Справа № 461/7429/17
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/7429/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2017 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.

секретар Мисько М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошових компенсацій за незалежні для отримання жилі приміщення деяких категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей про визнання незаконним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошових компенсацій за незалежні для отримання жилі приміщення деяких категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, в якому просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Комісії Львівської міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей від 12.05.2017 р. та від 23.08.2017 р..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Комісія ЛМР 12.05.2017 та 23.08.2017 р., всупереч вимогам постанови кабінету Міністрів України від 19.10.2016 року № 719, зі змінами, внесеними постановою кабінету Міністрів України від 21.02.2017 р. №119 відмовила позивачу у виплаті грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, у звязку з тим, що позивач перебуває на квартирному обліку з перевищенням мінімальної норми забезпеченості житловою площею однієї особи і не має права на отримання грошової компенсації відповідно до п. 3 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 р. № 719, зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017 р. № 119 (далі - Порядок). Позивач з такими діями не погоджується, вважає їх незаконними та такими, що підлягають скасуванню судом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав з мотивів наведених у позовній заяві та просить суд його задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.128 КАС України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, які суд вважає достатніми.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, ОСОБА_1, з 13 вересня 2016 року являється інвалідом другої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, що підтверджується довідкою про безпосередню участь в АТО №5 від 27.03.2015 р. та посвідченням інваліда 2 групи ветерана війни - інваліда війни, серії В-І №001546 виданого 13 вересня 2016 р.

Як вбачається із листа Управління житлового господарства Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради № 2501-67 від 11.01.2017 р., наказом директора департаменту житлового господарства та інфраструктури від 19.12.2016 р. №856 «Про розгляд звернення громадян щодо зарахування на квартирний облік та включення у пільгові списки» ОСОБА_1 зараховано на квартирний облік, включено у список для першочергового надання житла (учасник бойових дій АТО) та у список для позачергового надання житла (інвалід війни). ОСОБА_1 перебуває з 19.12.2016 р. за №27014 загальної черги, у списку учасників бойових дій АТО - № 2038, та у списку для позачергового надання житла (інвалід війни) з 19.12.2016 р. за № 2043, та у списку інвалідів війни учасників АТО 53, один.

05 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Начальника управління соціального захисту із заявою про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 19.10.2016 року № 719, зі змінами.

Як вбачається із витягу з протоколу №3, за результатом розгляду заяви ОСОБА_1, засіданням Комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошових компенсацій за незалежні для отримання жилі приміщення деяких категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей 15 травня 2017 року, відмовлено ОСОБА_1 у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, у зв'язку з тим, що заявник перебуває на квартирному обліку з перевищенням мінімальної норми забезпеченості житловою площею однієї особи на 8,85 кв.м. і не має права на отримання грошової компенсації відповідно до пункту 3 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2016 № 719, зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017 №119.

14 серпня 2017 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Начальника управління соціального захисту із заявою про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 19.10.2016 року № 719, зі змінами.

Як вбачається із витягу з протоколу №8, за результатом розгляду заяви ОСОБА_1, засіданням Комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошових компенсацій за незалежні для отримання жилі приміщення деяких категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей 23 серпня 2017 року, відмовлено ОСОБА_1 у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, у зв'язку з тим, що заявник перебуває на квартирному обліку з перевищенням мінімальне норми забезпеченості житловою площею однієї особи на 6,35 кв.м. і не має права на отримання грошової компенсації відповідно до пункту 3 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, як захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2018 № 719, зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2011 №119.

Суд вважає дії відповідача протиправними, з наступних підстав.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» від 20.12.1991 №2011-ХІІІ та Постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 №719 «Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей», зі змінами, внесеними постановою кабінету Міністрів України від 21.02.2017 р. №119, якою затверджено Порядок та умови надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей.

За приписами ст. 1 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», Закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров'я та активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров'я.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Згідно із п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать також інваліди з числа: військовослужбовців (резервістів, військовозобов'язаних) та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення.

Пунктом 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надаються такі пільги: першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Учасники бойових дій, які дістали поранення, контузію або каліцтво під час участі в бойових діях чи при виконанні обов'язків військової служби, забезпечуються жилою площею, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій, - протягом двох років з дня взяття на квартирний облік.

Згідно з пунктами 4, 6 Порядку та умов надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 №719, субвенція спрямовується на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення у прийнятих в експлуатацію житлових будинках на первинному та вторинному ринку або на інвестування в об'єкти житлового будівництва відповідно до Закону України «Про інвестиційну діяльність» шляхом призначення і виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення сім'ям загиблих осіб, визначених абзацами п'ятим восьмим пункту 1 статті 10, а також для осіб з інвалідністю I-II групи, визначених пунктами 11 14 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та осіб, які втратили функціональні можливості нижніх кінцівок, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, та потребують поліпшення житлових умов (далі - сім'ї загиблих та особи з інвалідністю).

