Справа № 826/25318/15
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 листопада 2017 року № 826/25318/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого Бояринцевої М.А., суддів Васильченко І.П. Вєкуа Н.Г. , розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом ОСОБА_1
до Міністерства юстиції України
треті особи,які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, Державне підприємство "Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень"
провизнання нечинними наказів № 713/5 та № 1837/5,
В С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги (з урахуванням уточнень до позову) заявлені про визнання нечинним наказу Міністерства юстиції України від 18.05.15 р. №713/5 "Про перейменування Державного підприємства "Державний інститут комплексних техніко-економічних досліджень" та затвердження нової редакції статуту" з наступними внесеними до нього та до статуту, затвердженого ним, змінами та доповненнями та про визнання нечинним наказу від 05.07.16 № 1837/5, яким затверджено нову редакцію Статуту Державного підприємства "Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень".

Позивач - ОСОБА_1 - вважає вказані накази протиправними та просить їх скасувати з таких підстав.

Позивач є доктор економічних наук за спеціальністю 08.00.03 - економіка та управління національним господарством; з 2003 р. працює завідувачкою відділу проблем зовнішньоекономічної діяльності державного підприємства "Державний інститут комплексних техніко-економічних досліджень".

Позивач стверджує, що згідно з новою редакцією статуту змінено мету та напрямки діяльності підприємства на порушення вимог Закону України "Про управління об'єктами державної власності" і фактично означає реструктуризацію підприємства, його реорганізацію у вигляді перетворення, яка вчинена без зміни організаційно-правової форми.

В той же час, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.15 р. №83 підприємство віднесене до переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, а відповідно до п. 22, 23 ч. 2 ст. 5 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" Кабінет Міністрів України погоджує умови приватизації і реструктуризації об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, а також здійснює погодження реорганізації підприємств державного сектора економіки, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Оскаржувані накази видано без погодження з Кабінетом Міністрів України.

Також позивач посилається на положення ЦК України, ГК України, інші акти законодавства України, які не передбачають права Міністерства юстиції України змінювати назву підприємства, одноосібно змінювати мету діяльності та не встановлюють порядок здійснення таких дій.

Відповідачем при прийнятті оскаржуваних наказів мали бути дотримані вимоги статті 103 ЦК України, згідно якої якщо здійснення мети установи стало неможливим або воно загрожує суспільним інтересам, то відповідний орган державної влади може звернутися до суду з заявою про визначення іншої мети установи за погодженням з органами управління установою.

В додаткових поясненнях позивач також посилається на порушення вимог Порядку подання та розгляду пропозицій щодо формування переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого наказом Мінекономіки України від 03.12.10 р. №1546.

Відповідач - Міністерство юстиції України - проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Оскаржувані накази є актами індивідуальної дії, що стосується відносин між Міністерством юстиції України та підприємством, що є об'єктом державної власності, відповідно, вказаний наказ не може порушувати прав та інтересів позивача, не породжує щодо нього жодних правових наслідків.

Оскаржувані зміни не передбачають виключення наукової діяльності підприємства як мети його діяльності згідно змісту статуту.

Позивач не уповноважена виступати від імені трудового колективу підприємства, тоді як згідно п. 11.2 діючого статуту повноваження трудового колективу інституту реалізуються загальними зборами (конференцією) та через їх виборні органи.

Оскаржувані накази прийняті в межах повноважень Міністерства юстиції України як суб'єкта управління підприємством згідно п. 1, 3 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про управління об'єктами державної власності".

Позивача було звільнено з посади завідувачки відділу проблем зовнішньоекономічної діяльності з 09.12.15 р., відповідно, вона не має жодного відношення до діяльності підприємства.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерство економічного розвитку і торгівлі України - надала суду пояснення, у яких підтримала позов з наступних підстав.

Нова редакція статуту підприємства та, відповідно, перепрофілювання діяльності останнього суперечать намірам Уряду щодо нього.

Зокрема, дорученнями Кабінету Міністрів України від 28.03.14 р. №6495/4/1-14 та від 05.05.14 р. №6495/6/1-14 Міністерству економічного розвитку і торгівлі України доручено розглянути питання щодо ефективного використання потенціалу Інституту, зокрема, шляхом передачі його до сфери управління Мінекономрозвитку.

Оскільки питання щодо сфери управління підприємства не вирішене остаточно, видання відповідачем оскаржуваного наказу є передчасним.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державне підприємство "Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень" будь-яких пояснень щодо предмету позову суду не надало.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

06.04.1998 р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №453 "Про перелік підприємств, установ і організацій, що належать до сфери управління Міністерства промислової політики", яким віднесено Державне підприємство "Державний інститут комплексних техніко-економічних досліджень" до сфери управління вказаного Міністерства.

31.10.2011 р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1114 "Про передачу цілісного майнового комплексу державного підприємства "Державний інститут комплексних техніко-економічних досліджень", згідно з якою прийнято пропозицію Державної реєстраційної служби щодо передачі цілісного майнового комплексу державного підприємства "Державний інститут комплексних техніко-економічних досліджень" до її сфери управління.

21.01.2015 р. Кабінетом Міністрів України з метою оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції, раціонального використання бюджетних коштів та на виконання п. 9 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України від 28.12.14 р. № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, законодавчих актів України" щодо скорочення чисельності працівників державних органів на 20 відсотків, - прийнято постанову №17 "Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції", п. 5 якої віднесено цілісні майнові комплекси державних підприємств "Інформаційно-ресурсний центр" та "Державний інститут комплексних техніко-економічних досліджень" до сфери управління Міністерства юстиції.

Після передачі цілісного майнового комплексу державного підприємства "Державний інститут комплексних техніко-економічних досліджень" до сфери управління Міністерства юстиції України, останнім прийнято наказ від 18.05.15 р. №713/5 "Про перейменування Державного підприємства "Державний інститут комплексних техніко-економічних досліджень" та затвердження нової редакції статуту", яким перейменовано державне підприємство "Державний інститут комплексних техніко-економічних досліджень" (код за ; місцезнаходження: 02660, м. Київ, вул. М.Раскової, 15) у державне підприємство "Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень"; затверджено нову редакцію статуту.

До статуту державного підприємства "Державний інститут комплексних техніко-економічних досліджень" вносилися зміни. Наказом Міністерства юстиції України від 05.07.2016 № 1837/5 затверджено нову редакцію Статуту державного підприємства, проте головною метою діяльності підприємства залишено "задоволення потреб органів досудового розслідування, судових органів, інших державних органів, а також фізичних та юридичних осіб у забезпеченні їх незалежною, кваліфікованою та об"єктивною експертизою".

Станом на час звернення до суду позивач обіймала посаду завідувачки відділу проблем зовнішньоекономічної діяльності державного підприємства "Державний інститут комплексних техніко-економічних досліджень"; є доктором економічних наук за спеціальністю 08.00.03 - економіка та управління національним господарством.

Таким чином, її безпосередньо стосуються питання, пов'язані з правовим статусом підприємства, оскільки від цього залежить, в тому числі, її працевлаштування на підприємстві.

Той факт, що станом на час розгляду справи по суті позивач вказану посаду не обіймає і на підприємстві не працює, не позбавляє її права на захист свого інтересу в суді.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1, 2 ст. 5 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" (в редакції станом на 31.10.11 р.) Кабінет Міністрів України є суб'єктом управління, що визначає об'єкти управління державної власності, стосовно яких виконує функції з управління, а також об'єкти управління державної власності, повноваження з управління якими передаються іншим суб'єктам управління, визначеним цим Законом.

Здійснюючи управління об'єктами державної власності, Кабінет Міністрів України: 1) визначає органи виконавчої влади, які здійснюють функції з управління об'єктами державної власності; 2) встановлює порядок передачі об'єктів державної власності суб'єктам управління, визначеним цим Законом.

Саме в межах вказаних повноважень 31.10.2011 р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1114 "Про передачу цілісного майнового комплексу державного підприємства "Державний інститут комплексних техніко-економічних досліджень".

Суд звертає увагу на ту обставину, що передача об'єкту управління державної власності з відання одного органу державної влади до іншого сама по собі передбачає зміну мети його діяльності, оскільки різні органи державної влади здійснюють різні повноваження. Зокрема, при передачі об'єкта управління державної власності зі сфери управління Міністерства промислової політики (правонаступником якого є Міністерство економічного розвитку і торгівлі України) до сфери управління Державної реєстраційної служби не могла не змінитися мета діяльності вказаного об'єкта, оскільки різними є напрямки діяльності вказаних органів управління.

У суду відсутня інформація щодо оскарження вказаної постанови Кабінету Міністрів України, її скасування, тоді як передумови зміни мети діяльності Державного підприємства "Державний інститут комплексних техніко-економічних досліджень" виникли саме з її прийняттям.

Пізніше 21.01.2015 р. Кабінетом Міністрів України, в межах тих самих повноважень, прийнято постанову №17 "Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції", пунктом 5 якої віднесено цілісні майнові комплекси державних підприємств "Інформаційно-ресурсний центр" та "Державний інститут комплексних техніко-економічних досліджень" до сфери управління Міністерства юстиції.

