Справа № 227/2678/17
Суддя: Корнєєва В. В.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

22.11.2017 227/2678/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Корнєєвої В.В.

при секретарі - Заварзіній Я.С.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора СРПП №3 Павлоградського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Добропільського міськрайонного суду Донецької області знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Інспектора СРПП №3 Павлоградського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повідомив суду про те, що на розгляді Добропільського міськрайонного суду Донецької області (суддя Кошля А.О.) знаходиться протокол про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.122-2 КУпАП, який був складений інспектором СРПП №3 Павлоградського ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 Разом із тим, позивач наполягає на своїх позовних вимогах по адміністративному позову в частині скасування протоколу від 21.08.2017р. про адміністративне правопорушення за ст.122-2 КУпАП.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків :

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, завдання адміністративного судочинства полягає в захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Пунктом 1 ч.1 ст. 109 КАС України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Згідно ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів та ін.

Згідно ст. 255 КУпАП складати протокол про адміністративне правопорушення мають право уповноважені на те посадові особи, представники громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Вичерпний перелік осіб, які мають право на складання протоколу про адміністративне правопорушення, регламентується.

Із матеріалів справи вбачається, що спір виник у зв'язку з складанням відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.122-2 КУпАП.

Суд приходить до висновку про те, що спір,про який зазначає в своїй позовній заяві позивач, стосовно правомірності дій інспектора поліції щодо складання протоколу за ст.122-2 КУпАП не є адміністративним, оскільки відповідачем при складанні адміністративного протоколу здійснювалися не владні повноваження, а процесуальні, які повинні бути розглянуті при розгляді справ про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а складається уповноваженою особою за наслідками вчинення адміністративного правопорушення у порядку та випадках, встановлених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення, є доказом по справі про адміністративне правопорушення. Питання щодо правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення наявності чи відсутності в діяннях особи складу адміністративного правопорушення, тощо, належить розглядати в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Тобто питання розгляду та надання оцінки всім доказам, в тому числі і самому протоколу про адміністративне правопорушення здійснюється під час розгляду питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення встановлює лише виявлення порушення, однак, не породжує будь-яких правових наслідків для позивача, не встановлює його прав і обов'язків позивача, а тому не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення та дії інспектора по його складанню самостійним предметом оскарження бути не можуть, оскільки не підпадають під положення ст. 17 КАС України, якою визначено юрисдикцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.

Правова позиція по даному питанню висловлена Вищим адміністративним судом України, зокрема, в ухвалі від 20.10.2015 року, від 07.03.2017 року (справа № К/800/7947/14, К/800/1389/16).

Окрім того, протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 066020 щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.122-2 КУпАП на цей час розглядається Добропільським міськрайонним судом Донецької області.

Відповідно до п. 1 ч. 1,ч. 2,ч. 3 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена. Повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Таким чином, суд вважає, що провадження по справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 про скасування протоколу інспектора патрульної поліції Павлоградського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії БР № 066020 від 21.08.2017р. про адміністративне правопорушення за ст.122-2 КУпАП необхідно закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 157 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора СРПП №3 Павлоградського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП в частині вимог про скасування протоколу інспектора патрульної поліції Павлоградського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії БР № 066020 від 21.08.2017р. про адміністративне правопорушення за ст.122-2 КУпАП закрити.

Роз»яснити позивачу, що питання щодо правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення наявності чи відсутності в діяннях особи складу адміністративного правопорушення, належить розглядати в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького Апеляційного адміністративного суду через Добропільський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою , яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали .

Суддя В.В. Корнєєва