Справа № 336/4090/17(2-а/336/389/2017)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2017 року справа № 336/4090/17(2-а/336/389/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Суховаров А.В. Головко О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання протиправними дій, зобов'язання перерахувати та виплачувати пенсію за віком з підвищенням її розміру,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу з урахуванням положень частини 1 статті 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Зобов'язати відповідача перерахувати та виплачувати позивачу пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення передбаченого частиною 1 статті 29 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 75%, починаючи з 19.09.2016 з дати призначення пенсії за віком. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати: 640 грн. - судового збору, 1500грн. - витрат на правову допомогу.

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04 вересня 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що позивачу було призначено пенсію за віком 19.09.2016 та на виконання постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2016 управлінням було перераховано пенсію із застосуванням показника середньої забортної плати, виплачено та виплачується пенсія, проте відповідачем не застосовано частину 1 статті 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію, що порушило право позивача на отримання пенсії у збільшеному розмірі.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, відповідач, посилаючись на її безпідставність, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

У відповідності до вимог статті 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 06.03.1994 перебував на обліку в Головному управлінні та отримував пенсію за вислугу років у відповідності до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З 24 квітня 2008 року позивач набув право на пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і 19 вересня 2016 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя з заявою про призначення йому пенсії за віком.

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11 листопада 2016 року визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо відмови в розрахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 19 вересня 2016 року відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2013-2015 рр.) та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

22.06.2017 позивач звернувся до управління з заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії за віком із застосування підвищення, передбаченого статтею 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». (а.с. 9)

Листом від 03.07.2017 за №211/0-1 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії та її підвищенні з посиланням на те, що при переведенні з пенсії за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за віком згідно із Законом №1058 не має підстав застосовувати частину 1 статті 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у зв'язку з тим, що позивач вже перебуває на обліку та отримує пенсі. на день досягнення 60 років.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до частини 1 статті 29 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток: на 0,5% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців; на 0,75% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

Отже, набуття особою права на підвищення розміру пенсії відповідно до статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пов'язано саме з моментом більш пізнього виходу на пенсію за віком.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, отже, отримав право на пенсію за віком відповідно до положень статті 26 Закону № 1058 у віці 60 років, тобто у 2008 році.

За призначенням пенсії за віком на підставі Закону № 1058 позивач звернувся до управління пенсійного фонду 19.09.2016, при досягненні віку 68 років. Отже, позивачу призначено пенсію за віком на 87 місяців пізніше.

Зважаючи на викладене, позивач має право на збільшення пенсії відповідно до статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи, що пенсію за віком позивачу призначено 19.09.2016, тобто на 87 місяців пізніше після досягнення віку 60 років відповідно до статті 26 Закону № 1058. Отже, розмір пенсії відповідачем повинен був бути визначений відповідно до статті 29 Закону №1058: із підвищенням пенсії на 75% (87 місяців х 0,75% = 75%).

Відтак, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно приписів частини 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, в редакції станом на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про перерахунок раніше призначеної пенсії при зверненні особи з відповідною заявою.

При цьому, відповідно до п.2.7 наведеного вище Порядку до заяви про перерахунок пенсії у зв'язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв'язку зі зміною кількості членів сім'ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Днем звернення за перерахунком пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (п.1.7 цього ж Порядку).

Положеннями частини 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

На підставі постанови Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11 листопада 2016 року управлінням здійснено позивачу перерахунок пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням звернення позивача до органів Пенсійного фонду 19.09.2016.

22.06.2017 позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення йому перерахунку пенсії за віком з застосуванням підвищення, передбаченого частиною 1 статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію починаючи з 19.09.2016.

Положеннями статті 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 стало відомо про порушення його прав отримавши пенсію у грудні 2016 року (розпорядження 843196 від 21.12.2016), суд дійшов висновку, з урахуванням положень статті 99 КАС України, про наявність підстав для задоволення позовних вимог з 19.09.2016.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми законодавства, що регулюються спірні правовідносини, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для обчислення пенсії позивачеві з урахуванням відсотку підвищення розміру згідно вимог статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є помилковим.

Щодо вимог позивача в частині стягнення з відповідача судових витрат, а саме: судового збору та 1500 грн. - витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 87 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, а до останніх належать, зокрема витрати на правову допомогу.

За приписами частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір при звернення до суду та документально підтверджений, у розмірі 1344,00 грн. (640 грн. + 704 грн.) підлягає стягнення з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Крім того, позивач ставить питання про стягнення з відповідача на його користь витрат, понесених у зв'язку з наданням йому правової допомоги у розмірі 1500,00 грн., на підтвердження понесення яких додано до позовної заяви договір про надання юридичних послуг №351 від 10.10.2016, розрахунок витрат та копію квитанції №351/1 від 12.07.2017.

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» №4191-VI від 20 грудня 2011 року передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

За змістом наведеної норми права, компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.

З наданих документів вбачається, що позивачу надано правову допомогу у вигляді складання адміністративного позову (витрачений час - 3 год., оплата правової допомоги згідно квитанції 1500,00 грн.).

Разом з тим, відшкодування таких витрат не передбачено чинним законодавством, оскільки складання адміністративного позову не відноситься до окремих процесуальних дій.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для стягнення на користь позивача понесених ним витрат на оплату правової допомоги.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування постанови суду першої інстанції з ухваленням нової постанови.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202,ст.ст. 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04 вересня 2017 року -скасувати.

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу з урахуванням положень частини 1 статті 29 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення передбаченого частиною першою статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 75%, починаючи з 19.09.2016 року - дати призначення пенсії за віком.

Стягнути з Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору суму у розмірі 1344,00 грн.

Відмовити у задоволенні вимог про стягнення з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 1500 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду у відповідності до статті 183-2 КАС України є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко