Справа № 813/2487/17
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/10123/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Богаченка С. І.,

суддів - Рибачука А. І., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання - Болюк Н. В.,

представника позивача - Клаптюк О. Т.,

представника відповідача - Сахмана П. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року у справі № 813/2487/17 за адміністративним позовом Приватного підприємства "Фірма "Галич-Кабель" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

10 липня 2017 року Приватне підприємство "Фірма "Галич-Кабель" звернулося в суд з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22 червня 2016 року № 5564806.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що до нього протиправно застосовано штрафні санкції за порушення строку сплати узгодженого грошового зобов'язання, оскільки в межах граничного терміну було перераховано грошові кошти із правильним зазначенням отримувача коштів та призначення платежу, однак на неправильний рахунок, що не може вважатися підставою для висновку про несплату грошового зобов'язання у встановлений законодавством строк.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби подав апеляційну скаргу на неї, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано тієї обставини, що неналежне заповнення позивачем платіжного документа призвело до несвоєчасної сплати ним узгодженої суми грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, що свідчить про правомірність застосування до нього штрафних санкцій оскарженим податковим повідомленням-рішенням.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Представник позивача в судовому засіданні заперечила проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржене рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просила відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби проведено камеральну перевірку Приватного підприємства «Фірма «Галич-Кабель» з питань дотримання вимог пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України щодо своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за І квартал 2017 року, за результатами проведення якої складено акт від 31 травня 2017 року № 120/28-10-48-06/33359491.

Вказаний акт перевірки містить висновок про затримку на 17 днів сплати позивачем узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого за І квартал 2017 року, чим порушено пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України.

На підставі вказаного вище акта перевірки Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби прийнято податкове повідомлення-рішення від 22 червня 2017 року № 5564806, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 10 % від суми грошового зобов'язання, сплаченого з порушенням строку, у сумі 3699,56 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався тим, що оскаржене податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки позивачем своєчасно виконано обов'язок зі сплати податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1. статті 57 цього ж Кодексу, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу України передбачено, що базовий податковий (звітний) період для податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки дорівнює календарному року.

Згідно з пунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 Податкового кодексу України податкове зобов'язання за звітний рік з податку сплачується юридичними особами авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що настає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу, зокрема, при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що за несплату платником податку узгодженої суми грошового зобов'язання у межах строку, встановленого законодавством, передбачена відповідальність у вигляді застосування штрафних санкцій.

Разом з тим, для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов'язання необхідно встановити, що у встановлений законодавством строк, платник податків не вчиняв дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до бюджету.

Відповідно до статті 43 Бюджетного кодексу України при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Як видно з матеріалів справи, рішенням Державної фіскальної служби України від 27 грудня 2016 року № 28219/6/99-99-07-01-04-15-ВПП було змінено основне місце обліку Приватного підприємства «Фірма «Галич-Кабель» як великого платника податків шляхом переведення із Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до Львівського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, що спричинило зміну рахунків для сплати податків.

16 лютого 2017 року позивачем було подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № .

Граничний термін зі сплати узгодженого податкового зобов'язання по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за І квартал 2017 року у сумі 36995,61 грн для позивача - 29 квітня 2017 року.

26 квітня 2017 року, тобто у строк, передбачений пунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 Податкового кодексу України, платіжним дорученням № 10 позивач здійснив оплату податкового зобов'язання у сумі 37045,60 грн, однак, у платіжному дорученні позивач помилково зазначив неправильний рахунок отримувача коштів.

04 травня 2017 року позивачем був направлений лист начальнику Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у Львівській області за вхідним номером 099 про перенесення сплачених коштів на рахунок № 9007.

За наслідками розгляду вказаного листа кошти були перенесені 16 травня 2017 року.

Враховуючи викладене, здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до місцевого бюджету у строк, встановлений законодавством для сплати грошового зобов'язання, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак, дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов'язання не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.

При цьому, суд зазначає, що оскільки такі суми зараховуються на єдиний казначейський рахунок, то помилкове визначення розрахункового рахунку в платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов'язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов'язання у визначений вказаною нормою Податкового кодексу України строк, а відтак і для застосування штрафних (фінансових) санкцій, що узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 16 червня 2015 року у справі № 21-377а15.

З огляду на викладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про виконання Приватним підприємством "Фірма "Галич-Кабель" обов'язку щодо сплати грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в межах строку, встановленого Податковим кодексом України, що свідчить про безпідставність застосування до нього штрафних санкцій оскарженим податковим повідомленням-рішенням.

За наведених обставин, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року у справі № 813/2487/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. І. Богаченко
судді А. І. Рибачук
Д. М. Старунський

Повний текст судового рішення виготовлено 28 листопада 2017 року.