Справа № 242/1875/17
Суддя: Пирогова Л. В.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №242/1875/17
Провадження №2-а/242/842/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року Селидівський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Пирогової Л. В., при секретарі Клименко А.В., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 15.05.2017 року звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, в якому зазначив, що 06.02.2017 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Селидове Донецької області із заявою про перерахунок пенсії за віком відповідно до п. а статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Повідомленням УПФУ в м. Селидове Донецької області від 28.03.2017 року повідомлено, що з 27.01.2017 р. він перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та до його пільгового стажу не зараховано деякі періоди його роботи на підприємствах: ОСОБА_4 в/о Донецьквугілля з 27.09.2004 р. по 31.07.2006 р. через відсутність пільгової довідки, відсутності відомостей про проведення атестації робочих місць, ліквідації підприємства (необхідність направлення документів до комісії при ГУ ПФУ, ТОВ «Донецьке шахто будівельне підприємство» з 10.08.2006 р. по 31.01.2009 р., ТОВ «Донбасвуглерозробка» з 13.02.2009 р. по 07.06.2009 р., Шахтобудівельне управління №7 ДВАТ «Донецькшахтобуд» з 18.06.2009 р. по 27.06.2009 р. через відсутність пільгової довідки, відсутності відомостей про проведення атестації робочих місць, необхідності обрахування за фактичними спусками у разі підтвердження пільгового стажу, ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопрохідка» з 08.06.2010 р. по 27.11.2013 р. - через не здійснення перереєстрації підприємства на підконтрольну територію та неможливості здійснити перевірку відомостей первинними документами, необхідності обрахування за фактичними спусками у разі підтвердження пільгового стажу. Вважає дії відповідача незаконними та такими, що не відповідають діючому законодавству. Просив визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати розглянути повторно заяву від 06.02.2017 р. №278 та зобовязати відповідача зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 27.09.2004 р. по 31.07.2006 р. на підприємстві ОСОБА_4 в/о Донецьквугілля, з 10.08.2006 р. по 31.01.2009 р. на підприємстві ТОВ «Донецьке шахто будівельне підприємство», з 13.02.2009 р. по 07.06.2009 р. на підприємстві ТОВ «Донбасвуглерозробка», з 18.06.2009 р. по 27.06.2009 р. на підприємстві Шахтобудівельне управління №7 ДВАТ «Донецькшахтобуд», з 08.06.2010 р. по 27.11.2013 р. на підприємстві ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопрохідка».

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просить судовий розгляд проводити без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з,явився.

Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, перевіривши матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 звернувся до УПФУ у м. СелидовеДонецької області із заявою № 278 від 06.02.2017 р. про перерахунок пенсії відповідно до п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

УПФУ в м.Селидове від 28.03.2017 року ОСОБА_1 було повідомлено про не зарахування до пільгового стажу певні періоди роботи.

Відповідачем до пільгового стажу ОСОБА_1 не зараховані періоди його роботи на підприємствах: ОСОБА_4 в/о Донецьквугілля з 27.09.2004 р. по 31.07.2006 р. через відсутність пільгової довідки, відсутності відомостей про проведення атестації робочих місць, ліквідації підприємства (необхідність направлення документів до комісії при ГУ ПФУ, ТОВ «Донецьке шахто будівельне підприємство» з 10.08.2006 р. по 31.01.2009 р., ТОВ «Донбасвуглерозробка» з 13.02.2009 р. по 07.06.2009 р., Шахтобудівельне управління №7 ДВАТ «Донецькшахтобуд» з 18.06.2009 р. по 27.06.2009 р. через відсутність пільгової довідки, відсутності відомостей про проведення атестації робочих місць, необхідності обрахування за фактичними спусками у разі підтвердження пільгового стажу, ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопрохідка» з 08.06.2010 р. по 27.11.2013 р. - через не здійснення перереєстрації підприємства на підконтрольну територію та неможливості здійснити перевірку відомостей первинними документами, необхідності обрахування за фактичними спусками у разі підтвердження пільгового стажу..

З трудової книжки серія БТ-ІІ №0906162 позивача вбачається, що він з 27.09.2004 року по 31.07.2006 року на підприємстві ОСОБА_4 в/о Донецьквугілля - гірником по ремонту гірських виробіток 4 розряду підземний з повним робочим днем під землею, позивача звільнено у звязку з ліквідацією шахти (п.1 ст. 40 КЗпП України), що підтверджується записами №25,26 трудової книжки.

З 10.08.2006 р. по 31.01.2009 р. ОСОБА_1 працював на ТОВ «Донецьке шахто будівельне підприємство» прохідник 5 розряду підземний, з повним робочим днем у шахті, позивача звільнено за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України) (записи №№27,28 трудової книжки серія БТ-ІІ №0906162).

З 13.02.2009 р. по 07.06.2009 р. ОСОБА_1 працював на ТОВ «Донбасвуглерозробка» прохідник 5 розряду, з повним робочим днем у шахті, позивача звільнено за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України) (записи №№29,30 трудової книжки серія БТ-ІІ №0906162).

Згідно виписки з наказу №33/1-к від 24.10.2007 р ТОВ «Донбасвуглерозробка» проведено атестацію робочих місць за професією прохідник, підтверджено право на пільгову пенсію за Списком 1 (а.с.19).

З 18.06.2009 р. по 27.06.2009 р. ОСОБА_1 працював на Шахтобудівельне управління №7 ДВАТ «Донецькшахтобуд» прохідник 5 розряду, з повним робочим днем у шахті, позивача звільнено за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України) (записи №№31,32 трудової книжки серія БТ-ІІ №0906162).

Згідно виписки з наказу №177-к від 12.08.2008 р. ДВАТ «Донецькшахтобуд» Шахтобудівельне управління №7 проведено атестацію робочих місць за професією прохідник, підтверджено право на пільгову пенсію за Списком 1 (а.с.18).

З 08.06.2010 р. по 27.11.2013 р. ОСОБА_1 працював на ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопрохідка» прохідник 5 розряду, з повним робочим днем у шахті, позивача звільнено за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України) (записи №№35,36,37,38 трудової книжки серія БТ-ІІ №0906162).

Зі змісту довідки про спуски в підземні гірничі виробітки (шахту) №230 від 09.06.2016 р., довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній №02/363 слідує, що ОСОБА_1 працював на підприємстві ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопрохідка» в якості прохідника зі шкідливими та важкими умовами праці повний робочий день на підземних роботах, що передбачено Списком 1, та здійснював спуски-виїзди в шахту в період з 08.06.2010 р. по 27.11.2013 р. (а.с.20,21)

Згідно наказу та передня №81 від 02.07.2010 р. ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопрохідка» проведено атестацію робочих місць за професією прохідник, підтверджено право на пільгову пенсію за Списком 1 (а.с.22,23).

Перевіривши доводи позову, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з позиції відповідності їх вимогам щодо належності та допустимості, зясувавши всі обставини у справі, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов необхідно задовольнити з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч.4 ст.24 Закону № 1058-IV). До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

На підставі п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у

чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Аналіз наведених норм свідчить, що обчислення страхового стажу за спірні періоди роботи позивача, має проводитись в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії визначається статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно зі статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 (далі Порядок № 637).

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 року №383 затверджений Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Пунктом 3 цього Порядку встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Суд зазначає, що записи трудової книжки про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами повний робочий день в шахті. Записи про спірні періоди роботи здійснені у 2004 - 2013 роках, засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають.

Отже, в даному випадку факт роботи позивача у періоди з 27.09.2004 р. по 31.07.2006 р., з 10.08.2006 р. по 31.01.2009 р., з 13.02.2009 р. по 07.06.2009 р., з 18.06.2009 р. по 27.06.2009 р., з 08.06.2010 р. по 27.11.2013 р. року підтверджується відомостями трудової книжки, які були внесені відповідно до діючого законодавства та в період, коли на території їх розміщення діяли органи державної влади, ніяких дефектів записів трудова книжка не містить.

Крім того, законодавство України передбачає персоніфікований облік відомостей, що використовуються для визначення права на пенсію кожної людини з урахуванням результатів її трудової діяльності. Ведеться облік того, як кожен громадянин та підприємство сплачують страхові внески в Пенсійний фонд України, а також які права на пільгове пенсійне забезпечення має кожен працівник.

У централізованому банку даних Пенсійного фонду України на кожну застраховану особу відкривають електронну персональну облікову картку. У ній, починаючи з 2000 року, накопичуються всі дані про заробіток, страхові внески в Пенсійний фонд, а також відомості про стаж роботи з усіх місць роботи, проведення атестації робочих місць та інші дані, потрібні для правильного призначення пенсій. Звіти в систему персоніфікованого обліку подають страхувальники, тобто роботодавці, особи, які працюють на спрощеній системі оподаткування, та самозайняті особи. Держреєстр зберігає повну інформацію.

З урахуванням наведеного судом встановлено, що пенсійних орган, за наявності належним чином оформленої трудової книжки позивача та відомостей з системи «Персоніфікований облік», не мав правових підстав відмовляти позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Доказів того, що позивач у спірні періоди був зайнятий повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, відповідачем також не надано.

Суд наголошує, що у відповідності до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення.

