Справа № 203/3998/17
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/3998/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2017 Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Булеці А.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до начальника Східного офісу Держаудитслужби ОСОБА_4 про визнання дій незаконними, визнання протиправною та скасування постанови, закриття провадження по справі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду вищезазначеним позовом, в якому посилався на те, що постановою відповідача від 12.10.2017 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164-2 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн., за порушення встановленого порядку ведення бухгалтерського обліку, а саме: зайве нарахування амортизації та винесення витрат на суму 3664 грн. 19 коп. на автомобілі, які передані Збройним силам України на виконання військово-транспортного обовязку під час мобілізації. Вважає її притягнення до адміністративної відповідальності незаконним та необґрунтованим, оскільки транспортні засоби, передані Збройним силам України для забезпечення їх потреб, що передбачає їх використання та експлуатацію, тобто спричиняє їх зношення, продовжують перебувати на балансі підприємства на окремому субрахунку. Згідно вимогам Податкового кодексу України у податковому обліку підприємства амортизація на транспортні засоби, передані Збройним силам України, не нараховувалась. А відповідно до вимог Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №7 та враховуючи, що транспортні засоби передані Збройним силам України для забезпечення їх потреб та обліковуються на балансі підприємства, останнє мало законні підстави для нарахування амортизації на ці транспортні засоби в бухгалтерському обліку з відображенням на субрахунку 9490 «інші витрати операційної діяльності». В звязку з чим, вважає безпідставними звинувачення щодо внесення недостовірних відомостей в обігово-сальдову відомість за І квартал 2017 року в частині завищення нарахованої амортизації по рахунку №13 «Знос (амортизація) необоротних активів» та завищення у фінансовій звітності форми №1 «Баланс» рядку 1002 «Накопичена амортизація» за І квартал 2017 року на загальну суму 3664 грн. 19 коп. З урахуванням наведеного позивачка просила визнати дії відповідача щодо складання постанови від 12.10.2017 року незаконними, визнати постанову протиправною та скасувати останню.

В судовому засіданні представник позивачки зазначив про підтримання останньою заявлених позовних вимог та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що оскаржувана постанова винесена правомірно та відповідно до норм діючого законодавства.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивачка працює на посаді начальника бюро з обліку основних фондів Державного підприємства «Науково-виробниче обєднання «Павлоградський хімічний завод».

Під час ревізії фінансово-господарської діяльності вказаного підприємства за період з 01.05.2015 року по 30.04.2017 року, що проводилась Східним офісом Держаудитслужби, було виявлено порушення позивачкою встановленого порядку ведення бухгалтерського обліку, а саме: на автомобілі, які передані Збройним силам України на виконання військово-транспортного обовязку під час мобілізації зайво нараховано амортизації та віднесено на витрати кошти в сумі 3664 грн. 19 коп., що є порушенням п.п.1,5 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.п.4,6,23 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №7 «Основні засоби», затвердженого наказом МФУ №92 від 27.04.2000 року.

За вказаним фактом відносно ОСОБА_3 04.10.2017 року складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164-2 КУпАП та 12.10.2017 року винесено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного правопорушення у вигляді штрафу в сумі 170 грн.

Перевіряючи доводи позовної заяви та правомірність винесення оскаржуваної постанови, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.164-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за приховування в обліку валютних та інших доходів, непродуктивних витрат і збитків, відсутність бухгалтерського обліку або ведення його з порушенням установленого порядку, внесення неправдивих даних до фінансової звітності, неподання фінансової звітності, несвоєчасне або неякісне проведення інвентаризацій грошових коштів і матеріальних цінностей, несвоєчасне подання на розгляд, погодження або затвердження річного фінансового плану підприємства державного сектору економіки та звіту про його виконання, перешкоджання працівникам органу державного фінансового контролю у проведенні ревізій та перевірок, невжиття заходів по відшкодуванню з винних осіб збитків від недостач, розтрат, крадіжок і безгосподарності.

Згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Частинами 1,5 ст.9 вказаного Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Відповідно до термінів, наведених в п.4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №7 «Основні засоби», затвердженого наказом МФУ №92 від 27.04.2000 року: амортизація - систематичний розподіл вартості, яка амортизується, необоротних активів протягом строку їх корисного використання (експлуатації); основні засоби - матеріальні активи, які підприємство/установа утримує з метою використання їх у процесі виробництва/діяльності або постачання товарів, надання послуг, здавання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних і соціально-культурних функцій, очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких більше одного року (або операційного циклу, якщо він довший за рік).

Згідно п.6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №7 «Основні засоби», затвердженого наказом МФУ №92 від 27.04.2000 року, об'єкт основних засобів визнається активом, якщо існує імовірність того, що підприємство/установа отримає в майбутньому економічні вигоди від його використання та вартість його може бути достовірно визначена.

Нарахування амортизації здійснюється протягом строку корисного використання (експлуатації) об'єкта, який встановлюється підприємством/установою (у розпорядчому акті) при визнанні цього об'єкта активом (при зарахуванні на баланс), і призупиняється на період його реконструкції, модернізації, добудови, дообладнання та консервації.

Частиною 2 ст.6 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що порядок відшкодування державою вартості майна чи збитків, яких зазнають центральні та місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації, а також громадяни внаслідок вилучення чи примусового відчуження транспортних засобів в особливий період, визначається законом.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію приймання-передача транспортних засобів, залучених під час мобілізації, та їх повернення після оголошення демобілізації здійснюються на підставі актів приймання-передачі, в яких зазначаються відомості про власників, технічний стан, залишкову (балансову) вартість та інші необхідні відомості, що дають змогу ідентифікувати транспортні засоби.

Повернення транспортних засобів власнику здійснюється протягом 30 календарних днів з моменту оголошення демобілізації.

Порядок компенсації шкоди, завданої транспортним засобам внаслідок їх залучення під час мобілізації, визначається Кабінетом Міністрів України.

З огляду на наведені вище положення законодавства та враховуючи, що транспортні засоби були передані Збройним силам України та не використовувались в господарській діяльності Державного підприємства «Науково-виробниче обєднання «Павлоградський хімічний завод», у останнього були відсутні правові підстави для нарахуванням в цей період амортизації.

А тому таке нарахування та внесення відповідних відомостей в обігово-сальдову відомість та у фінансову звітність форми №1 «Баланс» рядку 1002 «Накопичена амортизація» за І квартал 2017 року утворює в діях позивачки склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-2 КУпАП.

В звязку з цим, суд не вбачає підстав для визнання незаконними дій відповідача щодо винесення постанови та визнання її протиправною з цих підстав.

Разом з тим, суд враховує, що згідно ч.1 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Оскільки вчинене позивачкою адміністративне правопорушення не є триваючим та припинило свою дію внесенням відповідних недостовірних відомостей у відповідну фінансову звітність в період з 01.05.2015 року по 30.04.2017 року, адміністративне стягнення у вигляді штрафу на позивачку накладено поза межами встановлених законом строків для застосування такого стягнення.

З огляду на це та положення ст.11 КАС України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_3 про скасування постанови від 12.10.2017 року, як такої, що винесена з порушенням вимог ч.1 ст.38, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до ст.284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, а отже закриття судом провадження в цій адміністративній справі буде свідчити про те, що суд фактично перебере на себе повноваження органу, уповноваженого на це.

В звяжу з цим, в задоволенні позовних вимог про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, позивачці слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.11,71,158-163,171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 до начальника Східного офісу Держаудитслужби ОСОБА_4 про визнання дій незаконними, визнання протиправною та скасування постанови, закриття провадження по справі задовольнити частково.

Скасувати постанову начальника Східного офісу Держаудитслужби ОСОБА_4 від 12 жовтня 2017 року №04/0107/2017пн про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164-2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо останню не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.Ю.Казак