Справа № 826/28278/15
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

28 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.А., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Данилюк Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Політичної партії «Опозиційний блок» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом Політичної партії «Опозиційний блок» до Міністерства культури України, треті особи: Служба безпеки України, Рада національної безпеки та оборони, Національна рада з питань телебачення та радіомовлення, Державне агентство України з питань кіно про визнання протиправним дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2015 року Політична партія «Опозиційний блок» звернулась до суду з позовом до Міністерства культури України, треті особи: Служба безпеки України, Рада національної безпеки та оборони, Національна рада з питань телебачення та радіомовлення, Державне агентство України з питань кіно про визнання протиправним дій щодо складання та оприлюднення на офіційному сайті Міністерства культури України Переліку осіб, що створюють загрозу національній безпеці України та зобов'язання Міністерства культури України виключити осіб з Переліку осіб, що створюють загрозу національній безпеці України оприлюдненого 24.12.2015.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити позов в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду підлягає залишенню без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Міністерством культури України 24 грудня 2015 року на своєму офіційному веб-сайті було оприлюднено Перелік осіб, що створюють загрозу національній безпеці України.

Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, та як наслідок відсутність правових підстав до задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність вчинених дій відповідачем, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту інформаційного телерадіопростору України» від 05.02.2015 №159 статтю 15 Закону України «Про кінематографію» доповнено частинами 6 та 7 наступного змісту: Перелік осіб, які створюють загрозу національній безпеці, складає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах культури та мистецтв, на підставі звернень Ради національної безпеки і оборони України, Служби безпеки України, Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах культури та мистецтв, оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті Перелік осіб, які створюють загрозу національній безпеці, та забезпечує своєчасне його оновлення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 № 495 затверджено «Положення про Міністерство культури України».

Зазначеним положенням визначено, що Міністерство культури України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах культури та мистецтв, охорони культурної спадщини, вивезення, ввезення і повернення культурних цінностей, державної мовної політики, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері кінематографії, відновлення та збереження національної пам'яті.

На виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту інформаційного телерадіопростору України» Департамент захисту національної державності Служби безпеки України звертався до Міністерства культури зі списками діячів, діяльність та висловлювання яких створюють загрозу національній безпеці України.

Саме тому 08.08.2015 на офіційному сайті Міністерства культур, який діє відповідно до Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації» було створено рубрику: Перелік осіб, які створюють загрозу національній безпеці. В цій рубриці відповідно до інформації, що надавалася Службою безпеки України оприлюднювалась інформація щодо переліку осіб, які створюють загрозу національній безпеці України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Перелік осіб, що створюють загрозу національній безпеці України складено на підставі списків діячів, діяльність та висловлювання яких створюють загрозу національній безпеці України складених Департаментом захисту національної державності Служби безпеки України від 04.08.2015 №5/1/1-25678, від 24.09.2015 № 5/1/1-31473, від 25.11.2015 № 5/1/1-38738, від 15.12.2015 № 5/1/1-41202, копії яких долучено до матеріалів справи.

Таким чином при оприлюдненні оскаржуваного Переліку осіб, що створюють загрозу національній безпеці України відповідач діяв відповідно до норм Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту інформаційного телерадіопростору України».

Тобто дії відповідача щодо оприлюднення Переліку осіб, які створюють загрозу національній безпеці України носили правомірний та обґрунтований характер, а Міністерство культури діяло законно на підставі та у межах встановлених законом.

Доводи апелянта щодо обов'язку відповідача перед внесення до Переліку осіб, що створюють загрозу національній безпеці України перевіряти достовірність поданої інформації та на власний розсуд враховувати чи не враховувати її при оприлюдненні зазначеного переліку, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки списки діячів, діяльність та висловлювання яких створюють загрозу національній безпеці України складених Департаментом захисту національної державності Служби безпеки України від 04.08.2015 № 5/1/1-25678, від 24.09.2015 № 5/1/1-31473, від 25.11.2015 № 5/1/1-38738, від 15.12.2015 № 5/1/1-41202 та дії щодо складання таких списків не є предметом вирішення даної справи, а отже і вмотивованість включення осіб до таких списків не досліджується судом під час вирішення справи.

Також не приймається до уваги посилання апелянта на порушення його прав та позбавлення права на перегляд фільмів за участі осіб з Переліку осіб, що створюють загрозу національній безпеці України, оскільки відповідно до ст. 15 Закону України «Про кінематограф» Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері кінематографії, відмовляє у видачі державного посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів за наявності принаймні однієї з таких підстав: одним з учасників фільму є фізична особа, включена до Переліку осіб, які створюють загрозу національній безпеці, оприлюдненому в установленому порядку. Тобто факт складання Переліку осіб, які створюють загрозу національній безпеці України не має наслідком автоматичної відмови у видачі чи анулювання державного посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів, рішення щодо відмови у видачі чи анулювання державного посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів приймається за результатом вирішення матеріалів по кожному фільму.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень суд перевіряє чи вчинені вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією і законами України.

Крім того необхідно зауважити, що відповідно до ч.2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України у випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

В свою чергу положеннями ч. 1 ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що здатність мати процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Водночас Політична партії «Опозиційний блок» може представляти інтереси своїх членів якщо це передбачено в статуті у випадках передбаченим законом.

Згідно з п. 8 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Отже, судовому захисту в адміністративному суді підлягає лише порушене право, а отже предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення. Невід'ємною ознакою порушення права особи є зміна стану суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення можливості чи неможливості реалізації її законного права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Разом з цим, оприлюднення відповідачем Переліку осіб, що створюють загрозу національній безпеці України не створює жодних правових наслідків для позивача, не змінює стану його суб'єктивних прав, не породжує настання для нього будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його обов'язки.

Колегія суддів вважає помилковими та необґрунтованими посилання апелянта на ту обставину, що здійснивши дії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту інформаційного телерадіопростору України» Міністерство культури позбавило членів політичної партії «Опозиційний блок» прав передбачених Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки зазначені посилання апелянта фактично ставлять під сумнів конституційність Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту інформаційного телерадіопростору України».

Крім того жодних рішень щодо неконституційності положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту інформаційного телерадіопростору України» Конституційним судом прийнято не було, а тому твердження апелянта щодо порушення його прав і свобод громадян, гарантованих Конституцією України, внаслідок дій Мінкультури по виконанню положень зазначеного Закону, є лише припущеннями апелянта, які жодним доводом та доказом не підтверджені.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження в суді першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження. В порушення вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтувались його вимоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність та обґрунтованість дій Міністерства культури та як наслідок відсутність правових підстав до задоволення позовних вимог.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Політичної партії «Опозиційний блок» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлено 29 листопада 2017 року.