Справа № 162/920/17
Суддя: Гладіч Н. І.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №162/920/17
Номер провадження 2-а/162/291/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2017 року смт. Любешів

Любешівський районний суду Волинської області в складі:

головуючого-судді Гладіч Н.І.,

за участю секретаря Гичук О.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача Вознюка Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції № 4 Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського відділу поліції ГУНП у Волинській області Вознюка Руслана Івановича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора СРПП № 4 Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області Вознюка Р.І. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 011587 від 28.09.2017 року.

Дана обставина підтверджується постановою серії ДР № 011587 від 28.09.2017 року, відповідно до якої він, ніби-то, цього дня о 23 год. 30 хв. на 135 км автодороги Р-14 керував трактором марки „Jinma 244", реєстраційний номер НОМЕР_1, не маючи відповідних документів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню як таку, що не відповідає вимогам закону та дійсним обставинам події. Вказав, що він адміністративне правопорушення, зазначене в оскаржуваній постанові, не скоював, оскільки у вказаний час та місці трактором не керував, а був у його кабіні в якості пасажира, про що повідомляв відповідача при зупинці транспортного засобу. Доповнив, що відповідач його пояснення та пояснення свідка ОСОБА_4, який також їхав в кабіні вказаного транспортного засобу в якості пасажира, проігнорував та притягнув до його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а тому просить скасувати оскаржувану постанову як незаконну.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги із зазначених підстав підтримав повністю. Крім того, доповнили, що ОСОБА_1 оскаржувану постанову отримав 29.09.2017 року, разом з тим 25.10.2017 року поштовим зв"язком позивач отримав копію тієї ж постанови, однак уже за двома статтями - за ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. та у фабулі якої містилися відомості, що ОСОБА_1 ніби-то, крім того, ще здійснив маневр повороту без показчика повороту. Вважають такі дії відповідача незаконними, а тому просять постанову відповідачасерії ДР № 011587 від 28.09.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень визнати протиправною та скасувати її.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказав, що своє рішення, зокрема, щодо винесення постанови серії ДР № 011587 від 28.09.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, прийняв правомірно. Просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1

Заслухавши думку сторін по справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, допитавши свідків, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В суді встановлено, що 28.09.2017 року відповідачем була винесена постанова серії ДР № 011587 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн., копію якої позивачу ОСОБА_1 було вручено 29.09.2017 року біля 01 год 30 хв.

Крім того, встановлено, що 25.10.2017 року ОСОБА_1 поштовим листом отримав постанову серії ДР № 0111587 про накладення на нього адміністративного стягнення уже за двома статтями - за ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові зокрема потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В суді зібрані докази, які свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідачем під час розгляду справи в суді не доведено, що позивач 28.09.2017 року о 23 год. 30 хв. на 135 км автодороги Р-14 керував трактором марки „Jinma 244", реєстраційний номер НОМЕР_1.

Позивач ствердив, що 28.09.2017 року о 23 год. 30 хв. в кабіні трактора, крім нього, перебувало ще дві особи ОСОБА_5 та ОСОБА_4, і саме ОСОБА_5 керував транспортним засобом.

Наведена обставина підтверджується показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4 та частково свідка ОСОБА_6 Свідок ОСОБА_5 категорично ствердив, що у зазначений час та місці він керував трактором марки „Jinma 244", реєстраційний номер НОМЕР_1, на прохання ОСОБА_1 та ОСОБА_4, побачивши працівників поліції, на їх вимогу зупинив транспортний засіб та втік з місця зупинки, оскільки не мав при собі посвідчення водія.

Відповідач Вознюк Р.І. та свідок ОСОБА_7 - працівники поліції, не заперечували, що в кабіні трактора перебувало дві особи, при чому дали суперечливі показання щодо розміщення цих осіб у кабіні транспортного засобу.

Свідок ОСОБА_4 ствердив, що ОСОБА_1 не керував трактором, за кермом перебував ОСОБА_5, який, злякавшись працівників поліції, втік з місця зупинки. Він же доповнив, що трактором марки „Jinma 244", реєстраційний номер НОМЕР_1, належить йому і він мав при собі права тракториста.

Наведені обставини відповідач визнав під час розгляду справи в суді.

Таким чином, в суді беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 28.09.2017 року о 23 год. 30 хв. на 135 км автодороги Р-14 трактором марки „Jinma 244", реєстраційний номер НОМЕР_1, не керував.

Крім того, в суді встановлено, що відповідач - інспектор поліції Вознюк Р.І. розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, з порушенням вимог закону, виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, копію її вручив ОСОБА_1 та корінець до постанови, а пізніше, в період з 29.09.2017 року по 21.10.2017 року вніс до постанови запис про ніби-то вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме: здійснення маневру повороту без показчика повороту.

Однак, як установлено в суді, відповідач Вознюк Р.І., як посадова особа, що розглядає справу, справу про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, не розглядав, пояснення у ОСОБА_1 з приводу даного правопорушення не заслуховував, докази не досліджував, а вніс до постанови неправдивий запис про вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення.

При цьому суд вважає, що відповідач в своїх поясненнях надав неправдиву інформацію суду щодо ніби-то розгляду ним 29.09.2017 року на місці зупинки транспортного засобу справи щодо двох правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, вчинених ОСОБА_1, а тому критично оцінює показання відповідача в цій частині.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, проте відповідач належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, та правомірності свого рішення суду не надав.

Відповідач, складаючи постанову відносно позивача діяв в порушення ст. 280 КупАП - не з'ясував всі обставини, зазначив відомості щодо винності особи у вчиненні адміністративних правопорушень та визначив покарання у межах санкції визначеної ч. 1 ст. 126 КУпАП, не надавши позивачу, як встановлено під час розгляду справи ніяких доказів вчинення правопорушення, що вказує на неправомірність дій відповідача та обгрунтованість позовних вимог позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України „Про Національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції та Закону України „Про Національну поліцію", поліцейський, під час виконання своїх службових обов"язків, зобов"язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Відповідно до п. 1 розділу І „Загальні положення" Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376 (далі - Інструкція), ця Інструкція встановлює порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах (далі - органи поліції), матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначає порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв"язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом із пояснень позивача встановлено, що при його зупинці працівниками поліції він одразу заперечував факт допущення порушень ПДР України, проте працівниками поліції було проігноровано доводи позивача.

Відповідно до приписів Конституції України, Закону України „Про Національну поліцію", та Інструкції відповідач був зобов"язаний скласти протокол по справі про адміністративне правопорушення і не мав права та підстав розглядати справу про адміністративне правопорушення на місці за результатами розгляду справи.

Згідно зі ст. 293 КУпАП встановлено, що орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без змін, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та інше.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона, при розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості; презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, але відповідач в порушення даної статті не довів правомірності своїх дій та неправомірності дій позивача, будь-яких заперечень до суду не надав.

Таким чином, в суді зібрані докази, які свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Отже, в результаті дослідження доказів в судовому засіданні було встановлено, що позивач не вчиняв даних порушень і постанова у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно нього є незаконною та підлягає скасуванню, за відсутністю в його діях складу даних адміністративних правопорушень.

Розподіл судових витрат слід здійснити за правилами статті 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 6, 17, 70-71, 122, 128, 158-163, 167 КАС України, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КпАП України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції № 4 Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського відділу поліції ГУНП у Волинській області Вознюка Руслана Івановичасерії ДР № 011587 від 28.09.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень - визнати протиправною та скасувати її.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Волинській області судові витрати по справі у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень на користь держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Любешівський районний суд протягом десяти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: