Справа № 822/2743/17
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2743/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представника позивача ОСОБА_3, представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокрай" до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ухвали від 05.10.2017 суд відкрив провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокрай", в якому позивач, посилаючись на порушення відповідачем ОСОБА_6 кодексу України та його прав, просить визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення від 13.04.2017 р. № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, №, №.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з тих же підстав, які вказані у позовній заяві і додаткових поясненнях №1 від 25.10.2017 року (стор.4-12, т.3 ), №2 (стор.55-61, т.3), №3 від 20.11.2017 (стор.155-157, т.3), наданих суду.

Представники відповідача в задоволенні позову просили відмовити, про що були подані письмові пояснення від 01.11.2017 року (стор.216-219, т.2), додаткові пояснення від 03.11.2017 (стор.38, т.3), додаткові пояснення від 16.11.2017 (стор.153-154, т.3), які вони підтвердили в суді.

Заслухавши учасників судового розгляду і перевіривши докази по справі, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, за результатом якої складено ОСОБА_3 №287/22-01-14-03/32883758 від 28.03.2017 ( далі - ОСОБА_3 перевірки) (стор.34-137, т.1 справи).

На підставі ОСОБА_3 перевірки, відповідач прийняв такі податкові повідомлення-рішення від 13.04.2017: 1) №, згідно якого за порушення п. 189.1 ст.189., п. 198.4, п. 198.6., абз. «б» п. 198.5 ст.198, п. 201.10 ст. 201, п.209.2, пп.209.15.1 ст. 209 ПК України збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в загальній сумі 251532 грн. 25 коп., з яких за податковими зобов'язаннями 63406 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями - 188126 грн. 25 коп.; 2) №, котрим встановлено порушення п. 188.1 ст.188 ПК України, Наказів МФУ від 23.09.14 № 966 та від 28.01.2016 року №21 "Про затвердження Форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість"; за платежем податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), звітний період, за який подано декларацію: грудень 2016 року, сума завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду - 20455 грн.; 3) №, яким встановлено порушення п.198.6 ст.198, п. 201.10 ст. 201, п.209.2, пп.209.15.1 п.209.15 ст.209 ПК України; суми ПДВ, що залишаються в розпорядженні с/г підприємства згідно ст. 209 ПКУ, звітний період, за який подано декларацію: грудень 2016 року, сума завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду 109774 грн.; 4) №, котрим за порушення п. 200-1.3 ст. 200-1 ПК України, ч.4 п.34, п.41 підрозділу 2 розділу XX ПК України з урахуванням змін, внесених законом України від 16.07.15 за №643 «Про внесення змін до ОСОБА_6 кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) - застосовано штрафні санкції в сумі 1028 грн. 60 копійок.

ТОВ "Агрокрай" було подано до Державної фіскальної служби України скаргу на вищевказані податкові повідомлення-рішення від 03.05.2017 за №03-1/А, яке рішенням про результати розгляду скарги №13392/6/99-99-11-01-01-25 від 22.06.2017 року ДФС України залишила податкові повідомлення-рішення без змін, а скаргу - без задоволення (с.153-174, т.1).

Під час судового розгляду справи контролюючим органом також було надано детальний розрахунок вказаних податкових повідомлень-рішень (т.3, стор.32 справи).

Підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення № (за податковими зобов'язаннями в розмірі 63406 грн.) стали наступні обставини:

1) Віднесення до складу податкового кредиту ПДВ в загальній сумі 171297 грн. згідно податкових накладних, виписаних постачальниками ФОП ОСОБА_7 та ТОВ Імперія - Агро з порушенням вимог п. 198.6 ст. 198, п.201.1 статті 201 ПК України, а саме в частині не відображення обов'язкового реквізиту податкової накладної - коду УКТ ЗЕД по імпортованих та підакцизних товарах.

Так, перевіркою встановлено, що згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних та ОСОБА_6 декларацій з ПДВ за березень та квітень 2016 року, підприємством до складу податкового кредиту березня 2016 року віднесено ПДВ в сумі 100000 грн., квітня 2016 року ПДВ в сумі 59570 грн., згідно податкових накладних, виписаних постачальником ТОВ Імперія-Агро на імпортовані товари без зазначення коду УКТ ЗЕД. Також, за травень, серпень - жовтень, грудень 2016 року підприємством до складу податкового кредиту травня, серпня - жовтня, грудня 2016 року віднесено ПДВ в загальній сумі 11727 грн. згідно податкових накладних, виписаних постачальником ФОП ОСОБА_7 на підакцизний товар без зазначення коду УКТ ЗЕД.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ОСОБА_6 кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України) на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити, як, зокрема, код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно пункту 201.10 статті 201 ПК України у разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

Отже, код УКТЗЕД - це обов'язковий реквізит податкової накладної при постачанні підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України. Якщо в такому реквізиті допущено помилку, покупець не зможе відобразити на підставі такої податкової накладної податковий кредит. Помилкою вважається як відсутність коду, так і неправильно вказаний код.

