Справа № 815/2633/17
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2633/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: Головуючого судді Єфіменка К.С., суддів Іванова Е.А., Танцюри К.О., при секретарі Кузьменко Е.Х., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства ПІВНІЧТРАНС до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), за участю третьої особи Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу Державної служби України з безпеки на транспорті №230 від 09.03.2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернулось Публічне акціонерне товариство ПІВНІЧТРАНС до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), за участю третьої особи Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу Державної служби України з безпеки на транспорті №230 від 09.03.2017 року.

В судовому засіданні 23.11.2017 року представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з огляду на те, що позивач за рішенням суду було визнано переможцем конкурсу на пасажирські перевезення з 22.07.2016 року та він здійснював їх у відповідності до умов перевезень, визначених законодавством та умовами конкурсу, а тому оскаржений наказ відповідача від 09.03.2017 року №230 про позбавлення його дозвільних документів на право перевезень є протиправним. Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, пославшись на те, що позивач під час здійснення перевезень за маршрутом 61/62 на протязі всього часу не дотримувався умов перевезень щодо забезпечення перевезень належними транспортними засобами за віком та технічному стані, здійснював порушення Закону України «Про автомобільний транспорт» за що неодноразово притягувався до відповідальності, а тому оскаржений наказ є законним. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача та її представник підтримали заперечення проти позову представника відповідача та додали, що вказані у заявці на конкурс позивачем транспортний засіб використовував у своїй діяльності інший субєкт господарювання, фактично перевезення за маршрутом здійснював інший перевізник та ним не були дотримані умови перевезення та розклад руху.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановлює наступні факти та обставини:

Відповідач на підставі ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п.3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 є центральним органом державної виконавчої влади в галузі контролю на автотранспорті, якому згідно ст.60 цього ж Закону надані повноваження щодо притягнення до фінансовою відповідальності перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт, а тому його дії, рішення чи бездіяльність з цього приводу на підставі ст.55 Конституції України, п.1 ч.2 ст.17,104 КАС України можуть бути оскаржені до суду в порядку адміністративного судочинства.

29.04.2015 року відбувся конкурс з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут), оголошений в газеті «Перевізник UА» № 3/2015. Організатором конкурсу виступила Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті.

Серед обєктів, які виставлялися на конкурс в оголошенні були зазначені, в тому числі: 1) об'єкт №20: - маршрут «Олександрія - Кривий Ріг» (рейси № 61/62) (періодичність виконання рейсів щоденно, самостійно).

На вказані автобусні маршрути ПАТ «ПІВНІЧТРАНС» подало до конкурсного комітету необхідні документи та взяло участь у конкурсі у відповідності положень «Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03.12.2008 року.

29.04.2015 року проведено конкурс, за результатами якого конкурсним комітетом з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут), віднесених до компетенції Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті по обєкту конкурсу: - № 20 прийнято рішення, оформлене протоколом № 40, яким на автобусному маршруті «Олександрія - Кривий Ріг» (рейси № 61/62) переможцем конкурсу визнано Публічне акціонерне товариство «ПІВНІЧТРАНС» з показником 23 бали, Фізична особа підприємець ОСОБА_1, як претендент на право здійснення перевезень пасажирів по обєкту конкурсу № 20 за результатами оцінювання по бальній системі оцінки конкурсних пропозицій посіло друге місце, з показником 13,0 балів.

Разом з тим, дозвіл на перевезення за вказаним маршрутом «Олександрія - Кривий Ріг» (рейси № 61/62) серія УП №001759 був виданий не позивачу, а ФОП ОСОБА_1 з терміном дії з 06.06.2015 року по 05.06.2020 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26.01.2016 року по справі №815/6558/15 позовні вимоги ПАТ «ПІВНІЧТРАНС» були задоволені: скасований наказ Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті від 05.06.2015 року №223, скасований дозвіл ФОП ОСОБА_2 серія УП №001759 та зобовязано прийняти нове рішення про визнання переможцем конкурсу за маршрутом «Олександрія - Кривий Ріг» (рейси № 61/62) ПАТ «ПІВНІЧТРАНС».

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2016 року по цій же справі рішення суду першої інстанції залишено без змін, а тому, згідно положень ст.254 КАС України, воно набрало законної сили.

На виконання зазначеного рішення суду, відповідачем 22.07.2016 року був виданий наказ №459, яким був скасований наказ Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті від 05.06.2015 року №223, скасований дозвіл ФОП ОСОБА_1 серія УП №001759 та зобовязано прийняти нове рішення про визнання переможцем конкурсу за маршрутом «Олександрія - Кривий Ріг» (рейси № 61/62) ПАТ «ПІВНІЧТРАНС» та позивачу виданий розклад руху транспортних засобів на вказаному маршруті.

На підставі цього, позивач приступив для здійснення пасажирських перевезень на маршруті «Олександрія - Кривий Ріг» (рейси № 61/62) з 23.07.2016 року.

17.03.2017 року ПАТ «ПІВНІЧТРАНС» було отримано від Відповідача листа №501/02/14-17 від 09.03.2017 року в якому повідомлено, що на підставі наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 09.03.2017 року №230 ПАТ «ПІВНІЧТРАНС» позбавлено дозвільних документів на перевезення пасажирів на міжобласному маршруті загального користування «Олександрія - Кривий Ріг» (рейси № 61/62).

Визначаючись щодо позовних вимог про протиправним та скасування наказу Державної служби України з безпеки на транспорті №230 від 09.03.2017 року, суд виходить з того, що його винесення відповідачем не породжує будь-яких правових наслідків для позивача з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

В розумінні КАС України, відповідно до приписів пункту 8 частини першої статті 3, позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду. Отже, адміністративний позов подається собою для відновлення її прав, свобод та інтересів.

Враховуючи наведене, обов'язковою умовою захисту в адміністративному суді прав, свобод, інтересів позивача є одночасна наявність двох факторів: існування публічно-правових відносин між позивачем та відповідачем - суб'єктом владних повноважень; а також наявність факту порушень прав, свобод, інтересів позивача, вчинених або допущених відповідачем у таких правовідносинах.

Таким чином, у розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів, з чого вбачається, що право на судовий захист не є абсолютним. Для того, щоб особі було надано судовий захист, суд має встановити, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Згідно з вищевказаними нормами права, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон) останній регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Положеннями ст.7 Закону визначають, що забезпечення організації пасажирських перевезень на міжміських і приміських автобусних маршрутах загального користування, що виходять за межі території області (міжобласні маршрути), покладається на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

Частинами 2-4 статті 31 Закону передбачено, що відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування приміських та міжміських, які виходять за межі території області (міжобласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються дозволом органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування на обслуговування автобусних маршрутів, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування (рейсів), які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника.

Форму дозволу, порядок його видачі та анулювання визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

Таким чином, для початку здійснення перевезень за маршрутом «Олександрія - Кривий Ріг» (рейси № 61/62) на підставі наказу Державної служби безпеки на автомобільному транспорті від 22.07.2016 року №460 позивач повинен був отримати відповідний дозвіл, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування (рейсів), які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника.

Згідно пояснень представника позивача, представника відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача ПАТ «ПІВНІЧТРАНС» такого дозволу не отримувало.

З пояснень представника відповідача стало відомо, що дозвіл ПАТ «ПІВНІЧТРАНС» не видавався з-за відсутності відповідних бланків дозволів.

Відповідно до положень ч.3 ст.72 КАС України вказана обставина щодо не отримання ПАТ «ПІВНІЧТРАНС» дозволу на право здійснення пасажирських перевезень за маршрутом «Олександрія - Кривий Ріг» (рейси № 61/62) вважається встановленою.

Інших дозвільних документів, окрім дозволу (договору на перевезення), які надають право на здійснення пасажирських перевезень вищенаведеними нормами закону не передбачені.

Таким чином, скасування Державною службою безпеки на транспорті наказом від 09.03.2017 року №230 дозвільних документів ПАТ «ПІВНІЧТРАНС» на здійснення пасажирських перевезень за маршрутом «Олександрія - Кривий Ріг» (рейси № 61/62), які йому не видавались в період з 22.07.2016 року по 09.03.2017 року не може порушити права позивача по цій справі.

Відтак, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові, в звязку із чим, позовна вимога про визнання протиправним та скасування наказу Державної служби України з безпеки на транспорті №230 від 09.03.2017 року не підлягає задоволенню на підставі положень ч.1 ст.162 КАС України.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.94,158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства ПІВНІЧТРАНС до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), за участю третьої особи Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу Державної служби України з безпеки на транспорті №230 від 09.03.2017 року відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня виготовлення та підписання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений та підписаний складом суду 28.11.2017 року.

Головуючий суддя Єфіменко К.С.

Судді Іванов Е.А.

ОСОБА_3

В задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства ПІВНІЧТРАНС до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), за участю третьої особи Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу Державної служби України з безпеки на транспорті №230 від 09.03.2017 року відмовити повністю.

28 листопада 2017 року.