Справа № 727/7938/17
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2017-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/7938/17
Провадження № 2-а/727/333/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участю сторін: позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці справу адміністративного судочинства за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірною відмову у перерахунку пенсії та зобовязання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою до відповідача - ОСОБА_4 Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірною відмову у перерахунку пенсії та зобовязання здійснити перерахунок пенсії. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що з липня 2002 року він перебуває на обліку ОСОБА_4 Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області і отримує пенсію за вислугою років та 17.11.2016 року звернувся до відповідача з заявою про перерахунок призначеної йому пенсії у звязку із підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», для чого додав довідку прокуратури Чернівецької області за вих.№18/204 вих-16 від 29.04.2016 р. про розмір нового середньомісячного заробітку, який склав 11049,17 грн., тобто вважав що має право на здійснення перерахунку пенсії та встановлення її у розмірі 80% середньомісячного заробітку (11049,17 х 0,80 = 8839,37 грн.), оскільки пенсія була призначена і виплачувалась йому ще до внесення відповідних змін у ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»; проте, як вказує, листом за №628/Д-11 від 23.11.2016 року йому було відмовлено, у звязку із тим, що відповідач не вбачав підстав для проведення перерахунку пенсії. Зазначає, що відповідач невірно застосував п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213, яким з 01.06.2015р. скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» так як з набранням чинності Закону України «Про прокуратуру» від 14.04.2014р. - ч.5 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р., яка стосується перерахунку пенсій працівникам прокуратури втратила чинність. Вважає, що відмова відповідача у перерахунку призначеної йому пенсії є протиправною, оскільки суперечить чинному законодавству.

До початку розгляду справи по суті - 31.10.2017 року позивачем було заявлено клопотання із наданням письмової заяви про збільшення позовних вимог, посилаючись в обґрунтування доводів яких на те, що за кожний повний рік роботи понад 10 років на посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку, у зв»язку з чим, вважав, що має право на збільшення розміру пенсії до 90 відсотків, оскільки має повних 16 років стажу роботи на посадах прокурора і слідчого, що складає на 884,00 грн. більше, ніж про те зазначено у позовній заяві (8839,37 грн. + 884,00 грн. = 9723,37 грн.). Просив заявлені вимоги з врахуванням їх збільшення, задовольнити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2Є позовні вимоги (з їх уточненням, збільшенням) підтримав в повному обсязі, у наданих суду поясненнях посилався на обставини аналогічно зазначеним в позові, який просить задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, за довіреністю ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечувала, надавши суду заперечення на адміністративний позов, суду надала пояснення в яких посилалася на обставини викладені в запереченнях, вказуючи на пропущення строку звернення позивача з позовом, а також і те, що вимоги позивача призначити йому пенсію є безпідставними, просила, в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вивчивши і розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, доводи заперечення, обєктивно дослідивши і оцінивши докази надані сторонами, в їх сукупності у межах заявлених вимог, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 6 КАС України встановлено, що до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

У відповідності до ст.11 КАС України, розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно до частини третьої ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом відносно заявлених позовних вимог встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Зокрема, судом установлено, що з липня 2002 року позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку ОСОБА_4 Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області і отримує пенсію за вислугою років (а.с.11) та 17.11.2016 року він звернувся до відповідача ОСОБА_4 Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з заявою про перерахунок йому пенсії у звязку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам (а.с.14), проте листом №628/Д-11 від 23.11.2016 року йому було відмовлено у звязку з тим, що підстав для перерахунку пенсії не має (а.с.13).

У відповідності до довідки Прокуратури Чернівецької області №18/385 від 07.10.2016 року позивач при виході на пенсію працював на посаді слідчого прокуратури Новоселицького району. Згідно Постанови КМУ №1013 від 09.12.2015 року заробітна плата для обчислення пенсії на цій посаді з 01.12.2015 року складає 11049,17 грн.

Листом від 23.11.2016 року Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило позивача про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії, в звязку із набранням чинності з 15.07.2015 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, частина статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991, яка стосується перерахунку пенсій працівникам прокуратури втратила чинність.

Згідно п. 20 ст. 86 Закону України №1697-VII умови та порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, яким такий порядок на день його звернення не прийнято; при цьому було роз»яснено, що згідно ст. 50-1 ч.1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Статтею 50-1 ч.18 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії) визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у звязку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше, як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. Постановою Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» підвищено посадові оклади працівників прокуратури.

Крім того, Законом України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» було внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та частину 18 та викладено в новій редакції, з зазначенням того, що умови і порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача 17.11.2016 року з заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки про складові заробітної плати №18/385 вих.16 від 07.10.2016р., виданої прокуратурою Чернівецької області; проте на час звернення ОСОБА_2, частини 13 та 18 статті 20-1 Закону України «Про прокуратуру» втратили чинність.

Відповідно до ст. 86 ч.20 Закону України «Про прокуратуру» (чинної на час виникнення спірних правовідносин) умови і порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися також Кабінетом Міністрів України, яким на даний час не визначено умови і порядок зазначеного перерахунку.

Наведене вище вбачається і з правових позицій, зокрема ухвали Вищого адміністративного суду України від 25.07. 2017 року по справі П К/800/19208/16 та ухвалах від 25.07. 2017 року У-К/800/3512/16, в яких відповідно зазначено, що відсутність на час звернення позивача затвердженого Кабінетом Міністрів України Порядку перерахунку призначеної пенсії працівникам прокуратури не може бути доказом неправомірності дій відповідача (ухвала ВАСУ від 26.01. 2017 року (справа К/800/280101/16).

Згідно ст. 81 п.9 Закону України «Про прокуратуру», фінансування оплати праці прокурорів здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до спеціальних законів України, в тому числі до Закону України «Про прокуратуру».

