Справа № 537/2999/17
Суддя: Зоріна Д. О.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження : 2-а/537/151/2017
Справа № 537/2999/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2017 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Чернявській А.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького обєднаного Управління пенсійного фонду України у Полтавській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з адміністративним позовом, згідно якого просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправними дії Кременчуцького обєднаного Управління пенсійного фонду України у Полтавській області щодо не призначення їй пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якого сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, та скасувати рішення №392 від 14 липня 2017 року; зобовязати Кременчуцьке обєднане Управління пенсійного фонду України у Полтавській області провести перерахунок та призначити з 06 липня 2016 року ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до положень частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебуває на обліку у Кременчуцькому обєднаному Управлінні пенсійного фонду України у Полтавській області як пенсіонер та отримує пенсію за вислугу років, яка була призначена їй на підставі пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у 2011 році. На даний час позивач досягла пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та має право на призначення пенсії за віком, у звязку із чим 06 липня 2017 року позивач звернулась до Кременчуцького обєднаного Управління пенсійного фонду України у Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком, однак рішенням №392 від 14 липня 2017 року їй було відмовлено у звязку із недоцільністю її призначення, оскільки це є переведення з одного виду пенсії на інший і призведе до зменшення розміру пенсії.

Із вказаним рішенням позивач не згодна, оскільки положеннями частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Статтею 10 вказаного Закону передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсій, призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Таким чином, як вважає позивач, право вибору пенсійних виплат належить особі.

Позивач вважає оскаржуване рішення неправомірним, оскільки в даних спірних відносинах має місце призначення іншого виду пенсії за іншим Законом (призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», яким пенсія за вислугу років не передбачена), а тому положення частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних правовідносин не підлягають застосуванню. Відтак, відповідач повинен був призначити ОСОБА_1 пенсію за віком після її звернення, а не вирішувати питання щодо переведення з одного виду пенсії на інший. За таких обставин, як вважає позивач, при призначенні їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у відповідності до частини 2 статті 40 цього Закону, має бути застосований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якого сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

В ході розгляду справи позивач змінила позовні вимоги та просила суд ухвалити рішення, яким визнати протиправними дії Кременчуцького обєднаного Управління пенсійного фонду України у Полтавській області щодо не призначення їй пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якого сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії; скасувати рішення управління №392 від 14 липня 2017 року; зобовязати Кременчуцьке обєднане Управління пенсійного фонду України у Полтавській області провести перерахунок та призначити з 06 липня 2017 року позивачу пенсію за віком відповідно до положень частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

В судове засідання позивач, ОСОБА_1, не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, згідно поданої нею заяви, просила розглянути справу без її участі.

Представник відповідача, Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, ОСОБА_2, проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на положення частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», відповідно до яких при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Порядок призначення пенсії за віком і переведення з одного виду пенсії на інший є різним. Так, як вказує представник відповідача, відповідно до положень частини 2 статті 40 Закону №1058-ІV, показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України, є незмінним, тобто таким, який він був на час призначення пенсії, а тому Кременчуцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області не має правових підстав при розрахунку позивачу пенсії за віком враховувати показник середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки. Окрім того, при розгляді заяви позивача про перехід на пенсію за віком встановлено, що розмір пенсії зменшується.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача на підставі пояснень представника відповідача та документів, наявних в матеріалах справи.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені сторонами обставини, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається із пенсійного посвідчення № серії ААЄ №178782, виданого 08 квітня 2011 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначена пенсія за вислугу років.

06 липня 2017 року позивач звернулась до Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою про призначення їй пенсії за віком.

В результаті розгляду вказаної вище заяви ОСОБА_1 Рішенням Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №392 від 14 липня 2017 року їй було відмовлено в переведенні пенсії за вислугу років на пенсію за віком.

Вказане рішення обґрунтоване тим, що при обчисленні пенсії ОСОБА_1 застосовується показник середньої заробітної плати по Україні за 2010 рік на рівні 1 650 грн. 43 коп., який був при первинному призначенні пенсії. При переході на інший вид пенсії її розмір зменшується. Так, розмір пенсії за вислугу років ОСОБА_1 становив 1 748 грн. 68 коп., а після переходу на пенсію за віком її розмір становить 1 510 грн. 08 коп.

У частині першій статті 9 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09 липня 2003 року передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 10 вказаного вище Закону передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 3 статті 45 вказаного Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави дійти висновку, що частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09 липня 2003 року регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Отже, показник середньої заробітної плати має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09 липня 2003 року у разі переведення на інший вид пенсії.

Однак, у даному випадку ОСОБА_1 звернулась до Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою саме про призначення їй пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09 липня 2003 року, а відтак відповідач повинен був вирішити питання про призначення пенсії за віком, а не про переведення з одного виду пенсії на інший.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем безпідставно застосовано положення частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09 липня 2003 року, та застосовано показник середньої заробітної плати в Україні за 2010 рік в той час, коли в даному випадку підлягають застосуванню положення частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09 липня 2003 року, відповідно до яких розмір пенсії за віком повинен визначатися із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

У відповідності до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із положеннями статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи у сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на підставі її відповідної заяви є неправомірними, а відтак відповідач порушує Конституційні права та гарантії позивача щодо пенсійного забезпечення, у звязку із чим позовні вимоги ОСОБА_3 суд вважає законними і обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 6, 8-12, 17-19, 21, 70, 71, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-VІ від 09 липня 2003 року, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кременчуцького обєднаного Управління пенсійного фонду України у Полтавській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати дії Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо непризначення ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якого сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, - протиправними.

Рішення Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №392 від 14 липня 2017 року скасувати.

Зобовязати Кременчуцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області провести перерахунок та призначити з 06 липня 2017 року ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до положень частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-VІ від 09 липня 2003 року із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Д.О. Зоріна