Справа № 274/1716/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Замега О.В.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
ПОСТАНОВА
іменем України

"21" листопада 2017 р. Справа № 274/1716/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Шведюк М.М.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від "30" травня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання незаконними дій про відмову у виконанні судових рішень, про відмову у виплаті разової грошової допомоги, визнання права на разову грошову допомогу, та про зобов`язання призначити та виплатити разову грошову допомогу ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов"язаного з проходженням військової служби; зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу як інваліду ІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", статті 41 Закону України "Про загальний військовий обов"язок та військову службу" та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузія, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499.

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 травня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправним дії Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги, як інваліду 2 групи з 22 січня 2013 року внаслідок поранення (контузія) та захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії. Зобов`язано Міністерство оборони України нарахувати та виплати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи з 22 січня 2013 року внаслідок поранення, контузії, захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно у відповідності до статті 16 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі, встановленому Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузія, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки №/4/21 від 11.01.2017 року, виданої Бердичівським об"єднаним міським військовим комісаріатом, військового квитка серії НОМЕР_1 позивач з 16.01.1985 року по 25.05.1987 року проходив службу в Демократичній Республіці Афганістан і приймав участь у бойових діях (а.с.15 зворот, 19). 17 березня 1987 року Наказом Президіума Верховної Ради СРСР був нагороджений медаллю "За боевые заслуги" (а.с.18).

Згідно довідки №7630 від 22.12.2016, виданої Житомирським обласним військовим комісаріатом у особово-пенсійній справі №ХЗ58119 у пенсіонера ОСОБА_1 немає документів по факту розслідування про вчинення ним кримінального чи адміністративного правопорушення під час проходження військової служби, а також відомостей про те, що під час отримання поранення знаходився в стані наркотичного, алкогольного чи токсичного сп"яніння, або навмисно спричиняв собі тілесні ушкодження (а.с.14).

Згідно з витягом з протоколу №2412 засідання Центральної військово-лікарської комісії від 4.12.2012 року вогнепальні осколкові поранення обличчя, грудної клітки (контузія головного мозку у 1987 році) позивача пов"язані з виконанням обов"язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.12).

22.01.2013 року позивачу встановлено 2 групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії довічно (а.с.11).

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.08.2016 визнано незаконними дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому з 22.01.2013 року ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов"язаного з проходженням військової служби, та зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання та прийняти відповідне рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по інвалідності II групи, що настала внаслідок захворювання, пов"язаного з проходженням ним військової служби, відповідно до статей 16 - 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі, встановленому законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності, з урахуванням проведених виплат (а.с.22-23).

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2016 року постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від "03" серпня 2016 р. в частині зобов"язання вчинити дії змінено, з викладенням абзацу третього резолютивної частини постанови в такій редакції: "зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання та прийняти відповідне рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по інвалідності 2 групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи військовослужбовців, військовозобов"язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнення з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою КМУ від 28.05.2008 року №499" (а.с. 24-26).

16 січня 2017 року позивач повторно звернувся з відповідним пакетом документів щодо призначення допомоги.

Проте, 24 лютого 2017 року Комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби відмовила в призначенні одноразової грошової допомоги позивачу.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що враховуючи ту обставину, що друга група інвалідності, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, була позивачу встановлена з 22.01.2013 року, то в даному випадку керуватися необхідно постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №499, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, для військовослужбовців, інвалідність яких настала після 01 січня 2007 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо протиправності дій відповідача щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, однак положення якого нормативного акта слід застосовувати до спірних відносин - Порядку №499 - 2008 року чи Порядку №975 - 2014 року, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч.1 ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011- ХІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.16 Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Частиною 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності ІІ групи.

Пункт 9 статті 16-3 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначає, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Підпунктом 1 пункту 6 Порядку визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Згідно з пунктом 11 Порядку №975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Пунктом 12 Порядку №975 визначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Відповідно до пункту 13 Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Станом на дату звернення позивача Закон №2011-ХІІ діяв вже в редакції Закону № 5040-VI, частиною другою Прикінцевих якого встановлено, що дія цього Закону не поширюється на осіб, стосовно яких до набрання чинності цим Законом прийнято рішення про виплату їм одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, або які отримали замість зазначеної допомоги інші компенсаційні виплати відповідно до законодавства.

Отже, у Перехідних положеннях цього Закону окреслено коло осіб, на яких його положення, які набрали чинність з 1 січня 2014 року, не поширюються (зокрема, такими є особи, стосовно яких уже прийнято рішення про виплату одноразової грошової допомоги).

За Законом №2011-ХІІ (в редакції від 1 січня 2014 року) особа, яка має право на отримання одноразової грошової допомоги, може його реалізувати протягом трьох років з дня виникнення такого права.

Позивач звернувся про отримання одноразової грошової допомоги в грудні 2015 року вперше, тобто рішення щодо виплати цієї допомоги стосовно нього раніше не приймалося. Як висновується зі встановлених у справі обставин, з дати призначення позивачу інвалідності у зв`язку з виконанням військового обов`язку і до дати його звернення із відповідною заявою трирічний строк ще не минув.

Поряд з тим урядова постанова, яку прийнято на реалізацію положень Закону №2011-ХІІ (в редакції Закону №5040-VI) містить положення (абзац третій пункту 2 Постанови №975), за якими одноразова допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, яке діяло на день виникнення права на отримання допомоги. Звідси можемо дійти висновку, що порівняно з положеннями Закону №2011-ХІІ (в редакції Закону №5040-VI) такі норми Постанови №975 звужують право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до статті 16, 16-2, 16-3 Закону №2011-ХІІ (в редакції від 1 січня 2014 року) осіб (позивача зокрема), які до 1 січня 2014 року не зверталися про отримання цієї допомоги (в межах трирічного строку) і щодо яких, відповідно, не приймалося рішення щодо її призначення.

Так, право на отримання грошової допомоги у позивача виникло до набрання чинності Законом №5040-VI (з дати встановлення інвалідності у січні 2013 року), проте про отримання цієї допомоги він звернувся тоді, коли Закон №2011-ХІІ (яким передбачено виплату одноразової грошової допомоги) діяв в новій редакції і передбачав, серед іншого, інші розміри такої допомоги (порівняно з попередньою редакцією цього Закону, яка діяла на дату встановлення позивачу інвалідності).

Аналізуючи зміст положень пункту 2 Постанови № 975, пункту 2 Перехідних положень Закону №5040-VI, а також зваживши на те, що станом на дату звернення позивача трирічний строк, встановлений частиною восьмою статті 16-3 Закону №2011-ХІІ (в редакції від 1 січня 2014 року) для реалізації такого права не минув, колегія суддів дійшла до висновку, що при прийнятті рішення стосовно призначення позивачу одноразової грошової допомоги слід керуватися положеннями законодавства, чинного станом на його дату звернення (передусім Закону №2011-ХІІ і Постанови №975). Така позиція обґрунтована тим, що виходячи з принципу законності, закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України, Закон як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили відносно урядової постанови, має перевагу у застосуванні, якщо між ними є неузгодженість.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність застосування до спірних відносин Постанови №499 (тоді як станом на дату звернення позивача Закон №2011-ХІІ діяв в новій редакції).

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до ст.201 КАС України підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, про що зазначено вище.

Крім того, колегія суддів зазначає, що клопотання Відповідача про зупинення провадження у справі до розгляду судом першої інстанції попереднього позову ОСОБА_1 з підстав скасування Вищим адміністративним судом України 19 липня 2017 року вищезазначених постанов судів першої та апеляційної інстанцій не могло бути задоволеним, так як в даній справі переглядається судове рішення щодо законності відмови Відповідача від 24.02.2017 року, за заявою Позивача та матеріалами, які розглядалися Відповідачем після ухвалення скасованих судових рішень, тому судове рішення, яке буде прийнято за попереднім позовом ніяким чином не вплине на суть переглядаємої справи.

При цьому, відмова Відповідача в задоволенні заяви Позивача за 2017 рік, не стосується недотримання ним порядку звернення з питання призначення і виплати одноразової допомоги та компенсаційних сум, тому суд апеляційної інстанції при постановленні судового рішення не аналізує питань дотримання Позивачем зазначеного Порядку звернення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково, постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від "30" травня 2017 р. змінити.

Виключити з постанови покликання на Порядок призначення і виплати одноразової допомоги військовослужбовців №499 від 28 травня 2008 року.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "27" листопада 2011 р.