Справа № 1715/1739/12
Суддя: Першко О.О.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1715/1739/12
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представник відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій неправомірними, зобовязання провести призначення пенсії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до Рівненського міського суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне, в якому просить суд: визнати неправомірними та такими, що порушують його право як громадянина на соціальний захист у законних розмірах, дії відповідача щодо відмови провести призначення пенсії за віком із зарахуванням до стажу періодів заробітної плати і періоду роботи в Російській Федерації з 01.04.2007 року по 31.01.2011 рік та застосувати показник середньої заробітної плати за 2010 рік при призначенні йому пенсії за заявою від 25 листопада 2011 року відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; зобовязати відповідача з метою відновлення його права на соціальний захист у повному, передбаченому законом обсязі, провести призначення пенсії та обчислення розміру пенсії за віком у відповідності до ст.ст.24,26,27 та 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за його заявою про призначення пенсії від 25 листопада 2011 року з урахуванням стажу та заробітної плати, набутих за період роботи з 01.04.2007 року по 31.01.2011 року у Російській Федерації, із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2010 рік 1982,63 грн. з 25 листопада 2011 року.

В обґрунтування позову посилається на те, що він з 24 квітня 2007 року перебуває як пенсіонер на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в м. Рівне. Йому була призначена комбінована пенсія відповідно до Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року. Досягнувши встановленого пенсійного 60-річного віку, він 25 листопада 2011 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне із заявою та відповідними документами на проведення призначення йому пенсії, згідно ст.ст. 24, 26, 27, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV. Відповідно до зазначених статей Закону, з урахуванням останнього абзацу ст. 3 Тимчасової Угоди, а також ст. ст. 6, 7 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року при призначенні пенсії до його страхового стажу має бути включений весь період його роботи у Російській Федерації включно по січень 2011 року, а до періодів заробітної плати слід зарахувати заробітну плату, яку він отримував працюючи у Російській Федерації. Проте Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне провело не призначення, а перерахунок пенсії, застосувавши показник середньої заробітної плати за 2006 рік 928,81 грн., а також не включило до його стажу період роботи в Російській Федерації з 01.04.2007 року по 31.01.2011 року, а до періодів заробітної плати не включило заробітну плату, отриману за роботу в Російській Федерації за зазначений період. Листом від 23 грудня 2011 року № 4158/11 Управлінням Пенсійного фонду України в м. Рівне було вказано позивачу на відсутність підстав в зарахуванні пільгового обчислення стажу за період роботи в районах Крайньої Півночі із 01.04.2007 року по 31.01.2011 року, що вважає необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства. В такий спосіб було суттєво занижено страховий стаж позивача, його індивідуальний коефіцієнт заробітку та розмір пенсії. Вважає, що дії відповідача порушують його інтереси, а тому є неправомірними.

Ухвалою Рівненського міського суду від 29 серпня 2017 року було замінено первісного відповідача на його правонаступника - Рівненське обєднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі - відповідач).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити в повному обсязі .

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, підтримала надані суду письмові заперечення, згідно яких позовні вимоги вважає безпідставними. Вказує, що із 23.11.2011 року позивач набув право на пенсійне забезпечення згідно законодавства України. Відповідно до підпункту «в» п.7 Порядку, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованого Міністерством юстиції України 27.12.2005 року, особи, яким пенсія призначається відповідно до міждержавних Договорів (Угод) в галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження трудового стажу та довідку згідно з додатком 1. Статтею 1 Угоди передбачено, що пенсійне забезпечення громадян держав учасниць Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Відповідно ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Відповідно ст. 24 Закону України № 1058-ІV, страховий стаж - період (строк) протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Враховуючи наведене, стаж набутий на території будь-якої з держав - учасниць вищезазначеної Угоди та заробітна плата за цей період враховується лише при призначенні пенсії в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991 року. Враховуючи наведене, після виникнення права на пенсію по законодавству України з 23.11.2011 року розмір пенсії позивача перераховано на загальних підставах з урахуванням стажу та заробітної плати на час призначення пенсії (заява від 24.04.2007 року). Суду пояснила, що стаж набутий позивачем в Російській Федерації, не є страховим стажем, необхідним для перерахунку, оскільки позивач страхові внески за законодавством України не сплачував. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, надані суду заперечення, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи суд має керуватися принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності із ст. 4 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійне забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні. Якщо міжнародні договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі у галузі пенсійного забезпечення, передбачені Тимчасовою Угодою між Урядом України і Урядом Російської Федерації від 15 січня 1993 року (далі - Тимчасова угода).

Відповідно до ст. 1 Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення особи, які працювали не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі мають право на пенсію за віком, зокрема, чоловіки - по досягненні 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років.

Згідно із статтею 3 зазначеної Угоди при призначенні пенсії на території України, Пенсійний фонд Російської Федерації проводить виплату частини пенсії, яка відповідає тривалості стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01.01.1991 року.

При цьому для визначення права не пенсію до загального стажу зараховується весь період трудової діяльності, в тому числі і період роботи після 01.01.1991 року в районах Крайньої Півночі або місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі. Розмір пенсії обчислюється виходячи з тривалості стажу, що дає право на пенсію, за включенням періодів роботи на Крайній Півночі або місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, після 01.01.1991 року, оскільки за цей період призначається частина пенсії органами Російської Федерації.

Призначена в такому порядку пенсія виплачується до виникнення права на пенсійне забезпечення відповідно до законодавства України, з урахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі-Угода).

З 24 квітня 2007 року позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію, призначену відповідно до статті 1 Тимчасової угоди.

23 листопада 2011 року позивач набув право на пенсійне забезпечення згідно із законодавством України (досягнення 60-річного віку), у звязку з чим звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до статей 24, 26, 27 та 40 Закону № 1058-IV, з урахуванням статей 6, 7 Угоди.

Розмір пенсії позивача відповідач перерахував на загальних підставах, з урахуванням стажу роботи і заробітної плати позивача на час призначення пенсії у 2007 році. Тобто, з урахуванням 36 років 10 місяців страхового стажу (по 31 березня 2007 року), виходячи із показника середньої заробітної плати за 2006 рік, тобто без урахування періоду роботи з 01.04.2007 року по 31.01.2011 року у Російській Федерації.

До дати набуття права на пенсійне забезпечення згідно із законодавством України (до досягнення 60-річного віку) позивач одержував частину пенсії за законодавством України, а частину за законодавством Російської Федерації.

Позивач, після призначення пенсії продовжував працювати до 31 січня 2011 року в районах Крайньої Півночі в Російській Федерації, що підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці (а.с.114).

Згідно довідки №15/118 від 10 жовтня 2011 року, виданої ЗАТ «Полярна геофізична експедиція» страхові виплати із отриманої позивачем заробітної плати за період з 2006-2011 р.р. нараховані та перераховані в повному обємі до пенсійного фонду Російської Федерації (а.с.119).

Згідно ч.4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що перерахунок пенсії проводиться за умов, що фізична особа є застрахованою, продовжує працювати після призначення пенсії та сплачує страхові внески.

Права позивача, гарантовані Угодою, вже реалізовані, оскільки йому призначена та виплачується пенсія.

Посилання позивача про те, що йому була призначена комбінована пенсія згідно Тимчасової Угоди, а тому він має право на призначення пенсії за віком згідно заяви від 25 листопада 2011 року безпідставне, оскільки 24 квітня 2007 року йому була призначена пенсія за віком на пільгових умовах.

З досягненням 60-річного віку він набув право на перерахунок раніше призначеної пенсії.

Щодо перерахунку пенсії у зв'язку зі збільшенням стажу, а саме періоду роботи з 01.04.2007 року по 31.01.2011 року в Російській Федерації, суд зазначає, що гарантії, передбачені Угодою, на такі правовідносини не поширюються, а згідно з законодавством України стаж, набутий в Російській Федерації, не є страховим стажем, необхідним для перерахунку.

Сплата страхових внесків є основною ознакою страхового стажу, а оскільки позивач страхові внески за законодавством України не сплачував, набутий ним стаж не є страховим і не дає права на перерахунок пенсії.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди передбачено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасниць Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цією Угодою. Розмір пенсії за Угодою обчислюють із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Наведені положення Угоди, гарантуючи захист прав громадян у сфері пенсійного забезпечення, стосуються призначення пенсії, а не її перерахунку та передбачають, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються лише при призначенні пенсії.

Водночас, відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 10 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками, які мають право на добровільну сплату єдиного внеску, є: громадяни України, які працюють за межами України, - на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням. Частиною другою вказаної статті визначено, що особи, зазначені в частині першій цієї статті, беруть добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування протягом строку, визначеного в договорі про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, але не менше одного року. Таким чином, громадяни України, які працюють за межами України, мають право брати добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування шляхом укладення відповідного договору та сплати ними єдиного внеску.

Таким чином, перерахунок пенсії позивача відповідачем проведений в порядку, визначеному Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому передбачених законом підстав для задоволення вимог позивача про проведення призначення та обчислення розміру пенсії за віком із 25 листопада 2011 року за заявою позивача про призначення пенсії від 25 листопада 2011 року у відповідності до ст.ст. 24,26, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням стажу та заробітної плати за період роботи з 01.04.2007 року по 31.01.2011 року в Російській Федерації, із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2010 рік, не встановлено, а отже в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 71, 158-163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій неправомірними, зобовязання провести призначення пенсії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови виготовлено 28 листопада 2017 року.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_4