Справа № 825/1742/17
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 року Чернігів Справа № 825/1742/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Д`якова В.І.,

за участю секретаря - Андрушко І.М.,

представника позивача - Сидорчука В.М.,

представника відповідача - Дрогана С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними дій Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі - відповідач) щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01.07.2015 по 01.08.2017 та зобов`язання Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 01.08.2017 включно.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачем не була своєчасно нарахована та виплачена позивачу індексація грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 01.08.2017 включно, у зв`язку з цим позивач вважає такі дії відповідача протиправними. Також просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 4500,00 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях (а.с. 18-25). Зазначив, що кошторисними призначеннями Державної прикордонної служби України з липня 2015 року не передбачена виплата індексації грошових доходів персоналу. Отже, з цих причин позивачу індексація з липня 2015 року не нараховувалась. У 2016 та 2017 індексація грошових доходів персоналу Державної прикордонної служби, також не приводилась, у зв`язку з тим, що кошти Чернігівському прикордонному загону для виплати індексації не надходили. Щодо витрат на правову допомогу, відповідача зазначив, що компенсація на правову допомогу може бути проведена тільки у тих випадках, якщо вона полягала у участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні. Враховуючи вказане, просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 проходив службу за контрактом в Чернігівському прикордонному загоні Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України на посаді інспектора служби 3 категорії рульового відділення інспекторів прикордонної служби «Задеріївка» ІІІ категорії (тип Б) (а.с. 34-36).

26.07.2017 наказом начальника Чернігівського Прикордонного загону № 257-ос, відповідно до Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній служби України, з позивачем припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) у запас (а.с. 33).

Наказом начальника Чернігівського прикордонного закону від 01.08.2017 № 266-ос позивача виключено зі списків особового складу загону, всіх видів забезпечення та здійснено розрахунок при звільнені (а.с.11).

Згідно довідки про доходи позивача, яка міститься в матеріалах справи від 09.11.2017 № 423, індексація грошового забезпечення позивачу в період з 01.07.2015 по 01.08.2017 не нараховувалась.

У відповідності до довідки щодо нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.07.2015 по 01.08.2017 від 10.11.2017 № 425 нарахування індексація грошового забезпечення позивачу за вказаний період не проводилось (а.с. 26).

Вважаючи невиплату індексації грошового забезпечення за вказаний період протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених Законом.

Абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України встановлені Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 року № 425, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18 червня 2008 року за № 537/15228 (далі - Інструкція про виплату грошового забезпечення).

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення та індексація грошового забезпечення.

Законом України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ Про індексацію грошових доходів населення (далі - Закон № 1282) визначено правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Статтею 2 Закону № 1282- ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру:

оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до ст. 4 Закону № 1282 - ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Згідно ст. 5 Закону № 1282-ХІІ підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Згідно з п. 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Відповідно до вимог діючих нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

З матеріалів справи вбачається, що нарахування індексації грошового забезпечення колишньому військовослужбовцю ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 з 01 липня 2015 по 01 серпня 2017 не проводилась, що підтверджується довідкою від 10.11.2017 № 425.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що нормами Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078 визначено джерело коштів на проведення індексації. Пунктом 6 Порядку № 1078 безпосередньо не скасовано виплату індексації заробітної плати (грошового забезпечення) та не пов`язано індексацію з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації. В Законі йдеться про фінансові ресурси бюджетів всіх рівнів.

Представник відповідача посилається на неможливість проведення позивачу виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 01.08.2017 у зв`язку із відсутністю кошторисних призначень.

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі Кечко проти України Європейський суд з прав людини встановив, що мало місце порушення ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції, про захист прав людини і основоположних свобод, зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п.23 Рішення).

Так, реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

У зв`язку з цим, Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

З огляду на вищенаведене, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача щодо невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення та зобов`язати нарахувати на виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 01.08.2017 включно.

Стосовно стягнення витрат на правову допомогу у сумі 4500,00 грн., суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 87 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням.

Крім того, у відповідності до частин 1, 3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Так, згідно з частиною 1 статті 1 Закону України від 20.12.2011 № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (640 грн) за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Представник позивача ОСОБА_2 , є фахівцем в галузі права, що підтверджується копією диплома від 06.02.2005 НОМЕР_2 про отримання вищої освіти за спеціальністю «Правознавство» та здобуття кваліфікації юриста (а.с. 31).

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача до суду було надано договір щодо надання правової допомоги від 02.11.2017, акт виконаних робіт про надання правової допомоги позивачу ОСОБА_1 по адміністративній справі № 825/1742/17 від 22.11.2017 у кількості 9 годин, у відповідності до якого довіритель сплатив представнику ОСОБА_2 у поновному обсязі за надану правову допомогу кошти у розмірі 4500, 00 грн., (а.с. 37) та квитанцію до прибуткового касового ордеру від 22.11.2017 № 31/17, згідно якої представником ОСОБА_2 були прийняті від ОСОБА_1 кошти у сумі 4500,00 грн. (а.с.38).

Отже, представником позивача документально доведено факт понесення позивачем витрат на правову допомогу, та їх розмір не перевищує розміру встановленого частиною 1 статті 1 Закону України від 20.12.2011 № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивачу має бути компенсовано за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 витрати на правову допомогу в сумі 4500,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 має бути задоволений повністю.

Керуючись статтями 94, 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України в частині не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01 липня 2015 року по 01 серпня 2017 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 липня 2015 року по 01 серпня 2017 року включно.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків номер НОМЕР_4 ) витрати на правову допомогу в сумі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя В.І. Д`яков