Регіональні органи соціального захисту населення здійснюють розподіл коштів субвенції між районними та міськими органами соціального захисту населення пропорційно кількості сімей загиблих та осіб з інвалідністю та з урахуванням конкретних обставин таких сімей та осіб з інвалідністю у кожному регіоні або можливості задоволення потреби у житлі якомога більшого числа сімей та осіб з інвалідністю відповідно до інформації, поданої виконавчими комітетами районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради.

Під час розподілу субвенції регіональними органами соціального захисту населення кошти розподіляються з урахуванням обов'язкової виплати грошової компенсації на одного отримувача у повному обсязі, визначеному пунктом 20 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 р. № 719.

Відповідно до підпункту 2 пункту а) частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: а) власні (самоврядні) повноваження: облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 ЖК України, громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умові з інших підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Зокрема, відповідно до п.п.7 п. 13 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», затверджених постановою ОСОБА_2 Міністрів Української РСР і Української ОСОБА_2 професійних спілок № 470 від 11.12.1984 р. в останній редакції станом на 08.03.2017 р. (далі - Правила квартирного обліку), до таких осіб належать громадяни, які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім'ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статі старші за 9 років, крім подружжя (в тому числі якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати).

Згідно з п. 14 Правил квартирного обліку, такими, що потребують поліпшення житлових умов, визнаються також громадяни, які проживають у комунальних чи невпорядкованих стосовно умов даного населеного пункту квартирах, особи, які належать до інвалідів війни; особи, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; ОСОБА_3 Союзу, ОСОБА_4 Праці, особи, нагороджені орденами ОСОБА_5, ОСОБА_5, «За службу Батьківщині у Збройних Силах СРСР» усіх трьох ступенів; учасники бойових дій та учасники війни; працівники, які тривалий час сумлінно пропрацювали на одному підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 ЖК УРСР, жиле приміщення може бути надано з перевищенням норми жилої площі, якщо воно складається з однієї кімнати (однокімнатна квартира) або призначається для осіб різної статі.

Підстави відмови у призначенні грошової компенсації визначені п. 15 Порядку, зокрема :

1) загиблий або особа з інвалідністю не належали до одного з військових формувань, визначених в абзаці восьмому, формувань, визначених абзацами шостим і сьомим, або не залучалися до діяльності, визначеної абзацом пятим пункту 1 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту;

2) загиблий або особа з інвалідністю не брав безпосередню участь в антитерористичній операції (відсутня довідка, визначена в підпункті 3 пункту 8 цього Порядку);

3) заявник не є членом сімї загиблого, визначеним в абзацах шістнадцятому - двадцять другому пункту 1 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту;

4) заявник не є особою, визначеною у пунктах 11 - 14 частини другої статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту;

5) заявник не перебуває на квартирному обліку з урахуванням норми, визначеної у пункті 9 цього Порядку;

6) заявник є членом сімї загиблого за категорією, нижчою, ніж категорія, до якої належить інший член цієї ж сімї загиблого, в разі одночасного подання ними заяви на отримання грошової компенсації;

7) заявник є членом сімї загиблого за категорією, нижчою, ніж категорія, до якої належить інший член цієї ж сімї, який вже отримав житло або грошову компенсацію, - до виплати грошової компенсації всім членам сімей загиблих, які перебувають на обліку в Реєстрі і мають першочергове право на таку виплату;

8) заявнику вже надавалося житло або вже виплачувалася грошова компенсація як члену сімї загиблого або як особі з інвалідністю.

Проте, така підстава, як перевищення мінімальної норми забезпеченості житловою площею однієї особи, у п. 15 відсутня.

Окрім того, у рішенні Комісії не зазначено, на підставі якого нормативно-правового акту ґрунтується відмова, а також не взято до уваги, що позивач проживає у своїй квартирі із співвласницею цієї квартири, ОСОБА_6, з якою він не перебуває ні в родинних, ні в жодних інших стосунках (факт проживання підтверджується копією Довідки Форма 2 виданої ЛКП «Південне» 25 жовтня 2017 р. за № 3591).

Отже, із аналізу вказаних вище норм вбачається, що позивач здобув право на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення інвалідам 1, 2 груп з числа військовослужбовців, які брали участь в антитерористичній операції та потребують поліпшення житлових умов, як такий, що перебуває на квартирному обліку і потребує поліпшення житлових умов, оскільки наказ департаменту житлового господарства та інфраструктури від 19.12.2016 р. №856 є чинним.

За таких обставин, суд вважає протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в отриманні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення.

За приписами ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено в установленому законом порядку законність та обґрунтованість відмови позивачу в отриманні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визнати дії відповідача щодо відмови позивачу в отриманні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення - протиправними і така відмова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 94, 158, 160, 161, 162, 163, 167, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати відмову Комісії Львівської міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей від 12.05.2017 р.

Визнати незаконним та скасувати відмову Комісії Львівської міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей від 23.08.2017 р.

Стягнути солідарно з бюджетних асигнувань Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошових компенсацій за незалежні для отримання жилі приміщення деяких категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення або з дня отримання копії постанови.

Суддя І.Р.Волоско.