Справа № 127/21341/17
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/21341/17

Головуючий у 1-й інстанції: Король О.П.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

28 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання протиправною відмови, зобов'язання провести перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді та виплату різниці,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2017 року позивач звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання протиправною відмови, зобов'язання провести перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді та виплату різниці.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ст.ст.197, 183-2 КАС України, проводить розгляд справи в порядку письмового провадження, при цьому згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

21 листопада 2017 року від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у відкритому судовому засіданні.

Дослідивши вказане клопотання, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для законного та об'єктивного вирішення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції ухвалив відмовити в задоволенні вказаного клопотання.

23 листопада 2017 року до Вінницького апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_2 надійшло заперечення на апеляційну скаргу позивача, в якому вона просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні адміністративного позову, з огляду на наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачу з 13 травня 2017 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниці призначено довічне грошове утримання судді в розмірі 88 % від грошової винагороди судді.

Після чого позивач звернулась із заявою до відповідача про проведення перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці з урахуванням виплаченої матеріальної допомоги.

Листом № 1840/06-32-3/02-2 від 01 вересня 2017 року відповідачем відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні її заяви.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02.06.2016р., розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 07.07.2010р. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Таким чином, розмір довічного грошового утримання безпосередньо пов'язаний із розміром суддівської винагороди.

Відповідно до ст.ст. 133,135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддівська винагорода регулюється цим Законом, та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці (ч.2 ст.135 Закону №1402-VIII).

Таким чином, законодавством, чинним станом, як на час призначення щомісячного грошового утримання позивачу, так і на час звернення до Пенсійного фонду з відповідною заявою про здійснення перерахунку, було передбачено чіткий перелік складових, що входять в обчислення суддівської винагороди та відповідно щомісячного довічного грошового утримання судді.

Оскільки матеріальна допомога на оздоровлення, не входить до складу суддівської винагороди, тому й не повинна братись до уваги при обчисленні щомісячного грошового утримання судді у відставці.

В обґрунтування наявності підстав для включення до матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні відпустки до складу суддівської винагороди з якого обраховується розмір щомісячного довічного грошового утримання позивач та суд першої інстанції посилаються на норми Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-XII та Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-XII до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Разом з цим, колегія суддів вважає вказані посилання на норми Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-XII та Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV безпідставними, адже зазначені норми регулюють порядок обрахування заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в той час як позивачу призначено довічне грошове утримання згідно норм Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Враховуючи наведені обставини колегія суддів вважає, що відповідач правомірно відмовив ОСОБА_2 в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді на підставі поданої нею заяви та наданої довідки з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, а відтак суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

У відповідності із ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи порушення судом першої інстанції норм права та невідповідність висновків суду обставинам справи, колегія суддів вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови, про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці задовольнити повністю.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання протиправною відмови, зобов'язання провести перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді та виплату різниці скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання протиправною відмови, зобов'язання провести перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді та виплату різниці відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4