Справа № 576/1819/17
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 р.Справа № 576/1819/17

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бенедик А.П. , Мельнікової Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 17.10.2017р. по справі № 576/1819/17

за позовом ОСОБА_1

до Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

02.10.2017 року року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Глухівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі відповідач), в якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо виплати пенсії за віком у розмірі нижчому, ніж прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом; зобовязати відповідача провести перерахунок та виплачувати пенсію за віком в розмірі, не нижчому від мінімального прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01 травня 2017 року.

Постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Глухівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови у перерахуванні розміру пенсії за віком.

Зобовязано Глухівське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області здійснити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1, не меншому ніж мінімальний розмір пенсії за віком з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01 серпня 2017 року до 30 вересня 2017 року.

Стягнуто з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Глухівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги, відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги доводи суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з наступних підстав.

Позивач перебуває на пенсійному обліку у відповідача з 14.05.2014 року, та отримує пенсію за віком, на умовах Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на момент призначення у розмірі 949 грн., та з 01.05.2017 року (після перерахунку пенсії) - 1111 грн. 55 коп.

25.07.2017 року позивач звернулась до відповідача з заявою, в якій просила здійснити їй нарахування пенсії в розмірі, не меншому, ніж прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

04.08.2017 року відповідачем відмовлено, у звязку з тим, що пенсія була призначена достроково (на 36 місяців раніше), тому її розмір зменшується на 18 %, а саме 0,5 % за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

Судом першої інстанції, задовольняючи частково позов, зроблений висновок про те, що дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії слід вважати протиправними, зобовязавши відповідача провести перерахунок та виплату пенсії, не меншому ніж мінімальний розмір пенсії, встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», починаючи з 01.08.2017 року до 30.09.2017 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначає Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», до числа основних державних соціальних гарантій включаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; розміри державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат. Основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 56 років 6 місяців, які народилися з 01 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року.

Статтею 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», встановлено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

У відповідності до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1247 гривень.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

Матеріали справи свідчать про те, що розмір отриманої позивачем пенсії до 01.10.2017 року є нижчим встановленого прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Так, у відповідності з довідкою Глухівського обєднаного управління Пенсійного фонду України від 17.10.2017 року за № 2130/02-35 в жовтні 2017 року позивач отримала пенсію за віком у розмірі 1 452 грн.

В своїй апеляційній скарзі, відповідач посилається на прийняття оскаржуваного рішення, з застосуванням приписів п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію. Зменшення розміру пенсії за віком застосовується протягом усього періоду отримання пенсії незалежно від її виду.

Разом з тим, колегія суддів вказує, що відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Положення Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", оскільки Конституція України, як зазначено в її ст. 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, то суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акту з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18.07.2006 року по справі «Проніна проти України» констатував порушення п. 1 ст. 6 Конвенції. При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначив, що у цій справі заявниця зверталась до національних судів з вимогою вирішити її спір щодо пенсії з органами соціального забезпечення.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що відповідач діяв в порушення вимог Конституції України, оскільки здійснив нарахування та виплату пенсію позивачеві в розмірі меншому за прожитковий мінімум для осіб які втратили працездатність.

Виходячи із викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального права, тому судове рішення не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Згідно до ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, ст.200, ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 17.10.2017р. по справі № 576/1819/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4