Справа № 456/165/17
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/8667/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Гінди О.М.
суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.
за участю секретаря судових засідань: Чопко Ю.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, інспектора роти № 4 батальйону УПП в м. Івано-Франківську ДПП лейтенанта поліції Бойчука Любомира Євгеновича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

19.01.2017 ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (відповідач-1), інспектора роти № 4 батальйону УПП в м. Івано-Франківську ДПП лейтенанта поліції Бойчука Любомира Євгеновича (відповідач-2) у якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 08.01.2017 серії АР № 143489 про накладення адміністративного стягнення на позивача у розмірі 425 грн та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржувана постанова винесена незаконно, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме він заїхав на перехрестя вул. Галицька та вул. Добролюбова в м. Івано-Франківськ на жовтий сигнал світлофора, який включився відразу після зеленого, і у відповідності до п. 8.11 ПДР продовжив рух, оскільки різке гальмування могло призвести до заносу автомобіля та спровокувати ДТП, так як проїжджа частина була засніжена. Крім того інспектор поліції відмовився надати для огляду відеозапис з відеореєстратора про факт вчиненого. При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувався з порушенням порядку такого розгляду, не надано йому можливості скористатись послугами адвоката.
Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.02.2017 позов задоволено та закрито провадження у справі.
Із цією постановою не погодилося Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції та оскаржило її в апеляційному порядку. Вважає, що така є незаконною, прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому просить її скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП проведено у відповідності до вимог КУпАП. Вказує на те, що позивачем вчинено правопорушення, оскільки він проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофора, який забороняє рух транспортних засобів і є порушенням ПДР.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.
У відповідності до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи, обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно постанови від 08.01.2017 серії АР № 143489 про адміністративне правопорушення, 08.01.2017 о 11:39 год ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Citroen C5» д.н.з. НОМЕР_1 проїхав перехрестя вул. Галицька та вул. Добролюбова м. Івано-Франківська на червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 ПДР України, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.
У зв`язку із виявленим порушенням, інспектором роти № 4 батальйону УПП в м. Івано-Франківську Бойчуком Л.Є. прийнято постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов належить задовольнити, оскільки факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП не підтверджено відповідачами належними доказами, а з урахуванням ч. 2 ст. 71 КАС України усі сумніви трактуються на користь позивача, а тому оскільки, оскаржувана постанова є неправомірною, підлягає скасуванню та закриттю провадження у справі.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що і інші учасники виконують ці Правила.
Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху.
Відповідно до п.п. «е» п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України від 10.10.2001 № 1306, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.
Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП, зокрема порушення правил проїзду на заборонний сигнал світлофора - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
З наведених вище правових положень вбачається, що за порушення правил проїзду на заборонний сигнал світлофора настає адміністративна відповідальність.
Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото - i кiнозйомки, вiдеозапису.
Судом апеляційної інстанції досліджено відеозапис нагрудної камери інспектора роти № 4 батальйону УПП в м. Івано-Франківську ДПП лейтенанта поліції Сивківа О.П. з надписом, внесеним вручну «Ковалишин», яка працювала у період часу, коли було зупинено автомобіль позивача та зафіксовано, що ОСОБА_1 повідомлено про причину зупинки, а саме порушення вимог п.п. «ґ» п.8.7.3 Правил дорожнього руху України, роз`яснено право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287-289 КУпАП, права, передбачені ст. 268 КУпАП.
Проте, відеозаписом не зафіксовано сам факт порушення позивачем вимог п.п. «е» п.8.7.3 Правил дорожнього руху України.
Окрім того, судом першої інстанції в судовому засіданні від 14.02.2017 допитано в якості свідка ОСОБА_2 , який дав показання про те, що він 08.01.2017 перебував в автомобілі ОСОБА_1 , який рухався по перехрестю вул. Галицька та вул. Добролюбова м. Івано-Франківська, їх зупинив інспектор роти № 4 батальону УПП в м. Івано-Франківськ та повідомив, що вони проїхали перехрестя на червоний сигнал світлофора. Однак, таке твердження не відповідає дійсності, оскільки водій проїхав насправді на жовтий сигнал, щоб уникнути екстренного гальмування у зв`язку з складними погодними умовами.
Отже, вищезазначеним спростовується факт вчинення позивачем адмінітсратвиного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Крім того, відповідно до п. 8.10 Правил дорожнього руху України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.
Згідно з п. 8.11 вищезазначених Правил водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.
Враховуючи вищенаведене, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед перехрещуваною проїзною частиною, а водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.
Отже, апелянтом в порушення вимог ч. 2 ст. 71 КАС України не доведено правомірність прийнятої постанови у справі про адміністративне правопорушення, а сам факт вчиненого не підтверджено належними та допустимими доказами.
Вина позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення грунтується виключно на даних з постанови у справі про адміністративне правопорушення, факт вчинення якого заперечується ОСОБА_1 . Інших доказів, які б, відповідно до ст. 251 КУпАП, свідчили про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, в процесі провадження адміністративної справи, не здобуто. Відсутні і пояснення особи-правопорушника, що спростовує твердження відповідача щодо визнання ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення своєї вини у вчиненні правопорушення.
З наведеного суд першої інстанції дійшов висновку, щодо недоведеності відповідачами, всупереч ч. 2 ст. 71 КАС України, правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відсутності доказів, щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а також не правомірності складання та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим оскаржувана постанова інспектора роти № 4 батальйону УПП в м. Івано-Франківську ДПП лейтенанта поліції Бойчука Л.Є. серії АР № 143489 від 08.01.2017 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн, є протиправною та підлягає скасуванню.
Проте, суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог та закрив провадження у справі, оскільки за відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП право закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення має лише орган, до компетенції якого віднесений розгляд справ про адміністративне правопорушення, а не адміністративний суд, який перевіряє правомірність винесеної таким органом постанови, а тому відсутні правові підстави для закриття провадження у справі.
З огляду на те, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про її скасування в частині закриття провадження у справі.
Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.
Постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 лютого 2017 року у справі № 456/165/17 скасувати в частині закриття провадження у справі.
У решті постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 лютого 2017 року у справі № 456/165/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення.
На постанову протягом двадцяти днів, з дня складення її у повному обсязі, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. Я. Качмар
В. В. Ніколін
Постанова в повному обсязі складена та підписана 27.11.2017.