Справа № 804/4986/17
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 жовтня 2017 рокусправа № 804/4986/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Мельника В.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьовій Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2017 року

у адміністративній справі № 804/4986/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2017 року відмовлено у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2017 року № 13546-13 ГУ ДФС України у Дніпропетровській області, яким позивачці визначено податкове зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб у сумі 22916 гри. 67 коп. за податковий період 2017 року.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачкою по справі з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи і ухвалення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і постановлення незаконної та необґрунтованої постанови, яку просить скасувати та прийняти нове рішення про задоволення її вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга позивачки мотивована тим, що суд помилково не врахував долучених нею до матеріалів справи доказів дійсної вартості належного їй на праві власності автомобіля марки АUDІ, модель Q7, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, обєм двигуна 2967 куб.см, яка в дійсності становить 1 095 370,00 (один мільйон девяносто пять тисяч триста сімдесят) гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 08.02.2017 року (в якому зазначено ціну, за яку вона придбала автомобіль та офіційно сплатила), та висновком експертного автотоварознавчого дослідження № КМ про оцінку транспортного засобу від 08 лютого 2017 р., яким визначена вартість транспортного засобу марки АUDІ, модель Q7, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, обєм двигуна 2967 куб.см в розмірі 1 095 358,55 (один мільйон девяносто пять тисяч триста пятдесят девять грн. 55коп.), та що відповідно не перевищує 375 мінімальних заробітних плат, встановленої на 01.01.2017 року, а тому належний їй автомобіль не є обєктом оподаткування.

Апелянт вказує також на те, що судом першої інстанції не було належним чином досліджено експертний висновок та не обґрунтовано і не вмотивовано його відхилення як доказу по справі, що є грубим порушенням норм процесуального права, а незастосування судом норм матеріального права щодо стабільності податкового законодавства суперечить позиції Європейського суду у справах: Yvonne van Duyn v.Home Office щодо принципу юридичної визначеності; «Серков проти України» (заява №39766/05); «Щокін проти України» (заяви №23759/03 та №37943/06); а також положенням статті 267 Податкового кодексу України, статті 58 Конституції України, та наведеній і рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 правовій позиції щодо дії в часі нормативно-правових актів.

На підтвердження зазначених доводів, апелянт посилаючись на приписи пп.4.1.9 п.4.1 п.4.5 ст.4, ст.7, п.8.3. ст.8, пп.10.1.1 п.10.1 ст.10, пп.12.3.4. п.12.3 пп.12.4.3 п.12.4 п.12.5 ст.12 Податкового кодексу України та на пп.267.1.1. пп.267.2.1 п. 267.1, абз.2 пп.267.2.1. п.267.2. ст.267 (в редакції змін, внесених Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 р. № 1797-VІІІ) Податкового кодексу України, акцентує увагу судової колегії на безпідставному застосуванні відповідачем у її випадку Порядок визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України зі змінами, внесеними Постановою КМУ від 21 червня 2017 року №428 «Про внесення змін до Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів», в який було змінено критерії оцінювання транспортних засобів, і з формули розрахунку середньоринкової вартості авто виключено такий критерій, як пробіг автомобіля, а суд першої інстанції проігнорував, що до спірного випадку слід було застосовувати зазначену Методику в редакції постанови КМУ № 66 від 18.02.2016 року та Порядком, затвердженим постановою КМУ від 10.04.2013 р. N 403, які саме і діяли станом на 01 січня 2017 року, тобто, на дату коли згідно довідки офіційного дилера АУДІ - ПП «АЕЛІТА МОТОРС» вартість нового автомобіля марки АUDІ, модель Q7, обєм циліндрів двигуна 2967 куб.см, тип палива - дизельне пальне, тип коробки перемикання передач - автоматична становила 58 835 євро, що за міжбанківським курсом валют на 04 січня 2017 року складало 1 635 613,00 гривень, і відповідно вартість належного їй автомобіля з урахуванням зносу складала 1 044 502,46 гривень, що не перевищує 1 200 000 гривень.

Заслухавши пояснення апелянта, обговоривши доводи її апеляційної скарги та перевіривши за матеріалами справи обґрунтованість висновків суду першої інстанції, та правильність правової оцінки судом першої інстанції спірних правовідносин у цій справі, судова колегія дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги позивачки, виходячи з нижченаведеного

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що оскаржуване у цій справі позивачкою податкове повідомлення-рішення № 13546-13 від 30.06.2017 року, яким визначено податкове зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб у сумі 22916 гри. 67 коп. за податковий період 2017 року, було винесено ГУ ДФС України у Дніпропетровській області ОСОБА_1, як власнику автомобіля марки АUDІ, модель Q7, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, обєм двигуна 2967 куб.см, який з урахуванням приписів ст.267 Податкового кодексу України є об'єктом оподаткування транспортним податком.

Вирішуючи спір у цій справі по суті, судом першої інстанції з метою перевірки доводів позивачки у цій справі щодо протиправності рішення повідомлення відповідача було досліджено розміщений на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Перелік легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2017 році», та встановлено наявність в цьому переліку автомобіля марки АUDІ, модель Q7, тип пального дизель, об'єм циліндрів двигуна 2967 куб.см, 2016 року випуску, а при здійснені судом калькуляції (розрахунку) на офіційному веб-сайті Міністерств економічного розвитку і торгівлі України середньоринкової вартості автомобіля позивач марки АUDІ, модель Q7, тип пального дизель, об'єм циліндрів двигуна 2967 куб.см, 2016 року випуску було встановлено, що середньоринкова даного автомобіля склала 1 245 375,40 грн., внаслідок чого суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що належний на праві власності автомобіль є об'єктом оподаткування транспортним податком, і відповідно підстави для скасування оскаржуваного податкового повідомлення рішення відповідача відсутні.

При цьому, суд першої інстанції достатньо повно та зрозуміло в постанові вмотивував неможливість при вирішенні спору у цій справі брати до уваги як докази протиправності податкового повідомлення рішення відповідача, долучені позивачкою до матеріалів справи висновок експертного автотоварозначного дослідження № КМ від 08.02.2017 року та платіжне доручення щодо сплати позивачкою за автомобіль суми в розмірі 1095358,55 грн., тому доводи апеляційної скарги позивачки в цій частині судова колегія визнає безпідставними та такими, які свідчать лише про власне розуміння позивачкою норм матеріального і процесуального права, що відповідно не може слугувати підставою для скасування законного судового рішення.

Судова колегія в повному обсязі погоджується з висновками суд першої інстанції у цій справі, оскільки п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України зрозуміло прописано, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) га середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом па 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, обєму циліндрів двигуна, типу пального. Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Судом першої інстанцій також перевірено правильність визначення відповідачем розміру мінімальної заробітної плати, з якої позивачці було визначено податкове зобов'язання по транспортному податку та застосування механізму визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей їх віднесення до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що згідно переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2017 (звітного) року, розміщеному Міністерством економічного розвитку і торгівлі України на своєму офіційному веб-сайті, автомобіль марки АUDІ, модель Q7, тип пального дизель, об'єм циліндрів двигуна 2967 куб.см, 2016 року випуску є об'єктом оподаткування згідно норм ПК України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем в межах повноважень та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для його скасування.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що наведенні в апеляційній скарзі доводи повністю спростовуються встановленими у справі обставинами та письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ч.1 ч. 1 ст.198, ст.200, ст.205, 206 КАС України, судова колегія, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов