Справа № 816/1538/17
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/1538/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Довгопол М.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

11 вересня 2017 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1І.) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Полтавській області) про визнання протиправною та скасування відмови від 19 вересня 2017 року № 13228/6-17 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у власність земельної ділянки площею 2.0000 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Чорнухинської селищної ради Чорнухинського району Полтавської області, кадастровий номер :00:020:0007; зобов'язання повторно розглянути клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у власність земельної ділянки площею 2.0000 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Чорнухинської селищної ради Чорнухинського району Полтавської області, кадастровий номер :00:020:0007, та винести наказ ( відповідно до уточненої позовної заяви від 03 жовтня 2017 року /а.с. 65- 67/).

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначала, що неодноразово зверталася до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастровий номер :00:020:0007, однак відповідачем проект повертався на доопрацювання із зазначенням різних підстав. Зауважувала, що відповідачем в порушення вимог Земельного кодексу України за результатами розгляду клопотань не вирішено по суті звернення позивача та не оформлено у вигляді відповідного документа - наказу.

Також вказувала, що у листі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 19 вересня 2017 року № 13228/6-17 не зазначено невідповідностей поданої проектної документації вимогам закону, а відтак підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою були відсутні.

Крім того, звертала увагу на те, що зазначений лист оформлено без дотримання вимог Типової інструкції з діловодства від центральних органах виконавчої влади, ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою КМУ від 30.11.2011 № 1242.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Відповідач у письмових запереченнях просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на наявність законних підстав для відмови позивачу у затвердженні проекту землеустрою, викладених у листі від 19 вересня 2017 року № 13228/6-17, оскільки позивачем не в повній мірі було враховано зауваження, зазначені в раніше наданих листах, а також відповідно до відомостей Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників дія кваліфікаційного сертифікату №003624 від 20.08.2013 землевпорядника, яким складено документацію із землеустрою, призупинена 20.08.2017. Відносно посилань позивача на положення ч.8 ст.186-1 Земельного кодексу України зазначав, що вказаною нормою регулюється питання погодження проекту землеустрою, натомість спірні правовідносини виникли з приводу затвердження такого проекту /а.с. 80 - 82/.

Враховуючи положення статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнав за можливе розглядати справу без участі сторін.

Відповідно до приписів частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно із частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на зазначене, суд вирішив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Розпорядженням голови Чорнухинської районної державної адміністрації від 26.07.2011 №285 /а.с.25/ надано дозвіл гр.ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в розмірі 2.0 га із земель запасу на території Чорнухинської селищної ради Чорнухинського району Полтавської області за межами населеного пункту.

Проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки за замовленням позивача складено фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 /а.с.16-63/.

Позивач неодноразово зверталася ГУ Держгеокадастру у Полтавській області із клопотаннями про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Чорнухинської селищної ради Чорнухинського району Полтавської області, кадастровий номер :00:020:0007 .

Листом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 01.06.2017 №6909/6-17 за результатами розгляду клопотання позивача від 18.05.2017 повідомлено про недоліки проекту землеустрою та запропоновано звернутися до розробника землевпорядної документації /а.с.87-88/.

Листом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 14.08.2017 №11871/6-16 за результатами розгляду клопотання позивача від 01.08.2017 повідомлено про врахування не в повній мірі зауважень зазначених в листах ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 06.09.2016 № 6911/6-16, від 06.03.2017 №2153/6-17 та від 01.06.2017 № 6909/6-17, запропоновано звернутися до розробника землевпорядної документації для приведення проекту у відповідність до вимог чинного законодавства /а.с.85-86/.

05 вересня 2017 року ОСОБА_1 вчергове звернулася до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у власність земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Чорнухинської селищної ради Чорнухинського району Полтавської області, кадастровий номер :00:020:0007 /а.с.83/. До заяви додано проект землеустрою, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, лист ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 14.08.2017 № 11871/6-17.

Листом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 19.09.2017 №13228/6-17 позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою /а.с. 84/ з тих підстав, що в представленому на розгляд та затвердження проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки не в повній мірі враховані зауваження, зазначені Головним управлінням в раніше наданих відповідях.