Вказана постанова була предметом судового розгляду.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.04.2015 р. у справі №826/3239/15 у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про визнання незаконним та нечинним п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 №17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» з моменту прийняття в частині віднесення цілісного майнового комплексу державного підприємства «Державний інститут комплексних техніко-економічних досліджень» до сфери управління Міністерства юстиції України; зобов'язання Кабінету Міністрів України дати доручення компетентному органу виконавчої влади підготувати проект постанови Кабінету Міністрів України про передачу цілісного майнового комплексу державного підприємства «Державний інститут комплексних техніко-економічних досліджень» до сфери управління органу виконавчої влади, завдання діяльності якого, співпадають з функціональним призначенням його державного підприємства - відмовлено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.05.2015 р. судове рішення залишене без змін.

Таким чином, акти законодавства, на підставі яких було прийнято оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України від 18.05.2015 р. №713/5 "Про перейменування Державного підприємства "Державний інститут комплексних техніко-економічних досліджень" та затвердження нової редакції статуту", станом на 18.05.2015 р., а також станом на час прийняття судового рішення у справі є чинними.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" (в редакції станом на 18.05.15 р.) уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань: 1) приймають рішення про створення, реорганізацію і ліквідацію підприємств, установ та організацій, заснованих на державній власності; 2) ініціюють створення господарських структур, розробляють проекти їх установчих документів; 3) затверджують статути (положення) підприємств, установ та організацій, що належать до сфери їх управління, і господарських структур та здійснюють контроль за їх дотриманням.

Після передачі цілісного майнового комплексу державного підприємства "Державний інститут комплексних техніко-економічних досліджень" до сфери управління Міністерства юстиції України, останнім як визначеним суб'єктом управління, в межах вказаних повноважень, прийнято наказ від 18.05.15 р. №713/5 "Про перейменування Державного підприємства "Державний інститут комплексних техніко-економічних досліджень" та затвердження нової редакції статуту", яким перейменовано державне підприємство "Державний інститут комплексних техніко-економічних досліджень" (код за ; місцезнаходження: 02660, м. Київ, вул. М.Раскової, 15) у державне підприємство "Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень"; затверджено нову редакцію статуту наказом № 1837/5 від 05.07.2016.

Щодо посилання позивача на п. 22, 23 ч. 2 ст. 5 Закону, згідно яких здійснюючи управління об'єктами державної власності, Кабінет Міністрів України: 22) погоджує рішення уповноважених органів управління щодо створення, реорганізації та ліквідації діяльності підприємств державного сектору економіки, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави; 23) погоджує умови приватизації та реструктуризації об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 р. №83 "Про затвердження переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави" державне підприємство "Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень" внесено до вказаного переліку.

У попередньому переліку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.04 р. №1734, підприємства не було.

Тобто, станом на час виведення підприємства зі сфери управління Мінпромполітики, а також станом на 21.01.2015 р. (час передачі підприємства до сфери управління Міністерства юстиції України) воно до вказаного переліку не відносилось, тоді як станом на 18.05.2015 р. воно в цьому переліку опинилося, хоча зміна сфери управління, яка передбачає і зміну мети діяльності, вже відбулася.

Як було зазначено вище, на думку суду, питання визначення сфери управління підприємства безпосередньо пов'язане з метою і напрямком його діяльності, і виведення підприємства зі сфери управління Мінпромполітики і віднесення до сфери управління державного органу, що має іншу компетенцію, автоматично означало зміну мети і напрямку діяльності, тому після 21.01.2015 р. обмеження, передбачені п. 22, 23 ч. 2 ст. 5 Закону, не можуть застосовуватися до підприємства.

Для збереження мети і напрямку діяльності підприємства, визначеного раніше, необхідно вирішити питання повернення підприємства до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, проте на даний час відсутні правові підстави для такої передачі (повернення), а тому доводи позивача з приводу мети і напрямку діяльності підприємства не можуть бути взяті судом до уваги як належні докази в частині протиправності здійснення своїх повноважень Міністерством юстиції відносно підприємств, які входять до сфери його управління, оскільки судом встановлено відповідність оскаржених наказів діючому законодавству.

Згідно ч. 3 ст. 81 ЦК України цим Кодексом встановлюються порядок створення, організаційно-правові форми, правовий статус юридичних осіб приватного права.

Порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюються Конституцією України та законом.

Таким чином, положення ст. 103 ЦК України, на які посилається позивач, стосуються лише установ приватного права, як і інші положення ЦК України, які регулюють правовий статус установ.

З врахуванням викладеного у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, ст. 160-163, 186 Кодексом адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий М.А. Бояринцева

Судді І.П. Васильченко

Н.Г. Вєкуа