Справа № 520/12814/17
Суддя: Гниличенко М. В.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/520/816/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2017 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Гниличенко М.В.,

за участю секретаря - Цвігун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, уточнивши позовні вимоги, звернувся до Київського районного суду м.Одеси з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі № 460 від 26.09.2017 року «Про утримання надміру виплачених сум пенсії», зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі припинити утримання переплати у розмірі 20% від розміру пенсії ОСОБА_1, згідно рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі № 460 від 26.09.2017 року, зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі повернути грошові кошти, утримані з пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі № 460 від 26.09.2017 року, стягнути на його користь судовий збір у сумі 640 грн. та звернути постанову до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі № 460 від 26.09.2017 року «Про утримання надміру виплачених сум пенсії» встановлено, що йому переплатили пенсію у розмірі 15138,73 грн. за період з 01.05.2014 року по 30.09.2017 року. Переплата утворилась «у зв»язку з допущеною лічильною помилкою, а саме при розрахунку середньомісячного заробітку за 2013 рік помилково було заведено суму у розмірі 2700,98 грн. замість 1573,99 грн.» При цьому, будь яких розрахунків та обґрунтованих письмових роз'яснень щодо калькуляції цього розрахунку, не надано, у зв'язку з чим з нього щомісяця утримується 20 відсотків від розміру призначеної пенсії, в рахунок погашення переплати, тому вважає зазначені дії Управління Пенсійного Фонду України в м.Одесі незаконними та просить вимоги задовольнити.

Позивач у судовому засіданні 13.11.17 року уточнені позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі та в подальшому розглянути справу за його відсутністю.

Відповідач - Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі надали до суду письмові заперечення, в яких просили у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на правомірність дій Управління, та слухати справу за їх відсутністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.04.2009 року перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м.Одесі та отримував пенсію по інвалідності. З 01.05.2014 року на підставі протоколу УПФУ у Київському районі м.Одеси № 3167 від 15.05.2014 року позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та призначено пенсію у розмірі 1238,10 грн.

26.09.2017 року Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі було прийнято рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій № 460, яким відповідач починаючи з 01.10.2017 року самостійно проводитиме утримання із пенсії ОСОБА_1 у розмірі 20% від суми пенсії.

Вищевказаним рішенням встановлено, що позивачеві за період з 01.05.2014 по 30.09.2017 року була здійснена переплата пенсії у розмірі 15138,73 грн.

Позивач не погодився із такою сумою переплати та подав заяву про незгоду з сумою пенсії, яка стала після самостійного перерахунку відповідача, відмовився погашати переплату пенсії, що в подальшому і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивач вважає, що прийняте рішення є незаконним та таким, що порушує його права на соціальний захист.

У якості причини переплати відповідачем зазначено, що внаслідок перевірки пенсійної справи позивача виявлено, що 01.05.2014 року управлінням при виконанні розрахунку заробітної плати було допущено лічильну помилку, а саме при розрахунку середньомісячного заробітку за 2013 рік помилково було заведено суму у розмірі 2700,98 грн. замість 1573,99 грн.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За положеннями ч.1 ст.8 та ч.1 ст.58 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Статтею 1215 Цивільного кодексу України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Приписами ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ від 09 липня 2003 року встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Процедура стягнення врегульована Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21 березня 2003 року, та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за №374/7695.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до статті 103 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ від 09 липня 2003 року у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім'ї тощо.

З аналізу вказаних норм закону вбачається, що необхідною умовою його застосування є рахункова помилка при здійсненні нарахування пенсії та зловживання з боку пенсіонера, тобто подання ним недостовірних даних.

Із заперечень Пенсійного фонду вбачається, що фактично сам факт наявності рахункової помилки не підтверджено документально, оскільки суду не надано висновків ревізії чи акта перевірки, по інформації яких можливо було відстежити причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з'ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, тим більше що невірний розмір пенсії нараховувався позивачу на протязі тривалого часу з 01.05.2014 року.

Крім того, у судовому засіданні, не знайшли підтвердження факти недобросовісної поведінки позивача чи факти зловживань, які відповідно до частини 2 статті 71 КАС України повинен довести відповідач, тому посилання Пенсійного фонду України про наявність підстав для стягнення з позивача зайво отриманої суми пенсії є необгрунтованими.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 02 липня 2014 року у справі №6-91 цс 14, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 Цивільного кодексу України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Таким чином, наведеними положеннями Цивільного кодексу України встановлена неможливість повернення безпідставно набутої пенсії у разі відсутності недобросовісності з боку пенсіонера.

Приписами частини 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, в тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Слід зазначити, що п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що Пенсійний фонд України та його органи звільнено від сплати судового збору, натомість норми Кодексу адміністративного судочинства України не звільняють від відшкодування судових витрат відповідача звільненого від сплати судового збору.

На підставі вище викладеного суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, заявленими згідно чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.41, 71, 159, 160, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі № 460 від 26.09.2017 року «Про утримання надміру виплачених сум пенсії».

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі припинити утримання переплати у розмірі 20% від розміру пенсії ОСОБА_1, згідно рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі № 460 від 26.09.2017 року.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі повернути грошові кошти, утримані з пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі № 460 від 26.09.2017 року.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса проживання АДРЕСА_1, судовий збір у сумі 640 /шістсот сорок / грн.

Звернути постанову до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Копію Постанови направити сторонам у справі.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання її копії.

Суддя Гниличенко М. В.