Справа № 751/3011/17
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 751/3011/17 Головуючий у 1-й інстанції: Деркач О.Г.
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

28 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Земляної Г.В.,

Ісаєнко Ю.А.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Чернігові Департаменту патрульної поліції Мельниченко Тетяни Олександрівни на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Чернігові Департаменту патрульної поліції Мельниченко Тетяни Олександрівни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Чернігові Департаменту патрульної поліції Мельниченко Тетяни Олександрівни серії АР №666826 від 17.05.2017 про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 вересня 2017 року позов задоволено.

Відповідач - Мельниченко Т.О. в апеляційній скарзі просить суд скасувати зазначену постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови відповідача, ОСОБА_5 17 травня 2017 року о 14 годині 50 хвилин, в м. Чернігові по проспекту Мира, 60 на перехресті проспекту Миру та вулиці В. Чорновола, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора, не надав дороги транспортному засобу, що повертав праворуч та рухався у зустрічному напрямку, чим порушив вимоги пункту 16.6 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР) чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. У зв'язку із цим, до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що наявні у справі матеріали не доводять вини позивача у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як зазначалося, оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення ПДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: <…> правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, <…> частини перша, друга і третя статті 122 <…>.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

З наведеного вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення у зв'язку із вчиненням правопорушення, яке передбачено, зокрема, ч. 2 ст. 122 КУпАП не складається.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Аналіз викладених норм, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (ст. 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення. Тому необгрунтованим є посилання позивача на те, що справу про адміністративне правопорушення відносно нього мало бути розглянуто виключно за місцем розташування органу поліції або за місцем обліку транспортного засобу.

По суті зафіксованого в оскаржуваній постанові правопорушення апеляційний суд звертає увагу на таке.

Відповідно до п. 16.6 ПДР повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Відповідно до визначення п. 1.10 ПДР дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що про порушення водієм п. 16.6 ПДР може свідчити зміна напрямку руху або швидкості зустрічного транспортного засобу, який їде прямо або повертає праворуч, при здійсненні водієм повороту ліворуч. Якщо ж, у цьому випадку, поворот ліворуч не призводить до зміни напрямку руху або швидкості зустрічного транспортного засобу, який їде прямо або повертає праворуч, тобто не створює для цього транспортного засобу перешкод у русі, підстави вважати, що водій не дотримався п. 16.6 ПДР відсутні.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, відповідач відповідно до принципу офіційності повинен доводити в суді факт допущення відповідачем спірного адміністративного правопорушення як підстави для прийняття свого рішення.

Так, відповідач стверджував, що повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора, позивач не надав дороги транспортному засобу, що повертав праворуч та рухався у зустрічному напрямку. Поряд із цим, позивач наголошував на тому, що транспортний засіб, якому, за твердженням відповідача, позивач не дав дороги, не рухався.

З наданого відповідачем до суду відеозапису вбачається, що при спілкуванні з позивачем факт допущення позивачем порушення правил дорожнього руху поліцейські обґрунтовували тим, що зустрічний до позивача транспортний засіб розпочав рух, однак позивач проїхав перехрестя першим. Проте матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів того, що маневр, здійснений позивачем (поворот ліворуч) створив перешкоди для зустрічного транспортного засобу, який розпочинав рух.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, матеріалами справи не підтверджено, а відповідачем не доведено факту порушення позивачем п. 16.6 ПДР. Тому застосування до позивача санкції ч. 2 ст. 122 КУпАП відсутні.

При цьому, колегія суддів відхиляє показання ОСОБА_7 (співробітника поліції) та ОСОБА_8 (знайомої позивача) з огляду на їх суперечність та можливу зацікавленість цих осіб у вирішенні даної справи. Відхиляється також відеозапис, який було долучено до апеляційної скарги, оскільки він не має відношення до факту (події) допущення позивачем спірного порушення.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав на задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції було порушено норми матеріального та/або процесуального права, допущено неповне з'ясування або надано невірну оцінку обставинам які впливають на правильність вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Чернігові Департаменту патрульної поліції Мельниченко Тетяни Олександрівни залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 вересня 2017 року - без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржене до суду касаційної інстанції в порядку та строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Ю.А. Ісаєнко

Повний текст рішення виготовлений 29.11.2017.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Земляна Г.В.

Ісаєнко Ю.А.