки в період після 04.07.2014 року, в ході проведення антитерористичної операції в окремих районах Донецької та Луганської областей, територія Амвросіївського району Донецької області була повністю захоплена незаконними збройними формуваннями та вийшла з-під контролю органів державної влади України, а Амвросіївський районний суд Донецької області припинив роботу безстроково через неможливість здійснювати правосуддя.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» визначено, що справи, розгляд яких не закінчено і які перебувають у провадженні місцевих та апеляційних судів, розташованих в районі проведення антитерористичної операції, в разі неможливості здійснення правосуддя передаються судам відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності протягом десяти днів з дня прийняття розпорядження голови відповідного вищого спеціалізованого суду.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції», у разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення.

Розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14, визначено, що справи, раніше підсудні Амвросіївському районному суду Донецької області, є підсудними Оріхівському районному суду Запорізької області.

З часу винесення цього розпорядження безпосередньо з Амвросіївського районного суду Донецької області до Оріхівського районного суду Запорізької області жодної адміністративної справи передано не було, однак в системі автоматизованого обігу документів Амвросіївського районного суду Донецької області, доступ до якої наданий у встановленому порядку Оріхівському районному суду Запорізької області, містяться відомості про наявність відкритого провадження у справі № 218/1221/14-а, та наявні ухвалені у цій справі процесуальні рішення.

04.07.2017 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшло клопотання представника позивача, адвоката Карасьової Л.А., про прийняття до провадження матеріалів адміністративного позову ОСОБА_1 до Амвросіївської міської ради та продовження розгляду адміністративної справи № 218/1221/14-а за цим позовом. В обґрунтування цього клопотання представник позивача послалась на викладені вище обставини та додала сам адміністративний позов з додатками, копію ухвали Амвросіївського районного суду Донецької області від 16.06.2014 року про відкриття провадження у справі № 218/1221/14-а, копія ухвали цього ж суду від 04.07.2014 року про призначення цієї адміністративної справи до судового розгляду у відкритому судовому засіданні 10.07.2014 року, супровідний лист, заяву відповідача про визнання позову, документи в обґрунтування клопотання.

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької областівід 12.07.2017 року, з метою забезпечення реалізації позивача права на доступ до правосуддя, адміністративну справу № 218/1221/14-а було прийнято до свого провадження та постановлено розпочати розгляд справи з початку.

До початку судового розгляду справи Оріхівським районним судом Запорізької області, заявою від 22.08.2017 року позивач доповнив позовні вимоги та просив, крім іншого, стягнути з Амвросіївської міської ради на свою користь середню заробітну плату міського голови за час вимушеного прогулу в період з 01.05.2014 року по 01.10.2017 року в розмірі 244262,01 грн. Такі вимоги позивач обґрунтовує тим, що з часу незаконного дострокового припинення повноважень міського голови він ніде не працював та інших доходів не мав, на обліку в органах зайнятості населення не перебував, не виконував обов'язки міського голови з причин, які від нього об'єктивно не залежали. Тому позивач вважає, що одночасно з поновленням на посаді має право отримання вказаного середнього заробітку за весь час з моменту фактичного відсторонення від посади.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, пославшись на факти та норми права, викладені в позовній заяві та доповненні до неї від 22.08.2017 року. Крім того, позивач ОСОБА_1 пояснив, що ще з середини квітня 2014 року до нього звертались невідомі особи, які спочатку пропонували, а потім під загрозою застосування насильства до нього та його сім'ї вимагали стати на сторону незаконно утворених громадських та збройних формувань під умовною назвою «Донецька народна республіка». Однак позивач, як законно обраний міський голова Амвросіївки, відмовився співробітничати з вказаними особами, після чого 30.04.2014 року до місця його проживання увірвались озброєні особи у кількості до двадцяти осіб, пошкодили його житло та під погрозою застосування насильства вивезли до приміщення Амвросіївської міської ради, де також під впливом погроз від цих осіб позивач написав заяву про складання з себе повноважень міського голови. Наступного дня, з суцільним порушенням регламенту місцевої ради, а також у присутності невідомих осіб, озброєних автоматичною стрілецькою зброєю, було проведено позачергову сесію Амвросіївської міської ради, на якій проголосовано взяти до відома заяву позивача. Все це відбувалось в умовах загострення суспільно-політичної ситуації в Амвросіївському районі та інших регіонах Донецької та Луганської областей. В подальшому позивач де-факто продовжував виконувати функції міського голови, активно співробітничав з підрозділами Збройних сил України, СБУ та інших органів, що брали участь в проведенні антитерористичної операції, місцеві органи та посадові особи продовжували виконувати його розпорядження. Протягом травня-серпня 2014 року територія Амвросіївського району стала театром бойових дій між українськими силовими структурами та незаконними збройними формуваннями, в ході 26.08.2014 року контроль органів державної влади над м. Амвросіївка був остаточно втрачений. Як пояснив позивач, саме в цей день він особисто покинув приміщення міської ради та в супроводі військових покинув м. Амвросіївка.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, станом на час надходження матеріалів до Оріхівського районного суду Запорізької області, а також станом на час розгляду справи по суті, Амвросіївська міська рада продовжує існувати як юридична особа, не є припиненою, а тому може бути відповідачем у суді.

Відповідач неодноразово викликався в судове засідання в порядку ст. 39 КАС України. Іншими способами повідомити відповідача про час і місце розгляду справи виявилось неможливим, оскільки поштового та телефонного зв'язку з тимчасово непідконтрольними районами Донецької та Луганської областей немає через проведення на їх території антитерористичної операції, а адреса електронної пошти відповідача, розміщена в Єдиній базі даних електронних адрес, номерів факсів (телефаксів) суб'єктів владних повноважень, - , належить до ресурсів веб-порталу «yandex.ru», доступ до якого заблокований на підставі Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» від 15.05.2017 року № 133/2017.

За таких обставин суд виходить з того, що єдиним можливим способом повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи є оголошення в загальнодержавному друкованому засобі масової інформації в порядку ст. 39 КАС України, і тому вважає відповідача таким, що повідомлений належним чином.

В судове засідання представник відповідача не з'явився.

Ухвалою від 30.10.2017 року до участі у справі в якості третьої особи було залучено Головне управління Державної казначейської служби України в Донецькій області, яке, будучи належним чином повідомлене про час і місце розгляду справи, яку представника не забезпечило, пояснень або заперечень по суті позову не надало.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає адміністративний позов ОСОБА_1 таким, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини.

1.Постановою Верховної Ради України від 01.07.2010 року № 412-VI в Україні були призначенічергові вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, які відбулись 31.10.2010 року.

За результатами підрахунку голосів виборців ОСОБА_1 був обраний Амвросіївським міським головою та був зареєстрований як такий 04.11.2010 року, що підтверджується відомостями офіційного веб-сайту Центральної виборчої комісії України на сторінці http://www.cvk.gov.ua/pls/vm2010/wp001.

08.11.2010 року відбулась сесія Амвросіївської міської ради, на якій були затверджені результати голосування та прийнято до відома інформацію відповідної виборчої комісії про обрання ОСОБА_1 Амвросіївським міським головою.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (надалі - Закон про місцеве самоврядування) сільський, селищний, міський голова обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі. Строк повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на чергових місцевих виборах, визначається Конституцією України

Частиною другою статті 141 Конституції України визначено, що строк повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на чергових виборах, становить п'ять років.

Таким чином, строк повноважень позивача на посаді Амвросіївського міського голови становив п'ять років, тобто до 08.11.2015 року.

Як випливає із змісту п. 1 ч. 1, п. 1 ч. 7 ст. 79 Закону про місцеве самоврядування (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) повноваження сільського, селищного, міського голови, вважаються достроково припиненими у разі його звернення з особистою заявою до відповідної ради про складення ним повноважень голови - з дня прийняття відповідною радою рішення, яким береться до відома зазначений факт.

В матеріалах справи міститься копія заяви позивача від 30.04.2014 року наступного змісту (мовою оригіналу): «Я, ОСОБА_1, слагаю с себя полномочия городского головы добровольно без принуждения».

