Справа № 263/8461/17
Суддя: Музика О. М.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/8461/17
Провадження № 2/263/567/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

при секретарі Рудь Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі у порядку письмового провадження справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання неправомірним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернуся до суду з указаним позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 22 березня 2017 року № 57, вирішити питання про стягнення судового збору з відповідача на його користь.

На обґрунтування вимог ОСОБА_1 посилається на те, що постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 лютого 2017 року у справі № 2а/263/10/2017 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради вимоги задоволені, визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, яка виразилася у неприйнятті рішення про видачу спеціального зонального погодження для встановлення металевого гаражу по проспекту АДРЕСА_1 у м. Маріуполі громадянину ОСОБА_1, зобов'язано Виконавчий комітет Маріупольської міської ради упродовж двох місяців прийняти рішення про видачу спеціального зонального погодження.

На порушення вимог ст. ст. 19, 144 Конституції України, без урахування правової позиції суду, викладеній в указаній постанові, без належного обґрунтування відповідач прийняв рішення від 22 березня 2017 року № 57, яким відмовив у видачі спеціального зонального погодження для встановлення металевого гаражу по проспекту АДРЕСА_1 у м. Маріуполі ОСОБА_1

Позивач вважає, що оскаржуване рішення виконавчого комітету прийняте без належного обґрунтування, без відповідних повноважень та підлягає скасування у судовому порядку. Повноваження Виконавчого комітету Маріупольської міської ради визначені у ст. ст. 27-41 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Так, за змістом ст. 31 указаного Закону до повноважень виконавчого комітету міської ради у галузі будівництва не входить прийняття рішень про видачу спеціальних зональних погоджень, у тому числі без належного законодавчого обґрунтування. Одночасно, з мотивувальної частини оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування № 57 вбачається, що колегіальний орган посилався на повноваження, передбачені п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якою між іншим встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. Так, Маріупольська міська рада та Виконавчий комітет Маріупольської міської ради є окремими юридичними особами, які наділені різними повноваженнями, визначеними Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Виконавчий комітет Маріупольської міської ради посилається на повноваження, які взагалі йому не притаманні та відносяться до виключної компетенції ради.

Із постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області вбачається, що позивачем вжиті усі можливі дії, направлені на отримання права оренди земельної ділянки. Отримавши повний текст постанови, позивач направив його до Маріупольської міської ради для прийняття рішення радою та її виконавчим комітетом з урахуванням позиції суду. Проте, виконавчий комітет прийняв рішення від 22 березня 2017 року № 57, яким відмовив у видачі спеціального зонального погодження для встановлення металевого гаражу по проспекту АДРЕСА_1.

У мотивувальній частині оспорюваного рішення Виконавчий комітет Маріупольської міської ради посилається на висновок головного управління містобудування та архітектури Маріупольської міської ради від 12 жовтня 2015 року № 06-02-28/1101-02 та п. 3.2.6 Плану зонування території міста Маріуполь, однак вказаний висновок управління свідчить про те, що наміри позивача відповідають містобудівній документації та чинному законодавству. Оскаржуване рішення необхідне позивачу для набуття права оренди земельної ділянки. Зі своєї сторони позивач ужив усіх можливих заходів та дій, направлених на своєчасне отримання рішень міської ради та її виконавчого комітету та мав «правомірні очікування» на законність та своєчасність розгляду своїх заяв.

Посилаючись на указані обставини, а також на те, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - ОСОБА_2 - до судового засідання не з'явилися, попередньо подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, на позовних вимогах наполягали.

Представник відповідача - Олейніченко О.О. - до судового засідання не з'явилася, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти позовних вимог заперечує, просить відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Так, заперечуючи проти позову, відповідач посилається на те, що доводи позивача з приводу повноважень Виконавчого комітету Маріупольської міської ради не відповідають змісту ст. 144 Конституції України, ст. 31, п. 6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 12 Закону України «Про основи містобудування», оскільки до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать, зокрема, затвердження детальних планів територій за наявності затверджених в установленому законом порядку планів зонування територій, визначення територій для містобудівних потреб, внесення пропозицій щодо встановлення і зміни меж населених пунктів відповідно до закону. Маріупольською міською радою з метою визначення умов та обмежень використання території міста Маріуполя для містобудівних потреб у межах визначених зон, прийнято рішення від 18 червня 2013 року № 6/28-3210 «Про затвердження містобудівної документації «План зонування території міста Маріуполя».

Згідно з п. 3.2.1 «Плану зонування території міста Маріуполя» будівництво об'єктів містобудування, використання нерухомості, інші види землекористування, які віднесені до допустимих видів використання території, потребують зонального погодження. Пунктом 3.2.4 указаного Плану визначено, що прийняття рішення про надання спеціального зонального погодження або відмову в його наданні покладено на виконавчий комітет міської ради. Рішення Маріупольської міської ради від 18 червня 2013 року № 6/28-3210 є чинним та обов'язковим до виконання на відповідній території. У зв'язку з викладеним представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснювалося.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 11, 161 КАС України, виходить з такого.

Судом установлено, що постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 лютого 2017 року у справі № 263/9093/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, Маріупольської міської ради, третя особа - Головне управління містобудування та архітектури Маріупольської міської ради, про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, яка виразилася у неприйняті рішення з питання про видачу спеціального зонального погодження для встановлення металевого гаражу по проспекту АДРЕСА_1 у Центральному районі міста Маріуполя громадянину ОСОБА_1 Зобов'язано повноважений орган - Виконавчий комітет Маріупольської міської ради, упродовж двох місяців з часу набрання даного рішення суду законної сили, прийняти рішення з питання про видачу спеціального зонального погодження для встановлення металевого гаражу по проспекту АДРЕСА_1 у Центральному районі міста Маріуполя громадянину ОСОБА_1 В іншій частині вимог відмовлено (а. с. 10, 11).

Рішенням Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 22 березня 2017 року № 57 відмовлено у видачі спеціального зонального погодження для встановлення металевого гаражу по проспекту АДРЕСА_1 у Центральному районі м. Маріуполя громадянину ОСОБА_1 (а. с. 8).

Відповідно до статті 16 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 180 Земельного кодексу України зонування є різновидом територіального планування, здійснюється у межах населених пунктів, встановлює вимоги щодо допустимих видів забудови та іншого використання земельних ділянок у межах окремих зон. Зонувань здійснюється відповідно до закону.

Правовою основою територіального планування, окрім ЗК України є Закон України «Про основи містобудування», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про Генеральну схему планування території України».

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» містить наступні правила щодо здійснення зонування територій населеного пункту.

Статтею 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон. План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об'єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об'єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів.

План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

Зонування території здійснюється з дотриманням таких вимог: 1) урахування попередніх рішень щодо планування і забудови території; 2) виділення зон обмеженої містобудівної діяльності; 3) відображення існуючої забудови територій, інженерно-транспортної інфраструктури, а також основних елементів планувальної структури територій; 4) урахування місцевих умов під час визначення функціональних зон; 5) установлення для кожної зони дозволених і допустимих видів використання територій для містобудівних потреб, умов та обмежень щодо їх забудови; 6) узгодження меж зон з межами територій природних комплексів, смугами санітарно-захисних, санітарних, охоронних та інших зон обмеженого використання земель, червоними лініями; 7) відображення меж прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об'єктів.

Параметри використання території та будівель, запропонованих для розташування у межах декількох земельних ділянок або окремої земельної ділянки, зокрема, функціональне призначення, граничні поверховість та площа забудови, можливе розміщення на ділянці, є обов'язковими для врахування під час зонування відповідної території.

Перелік зазначених параметрів визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Внесення змін до плану зонування території допускається за умови їх відповідності генеральному плану населеного пункту.

Склад, зміст, порядок розроблення плану зонування території визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

За порушення вимог, встановлених планом зонування території, фізичні та юридичні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

План зонування території затверджується на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання.

План зонування території не підлягає експертизі.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України від 16 листопада 1992 року № 2780-ХІІ «Про основи містобудування» до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій.

Згідно з частиною 2 статті 12 цього Закону до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать: затвердження детальних планів територій за наявності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території; визначення територій для містобудівних потреб; внесення пропозицій щодо встановлення і зміни меж населених пунктів відповідно до закону.

Із системного аналізу наведених норм права слід дійти висновку, що до компетенції Маріупольської міської ради належить саме затвердження відповідно до законодавства плану зонування території міста Маріуполя, а до повноважень Виконавчого комітету Маріупольської міської ради затвердження детальних планів територій за наявності затверджених у встановленому порядку планів зонування територій.

Рішенням Маріупольської міської ради від 13 липня 2013 року затверджено містобудівну документацію «План зонування території міста Маріуполя».

Указаним рішенням визначено умови та обмеження використання території міста Маріуполя для містобудівних потреб у межах визначених зон, розглянуто графічні та текстові матеріали містобудівної документації «План зонування території міста Маріуполя», що виконані державним підприємством «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «ДІПРОМІСТО» імені Ю.М. Білоконя» (м. Київ).

З огляду на указане рішення Маріупольської міської ради слід дійти висновку, що рада у межах наданих їй повноважень, передбачених ч. 1 ст. 12 Закону № 2780-ХІІ затвердила план зонування території м. Маріуполя.

Частиною 3 статті 26 Закону № 2780-ХІІ передбачено, що виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону.

Такі заходи вживаються виконавчим органом у відповідності до ст. 29 цього Кодексу.

У справі предметом оскарження є рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 22 березня 2017 року № 57 про відмову у видачі спеціального зонального погодження для встановлення металевого гаражу по проспекту АДРЕСА_1 в Центральному районі м. Маріуполя громадянину ОСОБА_1 саме з тих підстав, що виконавчий комітет не наділений повноваженнями вирішувати такі питання, оскільки вони віднесені виключено до компетенції ради.

Такі доводи позову судом не приймаються, оскільки спростовуються положеннями ст. ст. 12, 26, 29 Закону № 2780-ХІІ.

Так, Виконавчий комітет Маріупольської міської ради відмовив у видачі спеціального зонального погодження щодо встановлення металевого гаражу на запитуваній позивачем територій, однак у цьому випадку виконавчий орган жодним чином не виконував функції (повноваження), які віднесенні до ради, зокрема, не вирішував питання про затвердження відповідно до законодавства планів зонування територій або відмову в їх затвердженні, а лише у межах наданих йому повноважень, передбачених п. 3.2.6 Планом зонування території міста Маріуполя, шляхом відмови у видачі спеціального зонального погодження, вжив заходів щодо організації забудови (установлення металевого гаражу) відповідно до вимог законодавства.

Підставою позову також наведено, що відповідач відмовив у видачі спеціального зонального погодження, посилаючись на п. 3.2.6 Плану зонування території міста Маріуполя, однак позивач указує, що висновок головного управління містобудування та архітектури Маріупольської міської ради від 12 жовтня 2015 року № 06-02-28/1101-02 свідчить про те, що наміри ОСОБА_1 відповідають містобудівній документації та чинному законодавству.

Відповідно до п. 5.2.3 Плану зонування міста Маріуполя зона змішаної багатоквартирної житлової забудови та громадської забудови Ж-3 призначається для розташування багатоквартирних житлових будинків поверховістю від чотирьох до дев'яти поверхів, супутніх об'єктів повсякденного обслуговування, комунальних об'єктів, а також окремих об'єктів загальноміського та районного значення.