Крім того, враховано, що відповідно до відомостей Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників (станом на 15.09.2017), який є публічним та оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (http://land.gov.ua) дія кваліфікаційного сертифікату інженера - землевпорядника ОСОБА_3М, яким розроблено та підписано проект землеустрою, №003624 від 20.08.2013, призупинена 20.08.2017.

Відповідно до вимог статті 68 Закону України "Про землеустрій" складання документації із землеустрою особою, яку позбавлено кваліфікаційного сертифіката або дія кваліфікаційного сертифіката якої зупинена, забороняється. Документація із землеустрою та технічна документація з оцінки земель, яка була підписана такою особою, є недійсною.

Враховуючи викладене, клопотання позивача залишено без задоволення.

Позивач не погодилася із відмовою у затвердженні проекту землеустрою від 19.09.2017 №13228/6-17, у зв'язку з чим оскаржила її до суду.

Надаючи правову оцінку рішенню Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, викладеному у листі 19.09.2017 №13228/6-17, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту ґ) частини 2 статті 25 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 № 858-IV проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок є одним із видів документації із землеустрою.

За приписами частини 2 статті 50 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Абзацом 2 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно із частиною 8 статті 118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 1 цього Кодексу.

Так, частиною 1 статті 1861 Земельного кодексу України визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

В силу положень частин 4, 5 статті 186 1 Земельного кодексу України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Частиною 3 статті 50 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна для об'єктів будівництва III - V категорії складності, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Відповідно до частини 9 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

За змістом частин 10, 11 статті 118 Земельного кодексу України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Аналіз наведених положень Земельного кодексу України та Закону України "Про землеустрій" свідчить, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягають погодженню у порядку статті 1861 Земельного кодексу України, після чого відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зобов'язаний прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

За приписами частини 13 статті 123 Земельного кодексу України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Як встановлено судом, за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 від 05.09.2017 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Чорнухинської селищної ради Чорнухинського району Полтавської області площею 2,00 га, Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області залишено вказане клопотання без задоволення, про що повідомлено позивача листом від 19.09.2017 №13228/6-17 /а.с. 84/.

Із змісту зазначеного листа Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області суд вбачає, що підставами для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки були: врахування не в повній мірі у наданому проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки зауважень, зазначених головним управлінням в раніше наданих відповідях, а також призупинення 20.08.2017 дії кваліфікаційного сертифікату №003624 від 20.08.2013 ФОП ОСОБА_3, яким складено та підписано проект землеустрою.

Суд акцентує увагу на тому, що у листі від 19.09.2017 №13228/6-17 не зазначено, які саме зауваження відповідача не враховано у проекті землеустрою, а також в яких листах такі зауваження викладалися.

У письмових запереченнях відповідачем також не конкретизовано перелік зауважень, які позивачем не враховано у проекті землеустрою.

Враховуючи те, що із змісту листа від 19.09.2017 №13228/6-17 неможливо встановити, в чому полягала невідповідність проекту землеустрою вимогам законодавства, а відтак і визначити підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою, якими керувався відповідач, рішення відповідача в частині посилань на неврахування зауважень є необґрунтованим.

Відносно іншої підстави для відмови у затверджені проекту землеустрою, а саме: призупинення 20.08.2017 дії кваліфікаційного сертифікату №003624 від 20.08.2013 інженера-землевпорядника ОСОБА_3, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України "Про землеустрій" розробниками документації із землеустрою є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою; фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Згідно з частиною восьмою статті 68 Закону України "Про землеустрій" складення документації із землеустрою особою, яка не отримала кваліфікаційного сертифіката, яку позбавлено кваліфікаційного сертифіката або дія кваліфікаційного сертифіката якої зупинена, забороняється. Документація із землеустрою та технічна документація з оцінки земель, яка була підписана такою особою, є недійсною.

Судом встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на замовлення позивача розроблено та підписано сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_3 /а.с.16 - 63/.

Проект містить копію кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника №003624 від 20.08.2013, виданого ОСОБА_3 /а.с. 63/.