В судовому засіданні був досліджений відеозапис, наданий позивачем, з фіксацією подій 30.04.2014 року біля Амвросіївської міської ради. На цьому відеозаписі чітко видно, як група невідомих осіб, частина яких була з закритими обличчями, шляхом виламування вхідних дверей проникає до приміщення міської ради. Потім невідома особа із прихованим обличчям через відкрите вікно у мегафон повідомляє присутнім на вулиці, що в даний момент мер Амвросіївки пише заяву про звільнення. Після цього зафіксовано, що ОСОБА_1 також через відкрите вікно зачитує написану ним заяву про складання повноважень, копія якої знаходиться в матеріалах справи, та покидає приміщення міської ради, а невідома особа з прихованим обличчям оголошує про те, що наступного дня, 01.05.2014 року, на центральній площі міста відбудуться вибори «народного мера» Амвросіївки. На відеозаписі також видно, що на місці події були працівники міліції, однак вони активних дій щодо недопущення чи припинення силового проникнення до приміщення міської ради не вчиняли, а просто спостерігали на тим, що відбувається.

Крім того, суд погоджується з доводами позивача та його представника щодо того, що вказана заява навіть за формою та змістом не відповідала вимогам чинного законодавства, оскільки не була адресована міській раді, чого вимагає п. 1 ч. 1, п. 1 ч. 7 ст. 79 Закону про місцеве самоврядування.

За таких обставин суд вважає очевидним й таким, що не підлягає додатковому доказуванню той факт, що позивач написав заяву про складання з себе повноважень міського голови не добровільно, а за надзвичайних обставин, в умовах реальної загрози життю та здоров'ю як самого позивача, так і його близьких, яка могла бути реалізована у разі його відмови написати таку заяву.

Отже, вказана заява за своєю правовою природою є нікчемною від моменту складання та не могла створювати жодних юридичних наслідків.

Судом також встановлено, що 01.05.2014 року Амвросіївська міська рада зібралась на позачергову сесію, на якій, зокрема, ухвалила рішення, яке оскаржує позивач, про припинення його повноважень на посаді Амвросіївського міського голови на підставі вказаної вище заяви позивача.

Відповідно до Регламенту роботи Амвросіївської міської ради шостого скликання, затвердженого рішенням міської ради від 19.11.2010 року № 6/1-11 (із змінами, внесеними рішенням міської ради від 26.09.2013 року № 6/17-655), скликання як чергових, так і позачергових сесій міської ради належало до повноважень міського голови (ст. 10 Регламенту). Відповідно до ст. 11 та ст. 12 Регламенту, сесія могла бути скликана також секретарем міської ради (у разі доручення міського голови, у разі якщо міський голова не скликав чергову сесію у строки, передбачені законом, або позачергову сесію протягом двох тижнів на вимогу не менше ніж третини депутатів міської ради) або не менше ніж третиною депутатів у разі нескликання сесії міським головою чи секретарем ради на їх вимогу у двотижневий строк.

При цьому, в будь-якому разі, про скликання сесії депутати повідомляються не пізніше ніж 10 днів до її проведення, а до порядку денного сесії включаються лише питання, по яких відповідними постійними комісіями були узгоджені проекти рішень (ст. 10 Регламенту).

В матеріалах справи відсутні докази, якими підтверджується дотримання наведених вище норм Регламенту міської ради при проведенні позачергової сесії 01.05.2014 року, а встановлені судом обставини, за яких була проведена ця сесія, вказують на те, що всі вказані норми Регламенту були порушені: невідомо ким і в який спосіб ця сесія була скликана протягом однієї доби після складання позивачем заяви про припинення повноважень міського голови, невідомо, хто саме з депутатів та в якій кількості був присутній на сесії, невідомо, ким був підготовлений проект рішення та чи узгоджувався він у постійних комісіях ради відповідно до п. 10 Регламенту.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 24 Закону про місцеве самоврядування, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України встановлено презумпцію неправомірності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, яка полягає в тому, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Досліджені судом обставини справи очевидно та безспірно вказують на те, що оскаржуване позивачем Рішення Амвросіївської міської ради від 01 травня 2014 року про припинення повноважень Амвросіївського міського голови ОСОБА_1 згідно поданої ним заяви від 30 квітня 2014 року було ухвалене з грубими порушеннями встановленого законодавством та Регламентом ради порядку скликання та проведення сесії міської ради, сукупність яких тягне незаконність самого Рішення, а тому воно є протиправним та підлягає безумовному скасуванню.

2.Вирішуючи по суті позовні вимоги про поновлення ОСОБА_1 на посаді Амвросіївського міського голови з моменту незаконного усунення з посади, суд виходить з такого.

Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, в окремих районах Донецької та Луганської областей було розпочато антитерористичну операцію.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року визначено, що період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, який затверджений Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р (а до того затверджувався Розпорядженням КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р), м. Амвросіївка належить до району проведення антитерористичної операції.

Крім того, згідно Розпорядження КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р (як в початковій, так і в чинній редакції згідно Розпорядження КМУ від 02.12.2015 року № 1276-р) всі населені пункту Амвросіївського району Донецької області належать до територій, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Таким чином, суд має виходити з того, що м. Амвросіївка з вересня 2014 року де-факто, а з 07.11.2014 року - де-юре, є територією, на якій органи державної влади, а тим більше - органи місцевого самоврядування, тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Як було зазначено судом вище, частиною другою статті 141 Конституції України визначено, що строк повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на чергових виборах, становить п'ять років.

Чергові вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів були призначені на 25.10.2015 року Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2015 року № 645-VIII.

Пунктом 3 указаної Постанови було передбачено, що чергові вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів у 2015 році не призначаються в окремих районах, містах, селищах і селах Донецької та Луганської областей, які знаходяться на територіях, визначених відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року "Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування" і які визнано тимчасово окупованими територіями відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями".

В ході підготовки вказаних чергових виборів до Центральної виборчої комісії України надійшло Подання Донецької обласної військово-цивільної адміністрації від 20 серпня 2015 року № 01/09-1457 з переліком районних, міських, районних у містах, селищних, сільських рад Донецької області, які знаходяться на територіях, визначених згідно з Постановою Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 252-VIII "Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування" і які визнано тимчасово окупованими територіями відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 254-VIII "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями", вибори в яких відповідно до пункту 3 Постанови Верховної Ради України від 17 липня 2015 року № 645-VIII "Про призначення чергових виборів депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів у 2015 році" не призначено.

Згідно вказаного Переліку, Амвросіївська міська рада та Амвросіївський міський голова належали до суб'єктів місцевого самоврядування, чергові вибори яких на 25.10.2015 року призначено не було через неможливість їх проведення.

При цьому ані Законом України «Про місцеві вибори», за нормами якого були проведені чергові місцеві вибори 25.10.2015 року, ані постановою Верховної Ради України України від 17 липня 2015 року № 645-VIII «Про призначення чергових виборів депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів у 2015 році», ані жодним іншим законодавчим актом не було передбачено, що депутати місцевих рад та відповідні голови сільських, селищних та міських рад, обрані на чергових виборах, що відбулись 31.10.2010 року, зберігають свої повноваження після спливу строку, на який вони були обрані, до наступних виборів.

Більше того, пунктом 5 постанови Верховної Ради України України від 17 липня 2015 року № 645-VIII «Про призначення чергових виборів депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів у 2015 році» було визначено, що вибори депутатів усіх місцевих рад та усіх сільських, селищних, міських голів, які не були призначені відповідно до пунктів 2 і 3 цієї Постанови або стосовно яких відповідно до пункту 4 цієї Постанови було прийнято рішення про неможливість їх проведення, будуть призначені Верховною Радою України у строки та в порядку, що передбачені законом, за умов: припинення тимчасової окупації та збройної агресії Російської Федерації проти України, а саме: виведення усіх незаконних збройних формувань, керованих, контрольованих і фінансованих Російською Федерацією, російських окупаційних військ, їх військової техніки з території України; відновлення повного контролю України за державним кордоном України; роззброєння всіх незаконних збройних формувань та найманців, які діють на тимчасово окупованих територіях України; відновлення конституційного ладу та правопорядку на тимчасово окупованих територіях України; забезпечення безпеки громадян України, які проживають на відповідних територіях Автономної Республіки Крим, Донецької і Луганської областей та міста Севастополя, що створить можливості для дотримання стандартів проведення виборів Організації з безпеки і співробітництва в Європі.

З наведеного суд приходить до висновку, що в умовах, констатованих цією Постановою, правові норми щодо порядку формування та діяльності органів місцевого самоврядування не можуть бути застосовані без урахування того, що на тимчасово окупованих територіях України органи державної влади не здійснюють свої повноваження, а юридична сила цих норм не забезпечена примусовою силою держави. Верховна Рада України, як єдиний законодавчий та вищий представницький орган держави, вказаною Постановою фактично відклала питання формування органів місцевого самоврядування на тимчасово окупованих територіях до настання перелічених в ній умов.

За усталеною практикою розгляду справ адміністративного судочинства, закріпленою в численних судових рішення Вищого адміністративного суду України (зокрема, в ухвалах від 05 березня 2015 року з справі № К/800/35996/14; від 12 листопада 2014 року у справі № К/800/57908/13; від 3 вересня 2014 у справі К/ 9991/62411/12; від 9 липня 2014 у справі № К/800/24191/14; від 23.07.2013 у справі № К/800/24673/13 тощо), суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Суд бере до уваги, що станом на час звернення позивача з даним позовом (червень 2014 року) вимога про поновлення на посаді міського голови була цілком обґрунтованою та такою, що підлягала задоволенню. Однак з причин, які від суду не залежать, розгляд справи відбувається у листопаді 2017 року, у зв'язку з чим суд вимушений враховувати обставини, які відбулись протягом цього часу.

Виходячи з цього, суд вважає, що станом на час розгляду цієї справи позивач не може бути поновлений судом на посаді Амвросіївського міського голови за межами строку, на який він був обраний на цю посаду на виборах 31.10.2010 року, оскільки в разі прийняття такого рішення суд фактично вийде за межі, визначені ст. 141 Конституції України, тобто перевищить свої повноваження.

Тому вимога позивача про поновлення на посаді не може бути задоволена.

Водночас суд вважає, що, у зв'язку із визнанням протиправним та скасуванням Рішення Амвросіївської міської ради від 01 травня 2014 року про припинення повноважень Амвросіївського міського голови, позивач має вважатись таким, що перебував на цій посаді протягом всього строку, на який він був обраний, тобто до 08.11.2015 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на міського голову, як посадову особу місцевого самоврядування, поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Тобто будучи обраним на посаду міського голови, позивач має право і міг обґрунтовано розраховувати, що, за звичайних обставин, весь строк перебування на посаді буде зарахований до його трудового та пенсійного стажу, стажу роботи в органах місцевого самоврядування тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту права, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи ці положення, суд вважає за можливе та необхідне захистити права та інтереси позивача шляхом визначення судовим рішенням того, що його повноваження на посаді Амвросіївського міського голови припинились 08.11.2015 року.

3.Вирішуючи по суті вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд вбачає підстави для їх часткового задоволення, виходячи з такого.

Згідно ч. 1 ст. 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Частиною 2 вказаної статті при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Тобто скасування наказу про звільнення працівника автоматично тягне за собою поновлення його на роботі та вирішення питання щодо відшкодування останньому середнього заробітку.

В даному випадку суд виходить з того, що у зв'язку із визнанням протиправним та скасуванням Рішення Амвросіївської міської ради від 01 травня 2014 року про припинення повноважень Амвросіївського міського голови, позивач має вважатись таким, що перебував на цій посаді протягом всього строку, на який він був обраний, тобто, в тому числі, в період з 01.05.2014 року до 08.11.2015 року.

На підтвердження того, що після усунення його з посади позивач не отримував заробітну плату, суду були надані довідки від Державної фіскальної служби України, з яких видно, що в період з 01.05.2014 року Амвросіївською міською радою на користь позивача жодного доходу не нараховувалось та не виплачувалось.

Отже, позивач має право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Разом з тим суд виходить з того, що за своєю правовою природою вимушений прогул - це негативний правовий наслідок порушення роботодавцем трудових прав працівника. Тобто необхідною умовою стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є наявність в діях роботодавця складу правопорушення у виді незаконного звільнення з роботи, і, зокрема, наявність вини роботодавця.

В свою чергу, якщо працівник не має доступу до робочого місця з причин, які не залежать від волі роботодавця, - відносини вимушеного прогулу не виникають.

Як пояснив сам позивач, в період з 01.05.2014 року по 26.08.2014 року він де-факто продовжував виконувати обов'язки міського голови, і лише під тиском незаконних збройних формувань і безпосередньо перед захопленням Амвросіївки цими формуваннями він покинув місто.

