Справа № 826/12957/17
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову щодо вжиття заходів забезпечення позову

27 листопада 2017 року м. Київ № 826/12957/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В., при секретарі судового засідання Грабовському В.А. розглянувши в попередньому судовому засіданні клопотання про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ВІП ТРАНС БУД»
до третя особаДержавної фіскальної служби України, Міністерства фінансів України Міністерство юстиції України
провизнання незаконним та нечинним абз. 3 п.п. 2 п. 6 наказу №567 від 13.06.2017р.,
за участі:

представників позивача - Ірговцова М.І., Єзеров А.А.

представника відповідача - 1 - Наталич А.А.,

представника відповідача - 2 - Петричук І.М.,

представника третьої особи - Дудник А.О.

На підставі ч. 7 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 27 листопада 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІП ТРАНС БУД» звернулось з позовом до Державної фіскальної служби України та Міністерства фінансів України, за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Міністерства юстиції України про визнання незаконним та нечинним положення абз. 3 п.п. 2 п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017р. №567 «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.06.2017р. за №753/30621).

27 листопада 2017 року представником позивача через канцелярію суду подано клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії положення абз. 3 п.п. 2 п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017р. №567 «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.06.2017р. за №753/30621) до ухвалення рішення в адміністративній справі.

В судовому засіданні представники позивача підтримали клопотання про забезпечення адміністративного позову.

Представники відповідачів - 1 та 2 проти задоволення клопотання про забезпечення адміністративного позову заперечили.

Розглянувши клопотання про забезпечення адміністративного позову, заслухавши пояснення представників сторін, суд відмовляє в його задоволенні з огляду на наступне.

Згідно з частиною першої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидним є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Із вказаної норми вбачається, що законодавець встановив три підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову у справі, зокрема такими є:

існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат;

наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

Способами забезпечення адміністративного позову є зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються та заборона вчиняти певні дії, а заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

При розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з врахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв'язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивачем не наведено суду вагомих та переконливих доказів наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також, що ознаки протиправності рішення суб'єкта владних повноважень є очевидними.

Як слідує із позовної заяви, публічно-правовий спір між сторонами існує щодо правомірності абз. 3 п.п. 2 п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017р. №567 «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.06.2017р. за №753/30621). Правомірність та оцінка прийняття даного рішення підлягає з'ясуванню під час розгляду справи по суті про його оскарження та буде дана судом за результатами розгляду справи.

У судовому засіданні представник позивача зазначив, що з серпня 2017 року всі податкові накладі ТОВ «ВІП ТРАНС БУД» реєструвались в Єдиному реєстрі податкових накладних не та блокувались.

В обґрунтування клопотання про забезпечення адміністративного позову представник позивача також зазначив, що абз. 3 п.п. 2 п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017р. №567, порушує права, свободи та інтереси суб'єктів підприємницької діяльності шляхом незаконного блокування реєстрації податкових накладних, що призводить до унеможливлення використання останніми податкового кредиту і, як наслідок, призводить до значних матеріальних втрат, що не підлягають відновленню.

Однак, представником позивача не надано доказів, що ТОВ «ВІП ТРАНС БУД» має право звертатися до суду в інтересах інших таких суб'єктів підприємницької діяльності.

В матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд вбачає, що зупинення оскаржуваного рішення в частині буде фактично вирішенням справи по суті до постановлення рішення в даній справі.

Позивачем не доведено існування обставин, вказаних у частині 1 статті 117 КАС України.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. 117, ст. 118, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІП ТРАНС БУД» відмовити.

Відповідно до частини 6 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Амельохін