Суд вважає неспроможними твердження відповідача з приводу того, що для підтвердження стажу роботи позивачем не надано пільгові довідки та копії наказів про атестацію робочих місць підприємств, які знаходиться в населеному пункті, на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження, не є вірним, виходячи з наступного.

За приписами ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У рішенні від 08 липня 2004 року у справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров'я». Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов'язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов'язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов'язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах «Пічкур проти України», «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06 жовтня 2015 року у справі № 816/4505/14, та в силу ст. 244-2 КАС України враховується колегією суддів при розгляді даної справи.

Неприпустимість визнання деяких документів, які були видані на території, неконтрольованій законною Владою, недійсними та такими, що не набули законної сили, підтверджується практикою Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні у справі «Лоізіду проти Туреччини».

Європейський Суд з прав людини дійшов такого висновку: «Суд відмічає, що за наявності фактично існуючих незаконних утворень на території неконтрольованій законною Владою міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей та дій, наприклад, реєстрація народження, смерті або шлюбу, наслідки яких можуть бути проігноровані лише на шкоду жителям тієї чи іншої території».

Щодо відмови відповідача в не зарахуванні періодів роботи з 10.08.2006 р. по 31.01.2009 р. на підприємстві ТОВ «Донецьке шахто будівельне підприємство»; з 13.02.2009 р. по 07.06.2009 р. на підприємстві ТОВ «Донбасвуглерозробка» в звязку з ненаданням наказів про атестацію робочих місць, які були вклеєні в трудову книжку позивача серії БТ-ІІ №0906162, та які взагалі не були взяті відповідачем до уваги, суд вважає відмову безпідставною, з огляду на наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

У справі, що розглядається, суд встановив, що чергова атестація робочих місць на підприємстві ТОВ «Донецьке шахтобудівельне підприємство» була проведена 12.08.2008 року, ОСОБА_1 з 10.08.2006 р. по 31.01.2009 р. працював на посаді прохідник 5 розряду підземний, яка віднесена до переліку робіт, зайнятість на яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1, а відтак період його роботи з 10.08.2006 р. по 31.01.2009 р. має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації, проведеної 12.08.2008 року.

Чергова атестація робочих місць на підприємстві ТОВ «Донбасвуглерозробка» була проведена 24.10.2007 року, ОСОБА_1 з 13.02.2009 р. по 07.06.2009 р.. працював на посаді прохідник 5 розряду підземний, яка віднесена до переліку робіт, зайнятість на яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1, а відтак період його роботи з 13.02.2009 р. по 07.06.2009 р. має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації, проведеної 24.10.2007 року.

В звязку з чим, суд вважає, що відповідач не зараховуючи ОСОБА_1 періоди роботи: 27.09.2004 р. по 31.07.2006 р. на підприємстві ОСОБА_4 в/о Донецьквугілля, з 10.08.2006 р. по 31.01.2009 р. на підприємстві ТОВ «Донецьке шахто будівельне підприємство», з 13.02.2009 р. по 07.06.2009 р. на підприємстві ТОВ «Донбасвуглерозробка», з 18.06.2009 р. по 27.06.2009 р. на підприємстві Шахтобудівельне управління №7 ДВАТ «Донецькшахтобуд», з 08.06.2010 р. по 27.11.2013 р. на підприємстві ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопрохідка» до загального та пільгового стажу, діяв не пропорційно, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовані вищезазначені рішення.

Таким чином, вимоги позивача обґрунтовані та законні, заперечення представника відповідача не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки відповідач діяв всупереч законодавству в сфері пенсійного забезпечення та вийшов за межі своїх повноважень.

З огляду на вищезазначене, суд приходить висновку про обґрунтованість позову і його задоволення в повному обсязі.

Керуючись статтями 1, 3, 6, 8, 19, 22-24,55,124 Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», статтями 2-15, 94, 158-163, 186 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Селидове в Донецькій області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобовязати Селидівське обєднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №278 від 06.02.2017 року про перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах відповідно п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення та зарахувати до пільгового стажу періоди роботи ОСОБА_1: з 27.09.2004 р. по 31.07.2006 р. на підприємстві ОСОБА_4 в/о Донецьквугілля; з 10.08.2006 р. по 31.01.2009 р. на підприємстві ТОВ «Донецьке шахто будівельне підприємство»; з 13.02.2009 р. по 07.06.2009 р. на підприємстві ТОВ «Донбасвуглерозробка»; з 18.06.2009 р. по 27.06.2009 р. на підприємстві Шахтобудівельне управління №7 ДВАТ «Донецькшахтобуд»; з 08.06.2010 р. по 27.11.2013 р. на підприємстві ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка».

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції..

Повний текст постанови складено 27.11.2017 року.

Суддя