Справа № 816/389/17
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 р.Справа № 816/389/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Старостіна В.В. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Атол" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2017р. по справі № 816/389/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Атол"

до Машівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області третя особа Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області

про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Атол", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Машівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову начальника Машівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 27.02.2017р. ВП № 48954235.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2017р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Відповідач в своїх запереченнях на апеляційну скаргу просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Від третьої особи на адресу суду не надходило письмових пояснень стосовно поданої апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Господарським судом Полтавської області 16.04.2015р. прийнято судове рішення у справі № 917/2367/14 за позовом прокурора Машівського району в інтересах держави в особі ГУ Держземагенства у Полтавській області до ТОВ НВП "Атол" про зобов'язання повернути земельні ділянки, яке ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.08.2015р. залишено без змін.

Так, на виконання вказаного рішення Господарським судом Полтавської області видано судовий наказ № 917/2367/14 від 03.09.2015р. про примусове виконання рішення та постанови, згідно з яким зобов'язано ТОВ НВП "Атол" повернути земельну ділянку (кадастровий номер 00:002:0014) площею 2,5 га, що знаходиться на території Коновалівської сільської ради Машівського району Полтавської області на умовах, визначених договором оренди землі від 21.09.2011р., державі в особі Головного управління Держземагенства у Полтавській області (а.с. 52).

02.10.2015р. прокурором Машівського району до ВДВС Машівського РУЮ подано заяву про відкриття виконавчого провадження на виконання рішення господарського суду Полтавської області від 16.04.2015р. у справі № 917/2367/14 та судового наказу від 03.09.2015р. (а.с. 53).

З матеріалів справи встановлено, що 07.10.2015р. державним виконавцем органу ДВС Машівського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48954235 (а.с. 55).

Згідно п. 2 вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику надано строк для добровільного виконання рішення суду, а також п. 3 попереджено, що при невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк, рішення буде виконано у примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчим дій.

23.10.2015р. позивач листом № 59/1 повідомив відповідача про наявність наміру виконати вказані судові рішення та вказані постанови органу ДВС у порядку, передбаченому законом та судовим рішенням та з метою забезпечення виконання вказаних судових рішень позивач просив призначити дату, місце, час та осіб передачі вищезазначених земельних ділянок, а також повідомити порядок та механізм повернення даних земельних ділянок державі в особі Головного управління Держземагенства у Полтавській області (а.с. 56).

З наявних в матеріалах справи листів від 30.12.2016р. № 3915 та від 07.02.2017р. № 11.17-37/261 встановлено, що Машівський районний ВДВС ГТУЮ у Полтавській області просив позивача повідомити у встановлений законом термін чи повернуті зазначені земельні ділянки Головному управлінню Держземагенства у Полтавській області та надати відповідні докази, а також попередив про наслідки невиконання судового рішення та вимог державного виконавця (а.с. 60, 61).

Так, у відповідь на лист від 07.02.2017 № 11.17-37/26 позивач надіслав відповідачу лист від 28.02.2017 № 2/1, яким повторно підтвердив про намір виконати судове рішення та повернути орендовані земельні ділянки, повторно просив визначити механізм повернення та призначити дату, місце, час передачі та посадових осіб (прокуратури і ГУ Держземагенства у Полтавській області), які мають забезпечити приймання-передачу земельних ділянок (а.с. 35-36).

27.02.2017р. начальником відділу Машівського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області, за невиконання законних вимог державного виконавця, винесено постанову ВП № 48954235 про накладення на ТОВ НВП "Атол" штрафу в розмірі 5100,00 грн. (а.с. 25-26).

Не погоджуючись з винесеною постановою ВП № 48954235 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки рішення суду в встановлений строк добровільно позивачем не виконано, будь-яких дій, передбачених ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження", позивачем не вчинено, відповідачем правомірно винесено постанову про накладення штрафу від 27.02.2017р. ВП № 48953847, якою на боржника накладено штраф у розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Аналогічне правило міститься і в частині першій статті 115 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції, яка діяла на час відкриття виконавчого провадження) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, яка діяла на час відкриття виконавчого провадження) державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому повноваження у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, яка діяла на час відкриття виконавчого провадження) державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи, щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, яка діяла на час відкриття виконавчого провадження) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Як вище зазначалось, 07.10.2015р. на підставі судового наказу № 917/2367/14 від 03.09.2015р. про примусове виконання рішення та постанови Господарського суду Полтавської області 16.04.2015р. державним виконавцем органу державної виконавчої служби Машівського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48954235, якою зобов'язано ТОВ НВП "Атол" повернути земельну ділянку (кадастровий номер 00:002:0014) площею 2,5 га, що знаходиться на території Коновалівської сільської ради Машівського району Полтавської області на умовах, визначених договором оренди землі від 21.09.2011р., державі в особі Головного управління Держземагенства у Полтавській області (а.с. 55).

Судовим розглядом встановлено, що рішення суду позивачем у добровільному порядку в наданий державним виконавцем строк не виконано.

Колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про необґрунтованість доводів позивача про направлення на адресу відповідача листів з повідомленнями про наявність наміру виконати вказане судове рішення та постанову ВДВС у порядку, передбаченому законом та судовим рішенням, та проханнями визначити дату, місце, час та осіб, уповноважених на приймання-передачу орендованих земельних ділянок та зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, яка діяла на час відкриття виконавчого провадження) за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Отже, вказаною нормою Закону сторонам виконавчого провадження надано право звернутись до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Однак, будь-яких передбачених законом дій для виконання рішення суду у добровільному порядку з моменту відкриття виконавчого провадження, а саме з 07.10.2015р., до моменту винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 27.02.2017р., позивач не вчиняв та доказів вчинення вказаних дій, а ні до суду першої інстанції, а ні до суду апеляційної інстанції не надав та судовим розглядом вчинення таких дій не встановлено.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України від 02.06.2016р. № 1404-VIII "Про виконавче провадження", який набрав законної сили 05.10.2016р., встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що зазначені в обґрунтування позовних вимог причини невиконання судового рішення позивачем не є поважними, а вчинені ТОВ НВП "Атол" дії суд не може визнати достатніми для організації процесу виконання судового рішення.

Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів, вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, виконав обов'язок, покладений на нього відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України та довів суду правомірність прийнятої ним оскаржуваної постанови.

Отже, суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано відмовив в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 03.08.2017р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Атол" залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2017р. по справі № 816/389/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова С.С.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Бегунц А.О.
Повний текст ухвали виготовлений 27.11.2017 р.