При цьому, помилка в реквізиті податкової накладної, яка не заважає ідентифікувати операцію, не може бути підставою для втрати права на податковий кредит. Однак код УКТ ЗЕД у такому випадку є винятком, тому у разі допущення помилки в цьому реквізиті існує пряма підстава для невизнання податкового кредиту за такою накладною.

Отже, порушення порядку заповнення такого обов'язкового реквізиту податкової накладної, як код УКТ ЗЕД, не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, навіть за умови, що це не заважає ідентифікувати здійснену операцію.

Таким чином, суми ПДВ в загальному розмірі 171297 грн., зазначені у податкових накладних, в яких допущено помилку в частині не зазначення коду УКТ ЗЕД, не можуть бути віднесені до складу податкового кредиту відповідних місяців 2016 року.

2) Віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ по послугах ремонту доріг за адресою вул. Лісова с. Кузьмин Красилівського району та м. Красилів, отриманих від ПП Строй - Сервіс - 999 всього в сумі 56862 грн., що не використані для виробництва сільськогосподарської продукції ТОВ Агрокрай.

Порядок застосування спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість і діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства визначався ст.209 ПК України ( в редакції ПК України до 01.01.2017).

Згідно пп.209.15.1 п.209.15 ст.209 ПК України до виробничих факторів за рахунок яких сформований податковий кредит відносяться (для цілей цієї статті - спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства): а) товари/послуги, які придбаваються сільськогосподарським підприємством для їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції, а також основні фонди, які придбаваються (споруджуються) з метою їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції; б) послуги, супутні постачанню сільськогосподарського товару, який вирощується, відгодовується, виловлюється або збирається (заготовлюється) безпосередньо платником податку: - сіяння та саджання рослин, збирання врожаю, його брикетування чи складування, проведення інших польових робіт, включаючи внесення добрив та засобів захисту рослин; - пакування та підготовка до продажу, у тому числі сушіння, очищення, розмелювання, дезінфекція та силосування сільськогосподарської продукції (01.41.0 КВЕД); - зберігання сільськогосподарської продукції; - вирощування, розведення, відгодівля та забій свійських сільськогосподарських тварин, застосування засобів захисту тварин, проведення протиепізоотичних заходів; - отримання послуг з використання сільськогосподарської техніки, крім отримання її у фінансову оренду (лізинг); - отримання послуг, супутніх веденню сільськогосподарської діяльності, а саме з питань оподаткування, бухгалтерської звітності та обліку, організації внутрішнього виробничого управління (74.14.0 КВЕД); - знищення бур'яну та шкідливих комах, оброблення посівів і сільськогосподарських площ засобами захисту рослин, а також використання засобів захисту тварин; - експлуатація меліоративних зрошувальних та осушувальних систем для посівних площ і сільськогосподарських угідь; - розділ м'яса для товарної кондиції.

Отже, при визначенні напряму декларування сум податку на додану вартість визначальним є, зокрема, безпосереднє використання придбаних товарів/послуг у виробництві сільськогосподарської продукції.

При цьому, факт безпосереднього зв'язку використання придбаних товарів/послуг у виробництві сільськогосподарської продукції може бути встановлений з врахуванням якісних характеристик товарів/послуг, які б однозначно свідчили про призначення придбаних товарів/послуг для використання у виробництві сільськогосподарської продукції, відповідали б змісту цієї діяльності.

Суд вважає, що поточні ремонти доріг не пов'язані напряму з виробництвом сільськогосподарської продукції, на що вказує позивач, оскільки безпосереднього зв'язку між ремонтом дороги і виробництвом сільськогосподарської продукції, в розумінні п.п.209.15.1 п.209.15 ст.209 ПК України, не існує. Цей висновок суду не спростовує наявність у позивача сільськогосподарських полів поблизу населених пунктів с. Кузьмин і м. Красилів, адже ремонт доріг проведений саме в цих населених пунктах. Також потрібно враховувати, що ці дороги не перебувають у користуванні чи власності позивача. Тобто ці шляхопроводи є дорогами загального користування і не є основними фондами, які придбавались (споруджувались) позивачем з метою їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції і ним не укладались відповідні правочини щодо цього. Отже, нормами ПК України не віднесено послуги з ремонту доріг до операцій, які підлягають спеціальному режиму оподаткування; такі послуги підлягали відображенню в складі податкових зобов'язань загальної декларації з ПДВ.