Встановлені у цій справі обставини дають суду підстави для висновку про те, що не пізніше ніж з 01.09.2014 року діяльність органів місцевого самоврядування м. Амвросіївка припинилась з причин, які він них не залежали, а саме внаслідок збройної агресії Росії проти України, факт якої загальновідомим та закріпленим державою на законодавчому рівні (Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.08.2017 року у справі № 761/9437/15-ц).

Відтак, у стані вимушеного прогулу позивач перебував лише в період з 01.05.2014 року по 26.08.2014 року, а тому стягненню на його користь підлягає лише середній заробіток за цей в період. Відповідно до середньомісячного заробітку, розрахованого позивачем (5957,61 грн.), загальна сума стягнення складає 17872,83 грн. (5957,61 х 3).

Відповідно, подальший період часу, протягом якого позивач не здійснював трудову діяльність у зв'язку з припиненням діяльності органів місцевого самоврядування м. Амвросіївка, поняттям вимушеного прогулу в розумінні законодавства про працю не охоплюється, а тому з цих підстав на користь позивача жодних сум з відповідача не може бути стягнуто.

Водночас не це позбавляє позивача вимагати захисту своїх прав з інших підстав, що не суперечать закону.

У зв'язку з надзвичайними обставинами, пов'язаними з втратою контролю над окремими територіями, постановою від 07.11.2014 року № 595 КМУ затвердив Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (надалі - Тимчасовий порядок).

Відповідно до пунктів 2-4 цього Порядку, переміщення установи на контрольовану територію, а також її функціонування на цій території здійснюється за рішенням органу вищого рівня (у разі переміщення органу місцевого самоврядування - за рішенням відповідної місцевої ради).

Заробітна плата (грошове забезпечення, суддівська винагорода) працівникам (військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу) установи за період, коли установа розміщувалася на тимчасово неконтрольованій території, а у подальшому територія була повернута під контроль органів державної влади, або установа була переміщена в населений пункт, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (далі - контрольована територія), виплачується у повному обсязі за рахунок кошторису (плану використання бюджетних коштів) установи.

При цьому казначейське обслуговування місцевих бюджетів за видатками та кредитуванням у населених пунктах на тимчасово неконтрольованій території здійснюється після повернення такої території під контроль органів державної влади.

Таким чином, будь-які грошові стягнення з відповідача можливі лише після повернення м. Амвросіївка під контроль органів державної влади, а тому суд вбачає за доцільне, керуючись закріпленим у ч. 1 ст. 257 КАС України правом визначити строки і порядок виконання судового рішення, виконання цієї постанови в частині стягнення з Амвросіївської міської ради на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відстрочити до моменту повернення території м. Амвросіївка та Амвросіївського району Донецької області під контроль органів державної влади України.

Враховуючи вищенаведене, на підставі ч. 2 ст. 19, ст. 141 Конституції України, ст. 24, 79 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст. ст. 233, 235 Кодексу Законів про Працю України, керуючись ст. ст. 2-12, 71, 100, 158-163, 167, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Амвросіївської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Державної казначейської служби України в Донецькій області, про визнання протиправним рішення органу місцевого самоврядування, поновлення на посаді міського голови та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Амвросіївської міської ради від 01 травня 2014 року про припинення повноважень Амвросіївського міського голови ОСОБА_1 згідно поданої ним заяви від 30 квітня 2014 року.

Визначити припиненими повноваження ОСОБА_1 на посаді Амвросіївського міського голови з моменту закінчення п'ятирічного строку, на який він був обраний на цю посаду на чергових місцевих виборах 31.10.2010 року, тобто з 08.11.2015 року.

Стягнути з Амвросіївської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в період з 01.05.2014 року по 26.08.2014 року в розмірі 17 872,83 грн. (сімнадцять тисяч вісімсот сімдесят дві грн. 83 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Виконання цієї постанови в частині стягнення з Амвросіївської міської ради на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відстрочити до моменту повернення території м. Амвросіївка та Амвросіївського району Донецької області під контроль органів державної влади України.

Повний текст постанови складений 27.11.2017 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Постанова набирає законної сили і є остаточною після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області М.М. Мінаєв