Згідно з пп. «а» п. 5.2.3 Плану, допустимі види використання території (земельної ділянки), які потребують спеціальних погоджень, зокрема, тимчасові металеві гаражі (без улаштування оглядової ями).

За змістом пп. 3.2.1-3.2.6 п. 3.2 Плану зонування території міста Маріуполя будівництво об'єктів містобудування, використання нерухомості, інші види землекористування, які віднесені до допустимих видів використання території, потребують спеціального зонального погодження.

Зазначені погодження можуть проводитись на стадії регулювання забудови або на стадії набуття земельних ділянок фізичними та юридичними особами із земель комунальної та державної власності.

Заявка на спеціальне зональне погодження направляється до спеціально уповноваженого органу з питань містобудування та архітектури, до заявки додається: засвідчені в установленому порядку копії документів про право власності (користування) земельною ділянкою; у разі розташування на земельній ділянці об'єктів нерухомого майна додається копії документів про право власності (користування) зазначеними об'єктами нерухомого майна і паспорту БТІ; ситуаційний план (схема) щодо місцезнаходження земельної ділянки (у довільній формі); викопіювання з оновленого топографо-геодезичного плану М 1:500 з нанесенням меж земельної ділянки і схеми її забудови з означенням об'єктів, що передбачено збудувати або змінити їх характеристики; фотофіксація земельної ділянки (з оточенням); містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками передбачуваного об'єкта будівництва і обґрунтованими намірами забудови (у разі намірів капітального будівництва).

Спеціально уповноважений орган з питань містобудування та архітектури повідомляє через місцеві засоби масової інформації про наміри замовника, визначає порядок і строк внесення пропозицій фізичними та юридичними особами і готує висновок щодо можливості надання спеціального зонального погодження із залученням у разі необхідності органів МНС, охорони культурної спадщини, відповідних місцевих підрозділів землевпорядних, санітарних, природоохоронних органів згідно з їх повноваженнями.

Висновок разом з пропозиціями громадськості подається на розгляд виконавчого комітету міської ради, який приймає відповідне рішення про надання спеціального зонального погодження або відмову у його наданні.

Рішення про надання спеціальних зональних погоджень або про відмову у його наданні повинно бути прийняте у термін не пізніше 30 днів з дня подачі відповідної заяви. Виняток становлять ті випадки, коли із замовником існує домовленість про інші терміни або при проведенні громадських слухань.

Відповідно до висновку до проекту землеустрою щодо відводу земельної ділянки Головного управління містобудування та архітектури Маріупольської міської ради від 13 серпня 2015 року № 06-03/100-02 наміри ОСОБА_1 не суперечать затвердженому плану зонування при умові отримання замовником спеціального зонального погодження у порядку, передбаченому п. 3.2 Плану зонування території міста Маріуполя (а. с. 12).

Згідно з висновком Головного управління містобудування та архітектури Маріупольської міської ради про можливість надання спеціального зонального погодження від 12 жовтня 2015 року № 06-02-28/1101-02, установлення металевого гаражу допускається при умові дотримання норм ДБН 360-92 і без капітального будівництва (а. с. 13).

З огляду на зміст положень Плану зонування території міста Маріуполя та наявних висновків, слід дійти висновку, що ОСОБА_1 дотримані вимоги, які указані у пп. 3.2.2 п. 3.2 Плану, а також на виконання вимог пп. 3.2.3, 3.2.4 п. 3.2 Плану отриманий висновок спеціально уповноваженого органу з питань містобудування та архітектури.

Розділом 6 Плану зонування території міста Маріуполя передбачено планувальні обмеження, де у п. 6.2 передбачені види планувальних обмежень на території міста Маріуполя.

Підпунктом 6.3.20 Плану зонування території міста Маріуполя передбачено, що будівництво, реконструкція, інший порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками багатоквартирних жилих будинків

Згідно з частиною другою статті 13 Конституції України кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону.