Внаслідок зазначених порушень перевіркою, зокрема, встановлено заниження суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет в сумі 63406 грн. (в т.ч. в розрізі звітних періодів - березень 2016 в сумі 49807 грн., серпень 2016 в сумі 2162 грн., та грудень 2016 - в сумі 11437 грн.), тому контролюючим органом було збільшено суму грошового зобов'язання по ПДВ в розмірі 63406 грн. (у т.ч., в розрізі порушень: 49807 грн. - внаслідок порушень, допущених у взаємовідносинах із ТОВ "Імперія-Агро", 2162 грн. - із ФОП ОСОБА_7, 11437 грн. - із ПП "Строй - Сервіс - 999").

Відповідно до п.123.1 ст.123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Внаслідок визначення вищевказаної суми податкових зобов'язань, контролюючим органом застосовано штрафні санкції в розмірі 25% відповідно до п.123.1 ст.123 ПК України (15851 грн.).

Також перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість по декларації з ПДВ (спеціальний режим оподаткування) за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року встановлено заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та залишається у розпорядженні с/г підприємства та/або спрямовується на спеціальний рахунок за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду (ряд. 25) декларації з ПДВ (спеціальний режим оподаткування) всього в сумі 137820 грн., в тому числі в розрізі звітних періодів: лютий 2015 року в сумі 77405 грн., квітень 2015 року в сумі 5465 грн., березень 2016 року в сумі 41351 грн., серпень 2016 року в сумі 2163 грн., грудень 2016 року в сумі 11436 грн.

Підставою для такого висновку стали наступні порушення:

- заниження податкових зобов'язань з ПДВ внаслідок не проведення нарахування податкових зобов'язань по податку на додану вартість на придбані та включені до складу податкового кредиту товари, роботи, послуги (виробничі фактори), які були використані при вирощенні кукурудзи, яка вивезена в митному режимі експорту та звільнена від оподаткування податком на додану вартість згідно п.15-2 підр. 2 розд. XX ПК України (в результаті чого порушення склало 59169 грн.);

- віднесення до складу податкового кредиту вартість послуг транспортно -експедиційного обслуговування, отриманих від ТОВ Компанія - Агроінвест, які використовувались для перевезення сільгоспродукції (кукурудзи), яка вивезена в митному режимі експорту та звільнена від оподаткування податком на додану вартість згідно п. 15-2 підр.2 розд. ХХ ПК України (в результаті чого порушення склало 23702 грн.);

- віднесення до складу податкового кредиту ПДВ згідно податкових накладних, виписаних постачальником ТОВ Імперія - Агро із порушенням вимог п. 198.6 ст. 198, п. 201 статті 201 ПК України, а саме в частині не відображення обов'язкового реквізиту податкової накладної - коду УКТ ЗПД по імпортованих та підакцизних товарах (в результаті чого порушення склало 41351 грн.);

- віднесення до складу податкового кредиту ПДВ згідно податкових накладних, виписаних постачальником ФОП ОСОБА_7 із порушенням вимог п. 198.6 ст. 198, п.201.1 статті 201 ПК України, а саме в частині не відображення обов'язкового реквізиту податкової накладної - коду УКТ ЗЕД по імпортованих та підакцизних товарах (в результаті чого порушення склало 2163 грн.);

- віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ по послугах ремонту доріг за адресою вул. Лісова с. Кузьмин Красилівського району та м. Красилів, отриманих від ПП Строй - Сервіс - 999, що не використані для виробництва сільськогосподарської продукції ТОВ Агрокрай (в результаті чого порушення склало 11436 грн.)

Отже, крім уже досліджених порушень внаслідок взаємовідносин позивача із ТОВ Імперія - Агро, ФОП ОСОБА_7 та ПП Строй - Сервіс - 999 (в результаті чого встановлено обґрунтованість виявлених перевіркою порушень), підставою для висновку контролюючого органу про заниження суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню та залишається у розпорядженні с/г підприємтсва та/або спрямовується на спеціальний рахунок, у розмірі 137820 грн., стали ще й такі порушення:

1) На порушення вимог п. 189.1 ст.189, абз. б п. 198.5 ст.198 ПК України (в редакції 2015 року) ТОВ Агрокрай занижено податкові зобов'язання з податку на додану вартість по податкових деклараціях з ПДВ всього в сумі 59169 грн., в т.ч. в розрізі звітних періодів: січень 2015 року в сумі 53703 гри., березень 2015 року в сумі 5465 грн., в результаті не проведення нарахування податкових зобов'язань з податку на додану вартість на придбані та включені до складу податкового кредиту товари, роботи, послуги (виробничі фактори), які були використані при вирощенні кукурудзи, яка вивезена в митному режимі експорту та звільнена від оподаткування податком на додану вартість згідно п.15-2 підр.2 розд. ХХ ПК України (в редакції, що діяла у 2015 році).

Так, згідно п.15 підр.2 розд.ХХ ОСОБА_6 кодексу України (в редакції, що діяла у 2015 році) тимчасово до 31 грудня 2017 року включно від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання на митній території України зернових культур товарних позицій 1001 - 1008 згідно з УКТ ЗЕД та технічних культур товарних позицій 1205 і 1206 00 згідно з УКТ ЗЕД, крім першого постачання таких зернових та технічних культур сільськогосподарськими підприємствами - виробниками та підприємствами, які безпосередньо придбали такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств - виробників.

Операції з вивезення в митному режимі експорту зернових та технічних культур, зазначених в абзаці першому цього пункту, звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

Згідно абз. "б" п. 198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, відповідні податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання починають використовуватися в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу).

Відповідно до п. 189.1 ст.189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

В ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ Агрокрай здійснено операції з вивезення в митному режимі експорту власно вирощеної продукції - кукурудзи (код УКТ ЗЕД 1005 90 00 00) в сумі 1 811 862 гри., числі в січні 2015 року в кількості 665,80 т на суму 1 572 911 грн. згідно МД від 12.01.2015 року №154, та в березні 2015 року в кількості 67,75 т на суму 238 951 грн. згідно МД від 30.03.2015 року №2465, яка відповідно до пункту 15-2 підрозділу 2 розділу XX ПК України (в редакції 2015 року) звільнена від оподаткування податком на додану вартість.

Згідно наданої до перевірки Бухгалтерської довідки собівартість 1 тонни вирощеної кукурудзи становила 403,30 грн., при придбанні виробничих факторів для вирощування 1 тонни кукурудзи був сформований податковий кредит в сумі 80,66 грн., в тому числі: витрати за ремонт сільськогосподарської техніки - 0,49 грн.; витрати на технічне обслуговування с/г техніки - 0.09 грн.; витрати на придбання засобів захисту рослин - 10,07 грн.; інші загальновиробничі витрати - 6,79 грн.; витрати на придбання мінеральних добрив - 30,89 грн.; витрати на паливно - мастильні матеріали - 24,96 грн.; прямі виробничі витрати - 1,25 грн.: роботи та послуги сторонніх організацій - 6,12 гривень.

Отже, операції з вивезення позивачем в митному режимі експорту зернових культур звільнялись від оподаткування податком на додану вартість, тому, відповідно до вимог п.189.1 ст.189, абз. б п. 198.5 ст.198 ПК України, ТОВ "Агрокрай" зобов'язано було нарахувати податкові зобов'язання в січні 2015 року в сумі 53 703 грн. (403,30 грн. х 665.80 тн. х 20%), а в березні 5 465 грн. (403,30 грн. х 67.75 тн. х 20%).

Таким чином, ТОВ Агрокрай занижено податкові зобов'язання з податку на додану вартість по ОСОБА_6 деклараціях з ПДВ всього в сумі 59169 грн. в т.ч. в розрізі звітних періодів: січень 2015 року в сумі 53703 грн., березень 2015 року в сумі 5465 грн., в результаті нездійснення нарахування податкових зобов'язань з податку на додану вартість на придбані та включені до складу податкового кредиту товари, роботи, послуги (виробничі фактори), які були використані при вирощенні кукурудзи, що вивезена в митному режимі експорту та звільнена від оподаткування податком на додану вартість згідно п.15-2 підр.2 розд. ХХ ПК України (в редакції, що діяла у 2015 році),

Доводи позивача про те, що на такі операції поширювалась нульова ставка, оскільки відповідно до абз. "а" п.п.195.1.1 ПК України за нульовою ставкою оподатковуються операції з вивезення товарів за межі митної території України у митному режимі експорту, є безпідставними, оскільки такі операції були тимчасово звільнені від оподаткування. Так, підрозділ 2 розділу ХХ Перехідних положень ПК України містив особливості справляння податку на додану вартість у перехідний період, і передбачав звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з експорту зернових і технічних культур. Отже, у загальному випадку операції з експорту товарів оподатковуються ПДВ за нульовою ставкою, однак експорт деяких видів сільгосппродукції звільнявся від нарахування ПДВ.

Також безпідставними є посилання позивача на нову Бухгалтерську довідку, яка була надана в суді, згідно якої собівартість вирощеної у 2014 році кукурудзи становить уже 402,11 грн., а не 403,30 грн., оскільки ці дані (403,30 грн.) були надані позивачем під час проведення перевірки і не зазначались в запереченні на ОСОБА_3 перевірки і скарзі на податкові повідомлення - рішення до ДФС України , що ним не оспорюється. При цьому потрібно враховувати, що відповідно до п.85.2 ст.85 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Поряд з цим, п. 44.1 ст. 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з п.44.6 ст.44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Отже, інформація, надана позивачем під час перевірки контролюючому органу, вважається достовірною, якщо платник під час перевірки і після її закінчення та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надав документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, тому суд дає критичну оцінку наданій безпосередньо в суді новій Бухгалтерській довідці, згідно якої собівартість вирощеної у 2014 році кукурудзи становить уже 402,11 грн., а не 403,30 грн. (різниця 1,19 грн.)

2) Віднесення до складу податкового кредиту в січні 2015 р. ПДВ в сумі 23702 грн. по послугах транспортно - експедиційного обслуговування, отриманих від ТОВ Компанія - Агроінвест, які використовувались для перевезення сільгоспродукції (кукурудзи), яка вивезена в митному режимі експорту та звільнена від оподаткування податком на додану вартість згідно п.15 підр.2 розд. ХХ ОСОБА_6 кодексу Украли (в редакції, що діяла у 2015 році).

Відповідно до п. 198.4 ст. 198 ПК України (із змінами та доповненнями), якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбання (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника.

Перевіркою встановлено, що ТОВ Агрокрай віднесено до складу податкового кредиту у січні 2015 р. ПДВ по послугах по транспортно - експедиційному обслуговуванню в сумі 23702 грн., наданих ТОВ Компанія - Агроінвест по перевезенню кукурудзи (код УКТ ЗЕД 1005 90 00 00), яка вивезена в митному режимі експорту та відповідно до пункту 15-2 підрозділу 2 розділу XX ПК України (із змінами та доповненнями) звільнена від оподаткування податком на додану вартість

Однак, оскільки послуги з перевезення на суму 142214,47 грн., в т.ч. ПДВ 23702,08 грн. використані в операціях, що звільнені від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника. Таким чином, ТОВ Агрокрай завищено податковий кредит у січні 2015 року в сумі 23 702 грн.

За наслідками виявлення вказаних порушень (що призвели до заниження ПДВ по спецрежиму в розмірі 137820 грн.), контролюючим органом застосовано відповідно до податкового повідомлення-рішення №:

1) штрафну санкцію в розмірі 25% від визначеного податкового зобов'язання в розмірі 137820 грн., що становить 34455 грн.;

2) а також застосовано штрафну санкцію згідно з п.123.2 ст.123 ПК України - стягнення до бюджету суми податків, зборів, платежів, що підлягали нарахуванню без застосування податкової пільги (тобто 137820 грн.).

Стосовно правомірності застосування контролюючим органом додаткової штрафної санкції згідно з п.123.2 ст.123 ПК України, суд зазначає наступне.

Згідно з п.123.2 ст.123 ПК України використання платником податків (посадовими особами платника податків) сум, що не сплачені до бюджету внаслідок отримання (застосування) податкової пільги, не за призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із законом з питань відповідного податку, збору, платежу додатково до штрафів, передбачених пунктом 123.1 цієї статті, - тягне за собою стягнення до бюджету суми податків, зборів, платежів, що підлягали нарахуванню без застосування податкової пільги.

