Справа № 367/4169/17
Суддя: Оладько С. І.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/4169/17
Провадження № 2-а/367/347/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Оладько С.І.,

при секретарі Костяк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Ірпінського ППС старшого лейтенанта поліції Гамайлюна Мирослава Олеговича про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

22 червня 2017 року Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Ірпінського ППС старшого лейтенанта поліції Гамайлюна Мирослава Олеговича про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, в обґрунтування якого зазначив наступне.

15 червня 2017 року інспектором Ірпінського ППС старшим лейтенантом поліції Гамайлюном М.О. було винесено постанову серії БР № 781472 від 15.06.17 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив рух по тротуару, чим порушив п.11.13. ПДР (Порушення ПДР. Рух ТЗ по тротуарах й пішохідних доріжках).

Відповідно до п.11.13. ПДР, забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під'їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1- 26.3 цих Правил.

Отже, працівник патрульної поліції не має права притягати водія без доказів та без з'ясування всіх обставин справи. Згідно договору №5 оренди нежитлового приміщення від 01.01.2017 по вул. Шевченка, 7, м. Ірпінь, Київської області розташоване кафе «Спокуса». У зв'язку з виробничою необхідністю потребує підвезення товарів та іншого. Дані обставини не були з'ясовані працівником патрульної поліції.

Позивач просить суд: визнати дії відповідача протиправними; скасувати постанову серії БР №781472 від 15.06.2017 року, складеної інспектором - фінського ППС ст. лейтенантом поліції Гамайлюн М.О.; справу відносно ОСОБА_1 в частині притягнення до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП закрити.

У судове засідання позивач не з'явився, від позивача надійшла заява, в якій він підтримав позовні вимоги на підставах, викладених у адміністративному позові, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

У судове засідання відповідач не з'явився, документів які б підтверджували поважні причини неявки у судові засідання не надали, заперечень не надано, повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи і проаналізувавши доводи позивача та відповідні положення Правил дорожнього руху України, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Положеннями ч.1 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення від 15.06.2017 серії БР № 781472 у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме за те, що 15.06.2017 року о 13:20 год. у м. Ірпінь по вул. Шевченка, 7 водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив рух по тротуару, чим порушив п.11.13. ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Отже, постановою у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 781472 від 15.06.2017 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З постанови у справі про адміністративне правопорушення БР № 781472 від 15.06.2017 року вбачається, що в ній не зазначено якими доказами підтверджується, що саме позивач скоїв дане правопорушення, а також зазначені докази не надані Відповідачем і суду.

Таким чином, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено того, що ОСОБА_1 порушив вимоги Правил дорожнього руху, за наведених у постанові обставинах.

Більш того, відповідно до о п.11.13. ПДР, забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під'їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1- 26.3 цих Правил.

Як вбачається з матеріалів справи, було укладено договів №5 оренди нежитлового приміщення від 01.01.2017 по вул. Шевченка, 7, м. Ірпінь, Київської області, де розташоване кафе «Спокуса». Реалізація товарів та іншої продукції вимагає їх підвезення до цього кафе. Дані обставини не були з'ясовані працівником патрульної поліції.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного спливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім постанови по справі про адміністративне правопорушення інших додаткових доказів, свідчень або інших відомостей до постанови, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 відповідачем зібрано не було, постанова таких доказів не містить, також, дані які б спростовували свідчення позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відповідачем в судове засідання надано не було, відповідач не з'явився в судове засідання та не надіслав до суду заперечення на позов, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то така вимога ОСОБА_1 задоволеною бути не може, оскільки відповідно до ст. 247 КУпАП закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, а не адміністративний суд, який перевіряє на правомірність винесену таким органом постанову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 69, 71, 86, 102, 158-163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Ірпінського ППС старшого лейтенанта поліції Гамайлюна Мирослава Олеговича про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 781472 від 15.06.2017 року, складену інспектором Ірпінського ППС старшим лейтенантом поліції Гамайлюном Мирославом Олеговичем відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

В решті частині вимог відмовити.

Копію постанови суду направити сторонам по справі для відома.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів.

Суддя С.І. Оладько