Таким чином, з 01.06.2015 року не здійснюється ні призначення, ні перерахунок пенсії відповідно до спеціального законодавства, в тому числі до Закону України «Про прокуратуру», оскільки скасовано норми, які регулювали питання пенсійного забезпечення осіб, на яких поширюється дія цього закону (крім пенсій для осіб яким з 01.05.2016 року визначено право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ та щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус судів» згідно рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 року, яке не стосується перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури).

Статтею 85 п.1 Закону України «Про прокуратуру» розмір посадових окладів, надбавок за вислугу років та інших виплат працівників органів прокуратури встановлюється Кабінетом Міністрів України. Із набранням чинності Закону України від 14.10.2014 №1697-VII «Про прокуратуру» стаття 50-1 Закону України від 05.11.1991 року №1789, яка стосувалася перерахунку пенсій працівникам прокуратури, втратила чинність. У відповідності до п.13 ст.86 Закону України «Про прокуратуру», пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами. Передбачено п. 20 ст.86 Закону №1697, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України. Кабінетом Міністрів України на сьогоднішній день не визначено умови та порядок зазначеного перерахунку, тобто відсутній чинний нормативно-правовий акт, який регулює питання проведення перерахунку пенсій прокурорським працівникам, у звязку з чим, пенсії призначені відповідно до Закону України «Про прокуратуру» не перераховуються при підвищенні розміру заробітної плати, в звязку з відсутністю нормативно-правового акту, який би регулював та визначав умови для проведення даного перерахунку пенсії.

Крім наведеного, судом враховують - п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213, відповідно до якого, призначення та перерахунок пенсії з 01.06.2015 року працівникам прокуратури не здійснюється.

Отже, положеннями чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, не передбачено перерахунку пенсії у звязку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури.

Крім цього, судом як доказ не може бути прийнято розрахунок щодо перерахунку пенсії позивача в розмірі 8839,37 грн. з збільшенням на суми на 884 грн., оскільки ОСОБА_2 не наділений правом визначати розмір пенсії, яка підлягає перерахунку. Єдиним органом уповноваженим на здійснення такої функції являється Пенсійний фонд України і його структурні підрозділи (органи), що чітко визначено і вимогами ст. 6 Конституції України , якою передбачено, що органи виконавчої влади здійснюють повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Доводи позивача відносно дії в даних правовідносинах ч. 4 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10. 2014 року спростовуються наступним.

Норма ч. 4 ст. 86 Закону України від 14.10.2014 №1697 «Про прокуратуру» відносно визначення коефіцієнту загального підвищення розмірів посадового окладу та надбавок до нього, стосується виключно призначення пенсії вперше. Відповідно до п.13 ст.86 вищевказаного Закону пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Водночас, відповідно до п.20 ст.86 Закону №1697 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури також визначається Кабінетом Міністрів України.

Тому, пенсії призначені відповідно до Закону України «Про прокуратуру» не перераховуються при підвищенні розміру заробітної плати, в звязку з відсутністю нормативно-правового акту, який би регулював та визначав умови для проведення даного перерахунку пенсії.

Вимогами пункту 2 Постанови Пленуму Верховною Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визначено, оскільки Конституція України, як зазначено в статті 8 має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати законність того чи іншого нормативно-правового акту, з точки зору його відповідності Конституції та у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію, як акт прямої дії.

Судові рішення повинні відповідати вимогам чинного законодавства і Конституції. Крім того, відповідно до ст. 8 ч. 1 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом крім наведеного встановлено і як вбачається з пояснень позивача ОСОБА_2, останній повідомив, що про порушене його право відносно не перерахунку йому пенсії стало відомо в жовтні 2016 року. Разом з цим, судом встановлено і дане не заперечувалося сторонами, що адміністративний позов позивача в суд було подано 09.08. 2017 року.

Відповідно до ст.99 ч.1 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Статтею 99 ч.2 КАС України, встановлено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, що повязане зі специфікою правовідносин, а також має сприяти наданню доказів, підвищує їхню достовірність і тим самим сприяє встановленню істини у конкретній адміністративній справі. Дана норма означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Згідно з ч.1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду підставою для залишення без розгляду адміністративного позову за умови, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Таким чином встановлено і матеріали справи не містять посилань на докази того, що позивач з поважних причин пропустив строк на звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ст. 66 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно до ст. 71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд вважає, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження своїх заперечень та не обгрунтованості позовних вимог позивача.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмету спору, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимоги необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 8, 19, 22 Конституції України, ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру»; ст.ст.2, 6, 18, 19, 87, 94, 97, 99, 104-107, 162 КАС України, суд - ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірною відмову у перерахунку пенсії та зобовязання здійснити перерахунок пенсії , а саме: визнати протиправними дії ОСОБА_4 Управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області щодо відмови у перерахунку моєї пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру»; Зобовязати Головне Управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області перерахувати ОСОБА_2 пенсію із середньомісячного заробітку згідно довідки прокуратури Чернівецької області за вих.№18/385 вих-16 від 07.10.2016 р., відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції 05.11.1991 року), виходячи з розрахунку 90 % від середнього заробітку на посаді прокурора прокуратури Новоселицького району Чернівецької області з 01 грудня 2015 року; Зобовязати Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області виплатити ОСОБА_2 різницю в перерахованій пенсії за вислугою років за період з 01 грудня 2015 року по день звернення; Звернути постанову суду до негайного виконання; Стягнути із державного бюджету України на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір - відмовити.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці, шляхом подачі сторонами апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя Слободян Г.М.

Повний текст виготовлено 22.11. 2017