Громадяни та юридичні особи у визначеному законом порядку набувають прав власності та користування земельними ділянками відповідно до їх цільового призначення для ведення господарської діяльності або задоволення особистих потреб.

Відносини, пов'язані з набуттям та реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок ґрунтуються на засадах рівності сторін і є цивільно-правовими.

За змістом статей 13, 14 Конституції України, статей 123, 124, 127, 128 ЗК України рішенням органу місцевого самоврядування або державної адміністрації про надання земельної ділянки фізичній особі у власність або в користування здійснюється волевиявленням власника землі і реалізуються відповідні права у цивільних правовідносинах з урахуванням вимог ЗК України спрямованих на раціональне використання землі як об'єкта нерухомості (власності).

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

За змістом статті 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» основними принципами місцевого самоврядування є: народовладдя; законність; гласність; колегіальність; поєднання місцевих і державних інтересів; виборність; правова, організаційна та матеріально-фінансова самостійність в межах повноважень, визначених цим та іншими законами; підзвітність та відповідальність перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб; державна підтримка та гарантія місцевого самоврядування; судовий захист прав місцевого самоврядування.

Проводячи аналіз наведених норм матеріального права, а також зміст Плану зонування території міста Маріуполя, слід дійти висновку, що у разі прийняття Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради рішення, з якого може виникати у громадянина право користування земельною ділянкою, то таке рішення повинно ґрунтуватися на засадах рівності сторін, законності, гласності, а у разі винесення рішення про відмову у виникненні права користування, з урахуванням наведених принципів та у будь-якому випадку таке повинно бути вмотивованим, із наведенням правових підстав для відмови.

Оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування таким вимогам не відповідає, оскільки за наявності позитивних висновків про можливість передачі ОСОБА_1 земельної ділянки для встановлення металевого гаражу по проспекту АДРЕСА_1 у Центральному районі м. Маріуполя, Виконавчий комітет Маріупольської міської ради, відмовивши у видачі спеціального зонального погодження для встановлення металевого гаражу, формально послався на п. 3.2 Плану зонування території міста Маріуполя, не вказавши наявність для такого правових підстав, не навівши мотиви відмови, зокрема, чітких порушень, передбачених у пп. 3.2.2 цього Плану, або обмежень, передбачених розділом 6 цього Плану, з урахуванням зони змішаної багатоповерхової житлової забудови та необхідності, у зв'язку з цим, згоди співвласників багатоквартирних жилих будинків чи без такої.

За формального підходу до відмови у видачі спеціального зонального погодження, рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради не можна визнати таким, що відповідає положенням Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в України» його принципам, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також Закону України «Про основи містобудування», у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування підлягає скасуванню з наведених підстав.

При цьому, доводи сторони позивача щодо висновків, викладених у постанові Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 09 лютого 2017 року правового значення для вирішення цього предмету спору не мають, оскільки предметом спору у ньому визначено саме бездіяльність органу місцевого самоврядування щодо не винесення оскаржуваного рішення у передбачені законом строки, однак жодним чином суд не вирішував питання про те, яке саме рішення має прийняти Виконавчий комітет Маріупольської міської ради.

Відповідно до ст. 94 КАС України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у сумі 640 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 13, 14, 19 Конституції України, ст. ст. 124, 180 Земельного кодексу України, ст. ст. 16, 18, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. ст. 12, 26, 29 Закону України «Про основи містобудування», Плану зонування території міста Маріуполя, ст. ст. 6, 8, 9, 11, 17, 70, 88, 94, 99, 158-163, 167, 183-2, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання неправомірним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 22 березня 2017 року № 57 про відмову у видачі спеціального зонального погодження для встановлення металевого гаражу по проспекту АДРЕСА_1 в Центральному районі м. Маріуполя громадянину ОСОБА_1.

Стягнути із Виконавчого комітету Маріупольської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Маріупольської міської ради.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів від дня отримання її копії.

Суддя О.М. Музика