Пунктом 209.2 ст. 209 ПК України (в редакції, чинній до 01.01.2016) передбачено, що згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.209.2 ст.209 ПК України (в редакції, чинній з 01.01.2016) позитивна різниця між сумою податкових зобов'язань звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту звітного (податкового) періоду, визначена:

а) за операціями з сільськогосподарськими товарами/послугами (крім операцій із зерновими і технічними культурами та операцій з продукцією тваринництва) підлягає перерахуванню:

до державного бюджету - у розмірі 50 відсотків;

на спеціальні рахунки, відкриті сільськогосподарським підприємствам - суб'єктам спеціального режиму оподаткування в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, - у розмірі 50 відсотків;

б) за операціями із зерновими і технічними культурами підлягає перерахуванню:

до державного бюджету - у розмірі 85 відсотків;

на спеціальні рахунки, відкриті сільськогосподарським підприємствам - суб'єктам спеціального режиму оподаткування в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, - у розмірі 15 відсотків.

Відповідно до п. 3 Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 року №11 (в редакції, чинній до 19.05.2015), сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) сільськогосподарським підприємством відповідно до податкової декларації за операціями з постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг), тобто різниця між сумою податкового зобов'язання за звітний (податковий) період та сумою податкового кредиту за такий період перераховується сільськогосподарським підприємством з поточного рахунка на спеціальний рахунок у строки, встановлені статтею 203 Кодексу для перерахування суми податку на додану вартість до державного бюджету.

Таким чином, при використанні Товариством безпідставно зменшених сум податкових зобов'язань (в розмірі 59169 грн.), а також завищених сум податкового кредиту (в розмірі 23702 грн., 41351 грн., 2163 грн., 11436 грн.) при розрахунку суми ПДВ у спеціальній податковій декларації такі дії мають кваліфікуватися як застосування податкової пільги не за призначенням, що, відповідно, зумовлює накладення на платника штрафу відповідно до п.123.2 ст.123 ПК України.

Перевіркою встановлено заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та залишається у розпорядженні с/г підприємства та/або спрямовується на спеціальний рахунок за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду в сумі 137820 грн.

При цьому, згідно зведених даних щодо задекларованих та встановлених у ході перевірки сум ПДВ, наведених у акті перевірки (стор.65-69, т.1) таке заниження (р.25.2) виникло за рахунок відповідного збільшення суми відємного значення, проте такі суми мали бути використані виключно у цілях, визначених п.209.2 ст.209 ПК України, а не входити до складу залишку відємного значення.

Отже, позивач фактично скористався спеціальним режимом оподаткування ПДВ в сумі 137820 грн., порушивши при цьому порядок, визначений законодавством, використавши такі кошти у складі залишку від'ємного значення. Тому доводи позивача про безпідставне застосування контролюючим органом п.123.2 ст.123 ПК України є помилковими.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення № є правомірним та скасуванню не підлягає.

Стосовно податкового повідомлення-рішення №, суд зазначає наступне. Підставою для його прийняття стали такі порушення:

1) На порушення вимог п. 188.1 ст.188 ПК України (в редакції 2015 року) ТОВ Агрокрай не віднесено до бази оподаткування ПДВ перевищення собівартості послуг по оренді автомобільної техніки в загальній сумі 97255 грн. над ціною постачання таких послуг, що призвело до заниження податкового зобов'язання з ПДВ в загальній сумі 19451 грн., в тому числі в розрізі звітних (податкових) періодів : за березень 2015 р. в сумі 5143 грн., червень 2015 р. в сумі 5143 грн., вересень 2015 р. в сумі 4806 грн., за грудень 2015 року в сумі 4359 грн. в результаті постачання послуг по оренді автомобільної техніки нижче їх собівартості.

Згідно абз. б п. 185.1 ст. 185 ПК України визначено, що об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 Кодексу .

Відповідно до п. 188.1 ст. 188 ПК України (в редакції 2015 року) база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком:

- товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню;

- газу, який постачається для потреб населення.

В ході перевірки встановлено, що в період з 01.01.2015 по 31.12.2015 р. ТОВ Агрокрай передано у тимчасове користування власну автомобільну техніку для ПП Трансавто - Т на підставі договорів оренди транспортних засобів.

Згідно договорів оренди транспортних засобів ТОВ "Агрокрай" передано в оренду транспортні засоби терміном на 10 років та встановлено вартість орендної плати в розмірі 100 грн., в т.ч. ПДВ 16,67 грн. в місяць за кожен окремий транспортний засіб.

Перевіркою встановлено, що амортизаційні відрахування по орендованих транспортних засобах за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 року склали 104922,64 грн. (для нарахування амортизаційних відрахувань ТОВ Агрокрай застосовує прямолінійний метод нарахування), при цьому вартість послуг з оренди за період склала 7666,36 без ПДВ. Сума перевищення становить 97256 грн.

Згідно з пп.14.1.3 п.14.1 ст.14 ПК України амортизація - систематичний розподіл вартості основних засобів, інших необоротних та нематеріальних активів, що амортизується, протягом строку їх корисного використання (експлуатації). Відповідно до пп.14.1.138 п.14.1 ст.14 ПК України основні засоби - матеріальні активи, що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку, вартість яких перевищує 2500 гривень і поступово зменшується у зв'язку з фізичним або моральним зносом та очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких з дати введення в експлуатацію становить понад один рік (або операційний цикл, якщо він довший за рік).

ПК України відносить усі транспортні засоби до 5-ї групи з мінімально допустимим строком корисного використання 5 років (п.п.138.3.3 п.138.3 ст.138 ПК України). Отже, транспортні засоби для цілей податкового обліку вважаються основними засобами.

Відповідно до пунктів 4,6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 Витрати, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року № 318 (далі Положення), об'єкт витрат - продукція, роботи, послуги або вид діяльності підприємства, які потребують визначення пов'язаних з їх виробництвом (виконанням) витрат. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Згідно з п.11 Положення собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат. До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Відповідно до п.14 Положення до складу інших прямих витрат включаються всі інші виробничі витрати, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат, зокрема відрахування на соціальні заходи, плата за оренду земельних і майнових паїв, амортизація, втрати від браку, які складаються з вартості остаточно забракованої з технологічних причин продукції (виробів, вузлів, напівфабрикатів), зменшеної на її справедливу вартість, та витрат на виправлення такого технічно неминучого браку.

Отже, база оподаткування операцій з надання послуг не може бути нижче їх собівартості, до якої включається амортизація, а база оподаткування операцій з надання послуг оренди транспортних засобів не могла бути нижче нарахованих амортизаційних відрахувань на такі транспортні засоби.

Таким чином, в порушення вимог п.188.1 ст.188 ПК України ТОВ "Агрокрай" не віднесено до бази оподаткування ПДВ перевищення собівартості послуг переданої в оренду автомобільної техніки в загальній сумі 97255 грн. над ціною постачання таких послуг, що призвело до заниження податкового зобов'язання з ПДВ в загальній сумі 19451 грн.

2) перевіркою встановлено порушення платником вимог Наказів МФУ "Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість від 25.01.11 №41 та 23.09.2014 №966 від 28.01.2016 року №21 в частині формування показників декларації з урахуванням уточнюючих розрахунків - при перенесені значення рядка 24 декларації з ПДВ з урахуванням уточнюючих розрахунків задекларованого за грудень 2015 року, до р.16.1 декларації з ПДВ з урахуванням уточнюючих розрахунків за січень 2016 року.

ТОВ "Агрокрай" подано декларацію з ПДВ за грудень 2015 р. № від 20.01.2016, яким задекларовано значення р.24 сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в сумі 650530 грн.

Відповідно до поданої декларації з ПДВ за січень 2016 року, № НОМЕР_3 від 22.02.2016 з урахуванням уточнюючого розрахунку № НОМЕР_4 від 03.03.2016, ТОВ "Агрокрай" перенесено до р. 16.1 в сумі 651 534 грн.

Таким чином, ТОВ Агрокрай допущено порушення вимог Наказів МФУ Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість від 25.01.11 №41 та 23.09.2014 №966 при заповненні показників податкових декларацій з ПДВ, з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків, що призвело у перевіреному періоді до завищення від'ємного значення ПДВ за січень 2016 року на суму 1004 грн., в наслідок чого завищено від'ємне значення р.21 Декларації з ПДВ за січень 2016 року в сумі 1004 грн. Жодних доказів про безпідставність встановленого порушення контролюючим органом позивачем не надано і таких не встановлено судом, а тому податкове повідомлення-рішення № є правомірним та не підлягає скасуванню.

Стосовно податкового повідомлення-рішення №, то підставою для його прийняття стало заниження від'ємного значення внаслідок:

1) віднесення до складу податкового кредиту ПДВ згідно податкових накладних, виписаних постачальником ТОВ "Імперія-Агро" із порушенням вимог ПК України (внаслідок чого занижено від'ємне значення в розмірі 67706 грн.);

2) віднесення до складу податкового кредиту ПДВ згідно податкових накладних, виписаних постачальником ФОП ОСОБА_7 із порушенням вимог ПК України (внаслідок чого занижено від'ємне значення в розмірі 8079,44 грн).

Судом вже встановлено обґрунтованість вказаних порушень, виявлених контролюючим органом.

3) віднесення до складу податкового кредиту суми ПДВ по послугах ремонту доріг, отриманих від ПП "Строй - Сервіс - 999" (внаслідок чого занижено від'ємне значення в розмірі 33988,56 грн.).

Так, перевіркою встановлено, що на порушення вимог абз "г" п.198.5 ст. 198 ПК України ТОВ "Агрокрай" занижено податкові зобов'язання з податку на додану вартість по деклараціям з ПДB (загальна) всього в сумі 56862 грн., в т.ч. в розрізі звітних періодів: за липень 2016 року в сумі - 6598 грн. та за вересень 2016 року в сумі 50264 грн. в результаті ненарахування суми податку на додану вартість по операціях з ремонту дороги по вул. Лісова с. Кузьмин та м. Красилів, наданих ПП Строй - сервіс - 999, що не є господарською діяльністю ТОВ "Агрокрай".

Згідно абз. г п. 198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Перевіркою встановлено, що ТОВ Агрокрай отримано послуги по ремонту доріг за адресою вул. Лісова, с. Кузьмин Красилівського району та м. Красилів від ПП Строй - сервіс - 999. Згідно наданих до перевірки договорів, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3), актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) ПП Строй - сервіс - 999 до складу податкового кредиту декларацій з ПДВ (спецрежим) віднесений ПДВ всього в сумі 56862 грн., в т.ч. в розрізі звітних періодів: за липень 2016 року в сумі 6598 грн. та за вересень 2016 року в сумі 50264 грн. Перевіркою встановлено, що поточні ремонти доріг не пов'язані з виробництвом сільськогосподарської продукції, такі суми ПДВ відлягали відображенню у складі податкового кредиту ОСОБА_6 декларацій з ПДВ (загальні).

Судом також встановлено і описано вище, що ПК України не відносить послуги з ремонту доріг до операцій, які підлягають спеціальному режиму оподаткування, та що такі послуги підлягали відображенню в складі податкових зобов'язань загальної декларації з ПДВ.

Таким чином, позивачем занижено податкові зобов'язання з ПДВ в сумі 56862 грн. в результаті ненарахування податкових зобов'язань по послугах ремонту доріг, що не є господарською діяльністю платника податку.

Отже, податкове повідомлення-рішення № також є правомірним та не підлягає скасуванню.

Стосовно податкового повідомлення-рішення №, то воно було прийняте внаслідок виявлення наступного порушення.

Перевіркою встановлено, що в Декларації з ПДВ за червень 2015 року підприємством задекларовано р.24 в сумі 159156 грн. Фактично за результатами проведеної перевірки, із урахуванням виявлених порушень, описаних у п.п.3.2.1 розділу 3 акта перевірки (заниження податкових зобов'язань в сумі 76313 грн.) даний показник становить 148870 грн.

Відповідно до пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення ПК України із змінами, внесеними Законом України від 16.07.2015 №643-VIII, зареєстрованим платникам податку сума податку, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, автоматично збільшується контролюючим органом до 31 липня 2015 року для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року.

Таким чином, виявлені перевіркою порушення при визначенні показників податкової звітності з ПДВ вплинули на достовірність збільшення суми податку, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування в ЄРПН згідно ч.4 п.34 підрозділу 2 розділу XX ПК України, що в свою чергу призвело до порушення п.200-1.3 ст. 200-1 ПК України та завищення залишку р.24 за червень 2015 року на суму 10286 грн.

Згідно з п.41 підрозділу 2 розділу XX ПК України, у разі якщо контролюючий орган під час перевірки встановлює факт завищення платником податку від'ємного значення сум податку на додану вартість, яке залишилося непогашеним станом на 1 липня 2015 року в податковій звітності з податку на додану вартість, що призвело до завищення суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначеної пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, до такого платника податку, крім штрафів, передбачених статтею 123 цього Кодексу, застосовується штраф у розмірі 10 відсотків суми завищення такого від'ємного значення.

Отже, податкове повідомлення-рішення №, котрим застосовано штраф у розмірі 10%, внаслідок підтвердження судом виявлених перевіркою порушень, також є правомірним та скасуванню не підлягає.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач не довів позовні вимоги, а суб"єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, довів законність своїх рішень, що підтверджено доказами, які перевірено судом, тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ПК України і ст.ст. 4-15, 41, 70-71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокрай", залишити без задоволення.

Копії постанови надати сторонам, повний текст якої виготовлений 24.11.2017.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1