Справа № 529/1009/17
Суддя: Гвоздик А. Є.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 529/1009/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року Диканський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Гвоздика А. Є.,

при секретарі Цихоцькій Л. М.,

з участю позивача ОСОБА_1,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що, позивач 02. 11. 2017 року, керуючи на власним автомобілем марки "ВАЗ-2104" номерний знак НОМЕР_1 з причепом КРЛ ДНЗ НОМЕР_2 по автодорозі Харків-Полтава в напрямку м. Полтава та о 16 год. 00 хв. перебуваючи поблизу с. Коротич заїхав на АЗС "ОВІС", яка розташована з лівого боку проїзної частини дороги. При цьому на суцільній лінії розмітки мав місце розрив для того щоб здійснити маневр у вигляді повороту ліворуч. У місці заїзду позивача була нанесена розмітка, яка визначала щонайменше 3 смуги руху. Під час повороту інші учасники дорожнього руху на території АЗС, яким могла бути створена перешкода були відсутні. Прикріплений знак 3.21 "В'їзд заборонено" який прикріплений на одній опорі зі знаком 2.1 "Дати дорогу" по ходу руху з лівої сторони позивач тільки помітив коли почав безпосередньо виконувати лівий поворот, і щоб не створювати аварійної ситуації у вигляді перешкоджання руху транспортним засобам, що рухалися за ним, вимушений був його завершити вже на території АЗС. В подальшому працівник патрульної поліції повідомив позивача про порушення ним правил дорожнього руху в частині того, що останній заїхав на заборонений знак 3.21 "В'їзд заборонено" і потім склав постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. При цьому позивач зазначив, що під час складання вказаної постанови патрульний поліції навіть не представився, саму постанову було заповнено нерозбірливим почерком. Не погоджуючись з вказаними діями відповідача позивач звернувся з позовом до суду та просить визнати дії відповідача неправомірними та скасувати вказану постанову.

Позивач ОСОБА_1 у відкритому судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав з підстав викладених ним в своїй позовній заяві та поясненнях наданими ним під час розгляду справи в суді. Просив суд задоволити його позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з"явився про причини своєї неявки суд не повідомив, тому розгляд справи по суті був проведений у його відсутність, на підставі наявних в справі доказів, як це передбачено ч. 4 ст. 128 КАС України.

Вивчивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, перевіривши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що із змісту постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР № 794541 складеного поліцейським СРПП Люботинського ВП Головного управління Національної поліції в Харківській області вбачається, що позивач по адміністративній справі ОСОБА_1 керував на автомобілі марки "ВАЗ-2104" номерний знак НОМЕР_1, в с. Коротич, по вул. Сонячна, 39, здійснив заїзд на АЗС "ОВІС" на заборонений знак 3.21 "В'їзд заборонено", чим порушив Правила дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів ( ч. 1 ст.69 КАС України).

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 70 КАС України Належними доказами, є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справа про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлена відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Згідно п.п. б) п. 2.3. ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 3.21 додатку 1 Правил дорожнього руху України дорожній знак "В"їзд заборонено" забороняє в'їзд усіх транспортних засобів з метою:

- запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом;

- запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком ;

-організації відокремленого в'їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо.

Однак, на думку позивача всупереч вимогам ПДР при в"їзді на територію АЗС, був розміщений дорожній знак "В'їзд заборонено", який погано візуально сприймається та потрапляє у мертву зону видимості, оскільки зустрічні автомобілі його закривають та внаслідок неправомірного встановлення вказаного знаку до адміністративної відповідальності неправомірно притягнутий позивач ОСОБА_1

Згідно ДСТУ 4100-2002 "Дорожні знаки", знак "В'їзд заборонено" повинен застосовуватись, щоб заборонити в'їзд усіх транспортних засобів у випадках, коли треба: запобігти зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом, при цьому на дорогах з декількома проїзними частинами, відокремленими одна від одної бульваром або підійнятою розділювальною смугою, знак допускається установлювати для кожної проїзної частини з одностороннім рухом; запобігти виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, заборонити в'їзд на окрему смугу руху.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам передбаченим ст.ст. 283, 284 КпАП України. Зокрема у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів на які послався правопорушник чи висловлення останніх доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

На підставі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП характеризується умислом або необережністю.

Таким чином, за порушення водієм вимог дорожніх знаків навіть з необережності, настає його адміністративна відповідальність.

Тому в діях позивача дійсно вбачається порушення правил дорожнього руху, а саме п.3.21 ПДР України.

Даний факт в суді не заперечувався в судовому засіданні і самим позивачам ОСОБА_1, бо в підтвердження цього він особисто надав суду фотографії на яких відображено місце розташування дорожнього знаку "В"їзд заборонено" розташованого поблизу в'їзду на територію АЗС "ОВІС".

Обставини, на які посилається позивач, зокрема погана видимість знаку внаслідок невірного його встановлення, що нібито він погано візуально сприймається та потрапляє у мертву зону видимості, не спростовують факт вчинення ним правопорушення та не свідчать про відсутність в його діях складу правопорушення, а на думку суду, є суб'єктивними з боку позивача.

Вказані обставини не звільняють позивача від обов'язку бути уважним, пильно стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, дотримуватися вимог дорожніх знаків та дорожньої розмітки.

За таких обставин вина ОСОБА_1 доведена належними доказами, а тому його притягнення до адміністративної відповідальності відбулось на законних підставах, і його адміністративний позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.122 ч. 1 КУпАП, ст.ст. 69-72,158,159,161, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БР № 794541 від 02 листопада 2017 року відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: