Справа № 804/1712/17
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 листопада 2017 рокусправа № 804/1712/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Головко О.В. Суховаров А.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 0,9789 га з кадастровим номером :02:001:0042 в адміністративних межах Української сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області. Зобов'язати відповідача розглянути клопотання позивача про виділення земельної ділянки розміром 0,9789 га з кадастровим номером :02:001:0042 в адміністративних межах Української сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства у порядку та строки, передбачені статтею 118 Земельного кодексу України, та надати вмотивовану відповідь за результатами розгляду вказаного клопотання.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач посилається на неповне зясування судом обставин справи, неправильність застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що нормами чинного законодавства передбачений вичерпний перелік підстав для відмови у задоволенні клопотання та наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та встановлений строк на розгляд таких клопотань.

Отже, відмова відповідача в задоволенні клопотання позивача про визначення та виділення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки про виділення земельної ділянки розміром 0,9789 га з кадастровим номером :02:001:0042 в адміністративних межах Української сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, на підставі відсутності інформації про земельну ділянку, зокрема, чи належить зазначена земельна

ділянка до земель державної власності сільськогосподарського призначення, перебування її у користуванні, у переліку земельних ділянок державної власності, є протиправною.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що 6 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із клопотанням, в якому просив надати земельну ділянку розміром 0,9789 га з кадастровим номером :02:001:0042 в адміністративних межах Української сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою по відведенню вказаної земельної ділянки.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем до зазначеного клопотання надані такі документи: 1) Копія паспорта та ідентифікаційного коду ОСОБА_1; 2) Графічні матеріали (викопіювання з графічної карти кадастрового розподілу).

За результатами розгляду вказаного клопотання та доданих до нього документів, листом від 21.12.2016 року № Н-10538/0-6604-6-16 ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на підставі того, що додані до клопотання графічні матеріали не дозволяють визначити: чи відноситься позначена земельна ділянка до державної власності сільськогосподарського призначення, перебування її в користуванні, у переліку земельних ділянок державної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, а також перевірити її місце розташування на відповідність вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, містобудівній документації, схемам землеустрою і техніко економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. (а.с. 10)

Положеннями статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 13 Конституції України, земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності визначені статтею 116 Земельного кодексу України.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений положеннями статті118 Земельного кодексу України.

Статтею 123 Земельного кодексу України встановлено, що Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Стаття 186-1 Земельного кодексу України визначає повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Пунктом 42 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Відповідно до частин першої та другої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Положеннями статті 20 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» передбачено, що місцева державна адміністрація погоджує документацію із землеустрою у випадках та порядку, визначених Земельним кодексом України та Законом України «Про землеустрій», щодо відповідності зазначеної документації законодавству у сфері містобудування та архітектури, охорони культурної спадщини.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів накази.

Отже, вказаними нормами встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень.

Позивачем, при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з клопотанням про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки додано до клопотання графічні матеріали, які містять зазначення бажаного місця розташування та розміру земельної ділянки (паю), що надає можливість перевірити місце її розташування на відповідність вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, містобудівній документації, схемам землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому порядку.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 посилається на лист Української сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області від 19.05.2016 року №02-03/152, у якому позивача повідомлено про перелік земельних ділянок, які можливо передати громадянам для ведення особистого селянського господарства. (а.с. 12)

Листом від 21.12.2016 року вих.№Н-10538/0-6604/6-16 Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомило позивача, що за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 про виділення земельної ділянки розміром 0,9789 га з кадастровим номером :02:001:0042 в адміністративних межах Української сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, йому відмовлено у наданні дозволу на виготовлення документації із землеустрою.

При цьому, рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 про виділення земельної ділянки не видавалось.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, яка виразилась у неналежному розгляді клопотання позивача від 02.09.2016 року суперечить вимогам чинного законодавства, а тому, є протиправною.

Зважаючи на викладене, питання щодо виділення земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства повинне бути оформлене відповідним рішенням, яке і може бути предметом оскарження.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

За приписами частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір при звернення до суду та документально підтверджений, у розмірі 1344,00 грн. (640 грн. + 704 грн.) підлягає стягнення з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування постанови суду першої інстанції з ухваленням нової постанови.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ст.ст.205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, яка виразилась у неприйнятті рішення за клопотанням ОСОБА_1 про виділення земельної ділянки розміром 0,9789 га з кадастровим номером :02:001:0042 в адміністративних межах Української сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 02.09.2016 року у порядку та строки, передбачені статтею 118 Земельного кодексу України та прийняти відповідне рішення.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору суму у розмірі 1344,00 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі у порядку, встановленому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров