Справа № 657/1175/17
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 657/1175/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Скригун В.В.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Бойка А.В.

за участю секретаря : Осавуляк О.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_1 на постанову Каланчатського районного суду Херсонської області від 04 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в м. Одесі Департаменту патрульної поліції, інспектора патрульної поліції роти №4 батальйону №2 управління патрульної поліції в м. Одесі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 року ОСОБА_2 (надалі - позивач, ОСОБА_2І.) звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправними дії інспектора роти 4 батальйону Управління патрульної поліції ГУНП в Одеській області; постанову серії АР № 826554 від 17 травня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення визнати протиправною та скасувати; провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення і складу адміністративного правопорушення в його діях.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржена постанова винесена без дотримання процедури притягнення до адміністративної відповідальності. Вказує, що правил дорожнього руху він не порушував. Орган поліції стверджує, що позивач рухався по смузі для руху маршрутних транспортних засобів, однак, на підтвердження факту правопорушення, відповідачем не було надано жодного доказу та не було жодного свідка, який би підтвердив порушення правил дорожнього руху. Також позивача не було ознайомлено із адміністративним протоколом, а в самій постанові вказано, що він відмовився від підпису. Крім того позивачу не було роз'яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, що також являється порушенням його прав. В протоколі не було зазначено свідків правопорушення, хоча на той момент в салоні автомобілю перебував ОСОБА_1, який хотів дати свідчення щодо вказаного правопорушення.

На його думку, інспектор суттєво порушив права позивача, в зв'язку з чим вважає, що оскаржувана постанова була складена неправомірно та підлягає скасуванню.

За наслідками розгляду зазначеної справи Каланчатським районним судом Херсонської області 04 серпня 2017 року прийнято постанову про задоволення позовних вимог.

Визнано протиправними дії інспектора роти 4 батальйону Управління патрульної поліції ГУНП в Одеській області; визнано протиправною та скасовано постанову АР № 826554 від 17 травня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення та закрито провадження по справі.

Приймаючи означене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано суду достатньо доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення та не виконано обов'язок щодо доведення обґрунтованості притягнення його до адміністративної відповідальності, а отже оскаржена постанова є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що судом першої інстанції не було вирішено клопотання відповідача про залишення без розгляду позовної вимоги через несплату судового збору позивачем. Також Департамент патрульної поліції вказує на те, що судом норм чинного законодавства закрито провадження по справ про адміністративне правопорушення, оскільки таке право не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб'єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Також судом першої інстанції, на думку органу поліції, помилково вказано у резолютивній частині, що постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

До Одеського апеляційного адміністративного суду надійшло заперечення на зазначену апеляційну скаргу, в якому позивач простить залишити апеляційну скаргу без задоволення а постанову суду першої інстанції без змін.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Суд апеляційної інстанції вважає можливим розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 17 травня 2017 року о 12:00 год. по вул. Південна Дорога в м. Одеса, ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1. В ході патрулювання та виконання своїх обов'язків, інспектором поліції роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Одеса Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_4 було зупинено вказаний вище автомобіль та складено відносно ОСОБА_2 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія АР № 826554 від 17 травня 2017 року, у сумі 510 грн., мотивуючи тим, що ОСОБА_2 рухався на автомобілі, на якому були відсутні транспортні номерні знаки та їхав по смузі, яка передбачена для руху маршрутних транспортних засобів.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, а саме: порушення правил дорожнього руху, зокрема, частини третьої статті 122 цього Кодексу, яка передбачає відповідальність за порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, розглядають Органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Процедура оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395 (надалі - Інструкція №1395).

Відповідно до п.4 Розділу І Інструкції №1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП.

Таким чином, уповноваженим працівниками підрозділів патрульної служби Національної поліції надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2 і 3 ст.122 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач кваліфікував вчинене позивачем правопорушення за ч.3 ст.122 КУпАП, отже таке правопорушення відноситься до правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху. А тому враховуючи наведені норми, навіть при наявності незгоди позивача із вчиненим адміністративним правопорушенням і стягненням, яке на нього накладається, протокол відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП не складається.

Ухвалюючи оскаржене рішення, суд першої інстанції зазначив про те, що відсутність пояснень свідків викликає сумнів у правомірності протоколу. Колегія суддів не погоджується з таким посиланням суду першої інтанції, оскільки матеріали зазначеної справи не містять будь-якого протоколу про адміністративне правопорушення з огляду на те, що його складення в даному випадку не передбачено чинним законодавством.

Також, зі спірної постанови вбачається, що позивачем під час складання вказаної постанови від підпису відмовився, також в постанові не зазначено будь-яких зауважень стосовно того, що йому не були роз'яснені положення ст.ст.307,308 КУпАП, а також права, передбачені ст.268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови.

Суд першої інстанції у своїй постанові посилається па пояснення свідка ОСОБА_1, який повідомляє, що по правій крайній смузі, якою вони рухались, відповідного дорожнього знаку 5.11 "Смуга для руху маршрутних транспортних засобів" - не було. Та поки вони рухались за своїм маршрутом з Херсонської області в Одеську область через «блокпости», їм ніхто не вказував на відсутність номерних знаків, а отже номерні знаки були.

Апеляційний суд зазначає, що наведені свідчення ніяким чином не доводять, що позивач рухався по маршруту з Херсонської області в Одеську область без порушень Правил дорожнього руху та з наявним реєстраційним номером автомобіля .

Також, та обставина, що свідок не бачив дорожнього знаку 5.11 "Смуга для руху маршрутних транспортних засобів", чи, як пояснює свідок ОСОБА_1 та зазначає суд першої інстанції, що знака не було, не означає, що відповідний дорожній знак там не встановлено. Даний дорожній знак розмішено по вул. вул. Південна дорога і діє на цій ділянці, що підтверджується відповідними фотографіями оглядової таблиці, наявними в матеріалах справи (а.с. 38-39).

Таким чином, апеляційний суд вважає що пояснення свідка ОСОБА_1, які суд першої інстанції поклав в основу свого рішення, жодним чином не доводять протиправність постанови серії АР № 826554 від 17 травня 2017 року, яка є предметом оскарження по даній справі.

Суд апеляіційної інстанції визнає помилковим висновок суду першої інстанції стосовно задоволення позовної вимоги про закриття провадження по справі, оскільки повноваженнями щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення наділений той орган (посадова особа), до компетенції якого належить її розгляд.

Окрім того, суд першої інстанції в резолютивній частині постанови зазначив, що постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає, проте частина 2 статті 171-2 КАС України, відповідно до якої рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає, втратила чинність, як така, що не відповідає Конституції України (є неконституційними) згідно з Рішенням Конституційного Суду №3-рп/2015 від 08.04.2015 року.

Відповідно до ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим у справі обставинам, а рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 198, 202, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Каланчатського районного суду Херсонської області від 04 серпня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в м. Одесі Департаменту патрульної поліції, інспектора патрульної поліції роти №4 батальйону №2 управління патрульної поліції в м. Одесі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення сторонам та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач: ОСОБА_5

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: А.В. Бойко