Справа № 822/2357/17
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2357/17

Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук О.П.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

22 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника позивача: Заєць І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області до Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області в особі відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби, за участю третьої особи - ОСОБА_3 про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2017 року Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області звернулося до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, в якому просило: скасувати постанову ВП №54426373 від 07.08.2017 року відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2017 року залучено в якості третьої особи - ОСОБА_3.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції скасувати.

Відповідач та третя особа, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 07 серпня 2017 року відкрито виконавче провадження ВП №54426373 за виконавчим листом по справі №822/909/17, в якій вказано, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та стягнути з боржника виконавчий збір в сумі 12800 грн.

Однак, позивач вважаючи, постанову про відкриття виконавчого провадження незаконною та такою, що порушує його права, звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

За приписами частини 1 статті 1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст.63 Закону №1404-VIII визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів

Згідно частини 4 статті 18 Закону №1404-VIII вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Частиною 1 ст. 74 Закону №1404-VIII встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

З матеріалів справи слідує, що 07 серпня 2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Секретою О.М. розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого листа №822/909/17 від 18.07.2017 року та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54426373.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №54426373 від 07.08.2017 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №822/909/17 від 18.07.2017 року та надано боржнику строк для виконання рішення суду - 10 робочих днів і стягнено з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 12800 грн.

З врахуванням наведеного, дослідивши матеріали справи та оцінивши доводи апеляційної скарги позивача про відсутність підстав для прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки державний виконавець під час здійснення виконавчих дій та прийняття постанови ВП №54426373 від 18.07.2017 року діяв у межах, в порядку та у спосіб, встановлених законом.

Щодо доводів представника апелянта про відсутність підстав для стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 12800 грн., оскільки відповідальність боржник несе лише за протиправні дії або бездіяльність, а виплата грошової допомоги здійснюється у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1, 2 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Як встановлено з висновку Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 15.08.2017 про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції, ОСОБА_3 призначена одноразова грошова допомога в розмірі 192920,00 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник позивача зазначає, що видатки та фінансування по КЕКВ 2730 "Інші виплати населення" на виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності та втратою працездатності відсутні, отже у зв'язку з відсутністю відповідного фінансового забезпечення боржник позбавлений можливості виконати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року у адміністративній справі № 822/909/17.

Як закріплено в статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Згідно ч. 1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" (чинного на час прийняття оскаржуваної постанови) визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад обов'язковості виконання рішень.

Частиною 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі "Кечко проти України" від 08.11.2005 року № 63134/00 зазначив, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Колегія суддів зазначає, що відсутність у кошторисі Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області коштів для виконання рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути підставою для невиконання вимог Закону та невиплати призначеної ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи зазначене, провівши системний аналіз норм чинного законодавства та дослідивши матеріали справи в повному обсязі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем надано суду достатньо належних доказів, які свідчать про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 71, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 27 листопада 2017 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.