Справа № 826/12122/17
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

23 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

представника позивача Кондратюка В.А.,

представників третьої особи: Саковця А.О., Родіонової О.І., Соловей Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Інвест ЛТД" про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Інвест ЛТД" до державного реєстратора Демченко Марини Олександрівни, Комунального підприємства "Центр державної реєстрації", третя особа: Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до державного реєстратора Демченко Марини Олександрівни, Комунального підприємства "Центр державної реєстрації", третя особа: Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", у якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» м. Київ Демченко Марини Олександрівни індексний номер 36041165 від 07.07.2017 про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, нежитловий будинок, загальною площею 2 590,8 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 115а за публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12-Г, код 00032129), номер запису про право власності: 21285768;

зобов'язати Комунальне підприємство «Центр державної реєстрації» м. Київ відновити в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 989929 на об'єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення, нежитловий будинок, загальною площею 2 590,8 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 115а, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 0, власник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Капітал Інвест ЛТД", , країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 115а, підстава виникнення права власності: дублікат договору купівлі-продажу нежилого будинку, серія та номер; 416 (серія, номер бланка НАМ 83), виданий 12.06.2015, видавник: приватний нотаріус Київського міського територіального округу Колесніченко О.Д.

Разом із адміністративним позовом, позивач подав клопотання про забезпечення позову, шляхом зупинення дії рішення державного реєстратора Демченко Марини Олександрівни, про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, нежитловий будинок, загальною площею 2 590,8 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 115а за публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12-Г, код 00032129), номер запису про право власності: 21285768 та заборони всім органам і суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію прав на майно та їх обтяжень» в тому числі нотаріусам, вчиняти проведення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, щодо об'єкту нерухомого майна: нежилий будинок за номером 115а (сто п'ятнадцять «а») по вулиці Саксаганського у місті Києві в тому числі, вносити записи про інше речове право на підставі договорів оренди, концесії, укладення попередніх договорів, проведення реконструкцій, введення в експлуатацію, записів про іпотеку або заставу та/або розпорядження будь-яким іншим способом даним майна до набрання судовим рішенням законної сили у даній справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову задоволено частково. Заборонено всім органам і суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію прав на майно та їх обтяжень» в тому числі нотаріусам, вчиняти проведення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, щодо об'єкту нерухомого майна: нежилий будинок за номером 115а (сто п'ятнадцять «а») по вулиці Саксаганського у місті Києві в тому числі, вносити записи про інше речове право на підставі договорів оренди, концесії, укладення попередніх договорів, проведення реконструкцій, введення в експлуатацію, записів про іпотеку або заставу та/або розпорядження будь-яким іншим способом даним майна до набрання судовим рішенням законної сили у даній справі.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що наведені позивачем у його клопотанні доводи щодо необхідності зупинення виконання оскаржуваного рішення відповідача до прийняття рішення у справі є обґрунтованими, у зв'язку із чим визнав достатніми підстави для задоволення клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

Третьою особою - ПАТ "Державний ощадний банк України" подано апеляційну скаргу, в якій скаржник, посилаючись на незаконність та необґрунтованість цієї ухвали, просить її скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Позивач подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, у яких просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу місцевого адміністративного суду - без змін.

У судовому засіданні представники третьої особи підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити. Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Представник відповідача до суду не з'явився, хоча він був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидним є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

За змістом цієї правової норми підставою для вжиття заходів забезпечення позову може стати будь-яка із таких обставин:

1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції при постановленні ухвали про забезпечення позову повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з вказаних в ч. 1 ст. 117 КАС України обставин, при цьому суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого, розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявність зв'язку між конкретними заходами до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності труднощів виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Дослідивши наявні у справі матеріали та доводи заявника, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність передбачених ч. 1 ст. 117 КАС України правових підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Предметом спору у даній адміністративній справі є рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, нежитловий будинок.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Зазначені положення кореспондуються з нормами Цивільного кодексу України.

Отже, суд правильно врахував, що державна реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, які підлягають державній реєстрації, обумовлюють виникнення права на нерухоме майно, а тому, з урахуванням предмету позову у даній справі, проведення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, щодо об'єкту нерухомого майна, про який зазначає позивач, матиме наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому.

З урахуванням необхідності збереження існуючого становища задля недопущення заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність передбачених ч. 1 ст. 117 КАС України підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову,

Поряд із цим, згідно з роз'ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з п. 17 Постанови Пленуму ВАСУ № 2 від 06.03.2008 застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що вживаючи заходи забезпечення позову у частині заборони всім органам і суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію прав на майно та їх обтяжень» в тому числі нотаріусам, вносити записи про інше речове право на підставі договорів оренди, концесії, укладення попередніх договорів, проведення реконструкцій, введення в експлуатацію, записів про іпотеку або заставу та/або розпорядження будь-яким іншим способом даним майном, суд вжив заходи забезпечення позову, які є неспівмірними у наведеному вище розумінні, оскільки перебувають поза межами предмету спору у даній адміністративній справі та адресовані фактично невизначеному колу осіб, які не мають відношення до спору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити ухвалу суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

На думку апеляційного суду, суд попередньої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для забезпечення адміністративного позову у розглядуваному випадку.

Разом із тим, застосовані ним заходи забезпечення позову у частині є неспівмірними та не відносяться до предмету спору, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала місцевого адміністративного суду - зміні.

Згідно із роз'ясненням у Постанові Пленуму ВАСУ № 2 від 06.03.2008, оскільки ухвала про забезпечення позову або про його скасування не перешкоджає подальшому провадженню у справі, то ця ухвала в касаційному порядку оскаржена бути не може (абз 3 п. 18).

Керуючись статтями 117, 118, 160, 195, 196, 199, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Інвест ЛТД" про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Інвест ЛТД" до державного реєстратора Демченко Марини Олександрівни, Комунального підприємства "Центр державної реєстрації", третя особа: Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року - змінити.

Викласти другий абзац резолютивної частини ухвали у такій редакції:

«Заборонити вчиняти проведення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, щодо об'єкту нерухомого майна: нежилий будинок за номером 115а (сто п'ятнадцять «а») по вулиці Саксаганського у місті Києві.».

В іншій частині ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 27 листопада 2017 року.