Справа № 2-а-676/10
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2010-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа №2а-676/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2010 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Казака С.Ю.

при секретарі Бабка Г.Г.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІДПС БДПС ВДАІ з обслуговування АТ м.Дніпропетровська ОСОБА_2, УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ІДПС БДПС ВДАІ з обслуговування АТ м.Дніпропетровська ОСОБА_2, УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі. В обґрунтування позову зазначив, що постановою відповідача від 09.03.2010 року його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 430 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, за проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора. Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки не порушував ПДР. Протокол та постанова складені за відсутності належних доказів його вини у вчиненні правопорушення.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просила задовольнити останній в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився. В наданій до суду заяві просив розглянути справу у його відсутності, зазначивши про незгоду з заявленим позовом та обґрунтованість дій при складанні адміністративного матеріалу.

В звязку з цим, з урахуванням положень ст.128 КАС України, суд вважає за можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.03.2010 року інспектором ДПС БДПС ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складено протокол за порушення останнім п.8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, в якому зазначено, що 09.03.2010 року о 20-10 г. останній керуючи автомобілем НОМЕР_1 по пр.Правди в м.Дніпропетровську, проїхав перехрестя з вул.Донецькою на заборонений червоний сигнал світлофору (а.с.5).

На підставі цього, 09.03.2010 року відповідачем було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, до відповідальності у вигляді штрафу в сумі 430 грн. (а.с.4).

Відповідно до ст.122 КУпАП відповідальність за ч.2 вказаної статті настає, окрім іншого, за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається проти-правна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до п.п.4.1,4.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС від 13.11.2006 року №1111, до функцій дорожньо-патрульної служби належать зокрема контроль за дорожнім рухом, тобто виявлення порушень законодавства, правил, норм і стандартів у сфері забезпечення дорожнього руху, застосування в установленому порядку передбачених чинним законодавством заходів адміністративного впливу до порушників.

Згідно з п.п.7.1.5,7.1.6. Інструкції працівник дорожньо-патрульної служби зобовязаний постійно контролювати дотримання учасниками дорожнього руху установлених правил, норм і стандартів, діючих у сфері безпеки дорожнього руху, попереджувати та припиняти злочини, а також адміністративні правопорушення, у межах своєї компетенції застосовувати до порушників заходи адміністративного впливу та примусу.

Відповідно до ч.1 ст.49 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні позивач заперечував факт порушення ним п.8.7.3. «е» ПДР України та вказував на відсутність належних доказів щодо наявності його вини у нібито скоєному правопорушенні. Але зі свого боку, у відповідності до ч.1 ст.71 КАС України, не надав жодних доказів щодо спростування викладених в оскаржуваній постанові обставин.

В той час, як вина останнього підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення.

У відповідності до п.п.4.1,4.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС від 13.11.2006 року №1111, до функцій дорожньо-патрульної служби належать зокрема контроль за дорожнім рухом, тобто виявлення порушень законодавства, правил, норм і стандартів у сфері забезпечення дорожнього руху, застосування в установленому порядку передбачених чинним законодавством заходів адміністративного впливу до порушників.

Згідно з п.п.7.1.5,7.1.6. Інструкції працівник дорожньо-патрульної служби зобовязаний постійно контролювати дотримання учасниками дорожнього руху установлених правил, норм і стандартів, діючих у сфері безпеки дорожнього руху, попереджувати та припиняти злочини, а також адміністративні правопорушення, у межах своєї компетенції застосовувати до порушників заходи адміністративного впливу та примусу.

Тому, суд вважає, що відповідачем обґрунтовано, при наявності достатніх підстав та в межах своїх функціональних обовязків було винесено постанову про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, відповідно до ст.27 КУпАП штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян і посадових осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Санкція ч.2 ст.122 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі від 25 до 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, згідно оскаржуваної постанови, відповідачем на позивача було накладено штрафу в сумі 430 грн., що складає 25,3 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто в розмірі, не передбаченому діючим КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Однак, слід змінити захід стягнення у вигляді штрафу в сумі 430 грн., накладений на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП відповідно до постанови серії АЕ №162869 від 09.03.2010 року та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, в межах санкції статті, у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,27, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251,256,280,283,288,293 КУпАП, ст.ст.11,49, 71,159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІДПС БДПС ВДАІ з обслуговування АТ м.Дніпропетровська ОСОБА_2, УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі відмовити повністю.

Змінити захід стягнення у вигляді штрафу в сумі 430 грн., накладений на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП відповідно до постанови серії АЕ №162869 від 09.03.2010 року та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Постанова суду набирає законної сили з моменту винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя С.Ю.Казак