Справа № 815/6132/17
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6132/17
УХВАЛА

29 листопада 2017 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Білостоцький О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2, треті особи: Громадська організація «Рада з захисту законності та правопорядку», Лиманське ВП ГУНП в Одеській області, Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про визнання дій та рішень протиправними, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2, треті особи: Громадська організація «Рада з захисту законності та правопорядку», Лиманське ВП ГУНП в Одеській області, Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, в якому позивач просить суд:

1) визнати дії відповідача протиправними в частині позбавлення особистої свободи та недоторканності позивача 18.11.2017 року протягом більше ніж 3 години на вулиці Лиманній в смт. Нові Біляри;

2) визнати рішення відповідача протиправними в частині позбавлення особистої свободи та недоторканності позивача 18.11.2017 року протягом більше ніж 3 години на вулиці Лиманній в смт. Нові Біляри;

3) визнати дії та рішення відповідача протиправними в частині затримання позивача 18.11.2017 року протягом більше ніж 3 години на вулиці Лиманній в смт. Нові Біляри без складання протоколу про адміністративне затримання більше ніж 3 години;

4) визнати дії відповідача протиправними в частині порушення Правил етичної поведінки поліцейських;

5) визнати дії та рішення відповідача протиправними в частині перешкоджання законній діяльності громадській організації «Рада з захисту законності та правопорядку»;

6) стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я за рахунок Державного бюджету України 145 грн. 95 копійок;

7) стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди за рахунок Державного бюджету України 2 000 000 гривень 00 копійок.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статей 105, 106 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначаються: найменування адміністративного суду, до якого подається позовна заява; ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі; зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Позивач подав позовну заяву, яка не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач у позовній заяві зазначив, що 18.11.2017 року він у складі групи волонтерів громадської організації «Рада з захисту законності та правопорядку» прибули до смт. Нові Біляри Лиманського району Одеської області для проведення вивчення думки місцевого населення стосовно питань соціально-економічного розвитку, рівня довіри до місцевого депутатського корпусу та інших питань.

Під час перебування у вказаному населеному пункті виникла конфліктна ситуація між позивачем та волонтерами громадської організації, з одного боку, та невідомим місцевим мешканцем, головою Новобілярської селищної ради ОСОБА_3, депутатом ОСОБА_4, та невідомим позивачу працівником поліції, з іншого боку.

ОСОБА_1 зазначає, що цей працівник поліції протиправно утримував позивача та інших осіб без складання протоколів про затримання, протоколів про адміністративне правопорушення на місце події.

В подальшому на місце події прибув інспектор сектору реагування патрульної поліції №3 Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 зі своїм напарником, які протягом більш ніж 3,5 годин утримували ОСОБА_1 та інших осіб громадської організації на місці події, внаслідок чого у позивача погіршився стан здоровя та він вимушений був придбати ліки на суму 145,95 грн. в аптеці.

Позивач в адміністративному позові в позовних вимогах №№1-2 просить визнати протиправними дії та рішення інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 в частині позбавлення позивача особистої свободи та недоторканості 18.11.2017 року протягом більше ніж 3 години на вулиці Лиманній в смт.Нові Біляри.

В позовній вимозі №3 ОСОБА_1 просить визнати протиправними дії та рішення відповідача в частині затримання позивача 18.11.2017 року протягом більше ніж 3 години на вулиці Лиманній в смт.Нові Біляри.

При цьому ані в описовій частині адміністративного позову, ані в прохальній його частині позивач не зазначає, які саме дії відповідача щодо позбавлення ОСОБА_1 особистої свободи та недоторканості 18.11.2017 року протягом більше ніж 3 години на вулиці Лиманній в смт.Нові Біляри він оскаржує в позовній вимозі №1, та чи є ці дії тотожними з оскаржуваними позивачем діями Інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 щодо затримання ОСОБА_1 (позовна вимога №3).

Статтею 365 Кримінального кодексу України передбачено кримінальну відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, вчинених працівником правоохоронного органу, а частиною 1 ст. 371 цього ж Кодексу кримінальну відповідальність за завідомо незаконне затримання.

Зазначаючи про вищезазначені неправомірні дії та рішення відповідача щодо незаконного позбавлення позивача особистої свободи та недоторканості, та його затримання протягом більш ніж 3 годин, ОСОБА_1 зазначає у позові лише про звернення головою ГО «Рада з захисту законності та правопорядку» ОСОБА_5 щодо зазначених дій відповідача на гарячі лінії ГУНП в Одеській області та Національної поліції України. Про цьому позивач не зазначає, чи звертався він особисто, чи звертався голова ГО «Рада з захисту законності та правопорядку» або хтось із її членів до слідчого та прокурора в порядку ст.ст. 55, 60, 214 Кримінального процесуального кодексу України з повідомленням про вчиненя кримінального правопорушення з приводу незаконного затримання та позбавлення особистої свободи та недоторканості ОСОБА_1.

Крім того, позивач зазначив в позовних вимогах №№ 2 та 3 про необхідність скасування незаконних рішень інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 щодо незаконного позбавлення позивача особистої свободи та недоторканості, та його незаконного затримання протягом більш ніж 3 годин на вулиці Лиманній в смт.Нові Біляри. При цьому позивач не зазначив адміністративному позові реквізитів цих рішень, не посилається на їх прийняття відповідачем, не додає до адміністративного позову копії цих рішень та не зазначає причин неможливості надання їх до суду.

З урахуванням зазначених зауважень суду щодо викладення ОСОБА_1 позовних вимог №№1-3, суд зазначає, що позивач також не конкретизує і в позовній вимозі №4 які саме дії відповідача щодо порушення Правил етичної поведінки поліцейських він просить визнати протиправними.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Частиною 2 ст.50 КАС України визначено, що позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень.

В позовній вимозі №5 ОСОБА_1 просить визнати протиправними дії та рішення інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 в частині перешкоджання законній діяльності громадської організації «Рада з захисту законності та правопорядку». При цьому зазначена громадська організація не зазначена в адміністративному позові як позивач, тобто особа, про порушення прав або інтересів якої зазначає ОСОБА_1.

Позивач, зазначив у позові, що він є членом громадської організації «Рада з захисту законності та правопорядку», не надає до суду доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом (ч. 3 ст. 50 КАСУ).

Зазначивши в описовій частині позову про порушення його прав, свобод та інтересів декількома працівниками поліції, ОСОБА_1 звертається до адміністративного суду з позовом лише до інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2, що не відповідає положенням ст. 106 КАС України.

Суд зазначає, що позивачем до адміністративного позову в якості доказу надано лише фіскальний чек з аптеки №61 ТОВ НВБФ «Терра» щодо придбання ОСОБА_1 ліків на загальну суму 145,95 грн. В порушення вимог ч.2 ст. 106 КАС України позивачем до суду не надано жодного іншого доказу на обґрунтування заявлених ним позовних вимог. При цьому позивач не надає до суду навіть ті докази, на які він особисто посилається у позові та які, за його твердженням, можуть підтвердити зазначені ним обставини (скарги голови ГО «Рада з захисту законності та правопорядку» ОСОБА_5 до ГУНП в Одеській області, УВБ ДВБ НПУ, Нацполіції України, Генеральної прокуратури України, показання свідків, матеріали службового розслідування, відеозапис, судово-психологічна експертиза та інші докази). ОСОБА_1 також не зазначає місцезнаходження цих доказів та причин неможливості надання їх до суду позивачем.

В позовних вимогах №№6 та7 позивачем поставлено питання про відшкодування йому матеріальної та моральної шкоди за рахунок Державного бюджету України внаслідок ушкодження його здоровя у розмірі відповідно 145,95 грн. та 2000000,00 грн.

Відповідно до ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

В позовних вимогах про відшкодування матеріальної та моральної шкоди ОСОБА_1 не конкретизує якими саме діями або рішеннями інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2, які він оскаржує в позові, йому заподіяні матеріальна та моральна шкода, а з урахуванням зазначень в описовій частині позову про незаконність дій щодо нього інших працівників поліції, не конкретизує дії кожного з них для визначення причинного звязку між завданою йому шкодою та діями кожного з працівників поліції.

Зазначаючи в описовій частині позову про перенесені ним моральні страждання та емоційний стрес, інші негативні наслідки для стану свого здоровя, позивач, окрім фіскального чеку з аптеки, не надав до суду жодного медичного документу на підтвердження зазначених обставин.

Згідно зі ст.108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

У звязку з вищевикладеним, суд вважає необхідним залишити позов без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Суд розяснює позивачу, що недоліки повинні бути усунуті шляхом подання до суду належним чином оформленої позовної заяви відповідно до вимог ст.ст. 105, 106 КАС України, її копій та копій документів відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, надання відповідних доказів у справі.

Згідно з ч.2 ст.108 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-14, 50, 105, 106, 107, 108, 160, 165, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2, треті особи: Громадська організація «Рада з захисту законності та правопорядку», Лиманське ВП ГУНП в Одеській області, Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про визнання дій та рішень протиправними, стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без руху.

Встановити позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

Розяснити позивачу, що у разі не усунення у визначений судом строк недоліків, позов буде повернуто відповідно до приписів ч.3 п.1 ст.108 КАС України.

Ухвалу суду може бути оскаржено шляхом подання через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: О.В. Білостоцький