Також у проекті наявний висновок відповідного відділу Держгеокадастру про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 24.04.2017, яким погоджено вказаний проект землеустрою /а.с. 62/. У пункті 8 згаданого висновку зазначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідає земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам.

Таким чином, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розроблений ФОП ОСОБА_3, 24.04.2017 погоджено у порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, з урахуванням норм постанови Кабінету ОСОБА_2 України від 31.08.2016 № 580 "Деякі питання реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру".

Аналіз положень частини 3 статті 50 Закону України "Про землеустрій", яка містить вичерпний перелік документів, які включаються до проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, свідчить, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки є складеним після формування усіх документів, передбачених цією статтею, в тому числі матеріалів погодження проекту землеустрою.

Дослідивши в ході розгляду справи копії документів проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, складеного ФОП ОСОБА_3 на замовлення позивача, суд приходить до висновку, що ФОП ОСОБА_3 завершено складення проекту землеустрою не пізніше 24.04.2017, тобто дати його погодження відділом Держгеокадастру в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України.

За таких обставин посилання у листі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 19.09.2017 №13228/6-17 на те, що 20.08.2017 призупинена дія кваліфікаційного сертифікату №003624 від 20.08.2013 інженера-землевпорядника ОСОБА_3, суд вважає безпідставним, оскільки призупинення кваліфікаційного сертифікату відбулося після складення та підписання розробленого на замовлення позивача проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Чорнухинської селищної ради Чорнухинського району Полтавської області.

На момент складання документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Чорнухинської селищної ради Чорнухинського району Полтавської області, кадастровий номер :00:020:0007, інженер-землевпорядник ОСОБА_3 мав діючий кваліфікаційний сертифікат, відтак документація із землеустрою не є недійсною в розумінні статті 68 Закону України "Про землеустрій".

Отже, рішення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, оформлене листом від 19.09.2017 №13228/6-17, не містить передбачених Земельним кодексом України підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а відтак є необґрунтованим, у зв'язку з чим підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги у відповідній частині підлягають задоволенню.

Відносно вимог позивача в частині зобов'язання повторно розглянути клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у власність земельної ділянки площею 2.0000 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Чорнухинської селищної ради Чорнухинського району Полтавської області, кадастровий номер :00:020:0007 та винести наказ, суд зазначає наступне.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо винесення наказів про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі земельних ділянок у користування є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету ОСОБА_2 Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_2 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині зобов'язання винести наказ, з огляду на втручання в дискреційні повноваження відповідача, є такими, що виходять за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягають.

Отже, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги про зобов'язання вчинити дії, та, вийшовши за межі позовних вимог з метою повного захисту прав позивача, зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 05 вересня 2017 року (вх. № Л- 20930/0/5-17) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у власність земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Чорнухинської селищної ради Чорнухинського району Полтавської області, кадастровий номер :00:020:0007, з урахуванням висновків суду.

За викладених обставин позов підлягає частковому задоволенню.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі Проніна проти України від 18 липня 2006 року Європейський суд з прав людини вказав, що п.1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що самостійною та достатньою підставою для задоволення позову є висновок суду про те, що спірне рішення відповідача не ґрунтується на вимогах Земельного кодексу України, необхідність надання оцінки іншим аргументам позивача у даній справі відсутня.

Частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З огляду на те, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 1280 грн і суд дійшов висновку про повне задоволення однієї немайнової позовної вимоги та часткове задоволення іншої немайнової позовної вимоги, сума судових витрат, яка підлягає присудженню позивачу пропорційно до задоволених позовних вимог, складає 960 грн.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (ідентифікаційний код 39767930) на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 960 (дев'ятсот шістдесят) гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-11, 71, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, оформлене листом від 19.09.2017 № 13228/6-17, про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2.0000 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Чорнухинської селищної ради Чорнухинського району Полтавської області, кадастровий номер :00:020:0007.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 05 вересня 2017 року (вх. № Л- 20930/0/5-17) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у власність земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Чорнухинської селищної ради Чорнухинського району Полтавської області, кадастровий номер :00:020:0007, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (ідентифікаційний код 39767930) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 960 (дев'ятсот шістдесят) гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.В. Довгопол