Справа № 806/3080/17
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року Житомир справа № 806/3080/17

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Капинос О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов'язання внести зміни до наказу №189 о/с від 29.09.2017,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції в Житомирській області з позовом, в якому просить:

- Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо не зарахування вислуги років у пільговому обчисленні для призначення пенсії;

- Зобов"язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області внести зміни до наказу №189 о/с від 29.09.2017, зарахувавши ОСОБА_1 у пільговому обчисленні період проходження служби в органах внутрішніх справ з 11.03.1996 по 05.11.2015 у зоні гарантованого добровільного відселення, передбачених пунктами 2 і 3 ст.2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у пільговому обчисленні - один місяць за півтора.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в період з 11.03.1996 по 05.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справи України у Коростенському МРВ УМВС України в Житомирській області на посадах середнього начальницького складу. Наказом УМВС України в Житомирській області 189 о/с від 29.09.2017 року його було звільнено. Проте, до пільгової вислуги років позивачу не було зараховано період проходження служби в зонах гарантованого добровільного відселення. З метою врахування часу проходження служби у зоні гарантованого відселення у пільговому обчисленні він звертався до відповідача з листом, на який отримав відмову. Таку відмову позивач вважає протиправною, оскільки право на зарахування до вислуги років в пільговому обчисленні періоду служби у зонах безумовного (обов"язкового) та гарантованого відселення чітко визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393.

Позивач в судове засідання не з"явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, повідомлений про розгляд справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно поданих письмових заперечень, просить у позові відмовити та справу розглянути у його відсутність. В обґрунтування заперечень зазначив, що відсутній наказ МВС Україні, яким затверджено перелік підрозділів, що підпадають під дію Постанови КМУ № 393 від 17.07.1992.

Відповідно до приписів ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В період з 11.03.1996 року по 06.11.2015 року позивач проходив службу на різних посадах в Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області на території м. Коростеня та Коростенського району, які відносяться до зони гарантованого добровільного відселення.

Наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 29.09.2017 №189 о/с позивач був звільнений зі служби за п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу) .

Відповідно до наказу станом на день звільнення вислуга становила 23 роки 06 місяців 03 днів - у календарному обчисленні та 23 роки 07 місяць 29 днів - у пільговому.

В жовтні 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про зарахування вислуги років у пільговому обчисленні зазначеного періоду проходження служби в органах внутрішніх справ у зонах гарантованого відселення, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у пільговому обчисленні - один місяць за півтора місяця, передбачених пунктами 2 і 3 статті 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Листом від 03.11.2017 за №01-268/12/01-2017 в перерахунку вислуги відповідачем відмовлено. Таку відмову відповідач мотивував тим, що 28.12.2014 на підставі Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деякі законодавчі акти України" №76-VIII ст.2 виключено із Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Перевіряючи дії відповідача на відповідність їх вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд враховує наступне.

Правовідносини щодо обчислення вислуги років регулюються правовими нормами Закону України "Про Національну поліції України" № 580-VIII від 02.07.2015 (далі - Закон №80-VIII), Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 №114 (далі - Положення № 114), Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок № 393), та іншими нормативно-правовими актами.

Приписами ст.78 Закону № 580-VIII встановлено, що під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення. Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Згідно зі ст.3 Закону № 580-VIII поліція у своїй діяльності керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.60 Закону № 580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Аналіз правових норм свідчить на користь висновку, що нормативно-правові акти , які були прийняті до утворення поліції і не суперечать законодавству про останню, мають застосовуватися, як норми спеціального права, до правовідносин, що виникають з приводу проходження служби поліцейськими до прийняття відповідних нормативно-правових актів.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права та обов'язки визначено п. 1 Положення № 114.

Відповідно до п.п."в" п.3 Порядку № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї Постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця періоду служби у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених в пунктами 2 і 3 ст. 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (у відповідній редакції) згідно з переліками військових частин, підрозділів та установ, затверджуваними відповідно Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Центральним управлінням служби безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони.

Поняття зони гарантованого добровільного відселення визначалось ст.2 Закону України від 27 лютого 1991 року "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи". Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" виключено дану норму, у зв'язку з чим існує певна правова невизначеність поняття "зони гарантованого добровільного відселення".

Однак, Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", визначено перелік населених пунктів віднесених до зони гарантованого добровільного відселення. Зокрема, до переліку населених пунктів зони гарантованого добровільного відселення віднесено місто Коростень Житомирської області.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач проходив службу в Коростенському МРВ УМВС України в Житомирській області, який розташовано в зоні гарантованого добровільного відселення .

Оскільки Постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" № 393 від 17.07.1992 року визначено зарахування служби в органах внутрішніх справ у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених в пунктами 2 і 3 ст. 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із розрахунку один місяць за півтора і цей порядок діє, то у відповідача не було правових підстав для відмови в зарахуванні позивачу вислуги років в пільговому обчисленні.

Посилання відповідача на відсутність затвердженого переліку військових частин, підрозділів та установ, затверджуваними відповідно Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством транспорту та зв'язку, Центральним управлінням служби безпеки України, Управління державної охорони не давало йому права для відмови позивачу в зарахуванні вислуги років в пільговому обчисленні.

Суд вважає, що надання Постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року Міністерству внутрішніх справ України повноважень визначення переліку підрозділів та установ для реалізації вже наданого права не означає, що МВС України визначаючи такі підрозділи та установи може звужувати обсяг наданого позивачу права, або скасовувати чи призупиняти таке право.

Таким чином дії Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 в пільговому обчисленні вислуги років при проходженні служби в органах внутрішніх справ у зоні гарантованого добровільного відселення, передбаченої ст. 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у пільговому обчисленні - один місяць за півтора місяця є неправомірними.

Що стосується позовної вимоги про зобов"язання Головне управління Національної поліції в Житомирській області внести зміни до наказу №189 о/с від 29.09.2017, зарахувавши ОСОБА_1 у пільговому обчисленні період проходження служби в органах внутрішніх справ з 11.03.1996 по 05.11.2015 у зоні гарантованого добровільного відселення, передбачених пунктами 2 і 3 ст.2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які простраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у пільговому обчисленні - один місяць за півтора.

Так, матеріалами справи підтверджено, що з 11.03.1996 по 05.11.2015 позивач проходив службу в Коростенському МРВ УМВС України в Житомирській області, який розташований на території зони гарантованого (добровільного) відселення внаслідок Чорнобильської катастрофи і саме цей період просить зарахувати йому до вислуги років у пільговому обчисленні.

При вирішенні даного спору в межах позовних вимог і підстав, якими позивач їх обґрунтовує, суд виходить з такого.

Питання обчислення вислуги років регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07. 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справі та членам їхніх сімей".

Відповідно до п.п. "в" п.3 Постанови №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.

В матеріалах справи міститься розрахунок вислуги років для призначення пенсії старшому сержанту поліції ОСОБА_1 .

З даного розрахунку встановлено, що період служби позивача з 22.08.2014 по 20.09.2014 зараховано до вислуги років у пільговому обчисленні 1 місяць за 3 місяці у зв'язку з перебуванням у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Луганської та Донецької областей.

Разом з тим, згідно п.3 Постанови КМУ № 393 у разі наявності двох і більше підстав для зарахування до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах одного і того ж періоду служби вислуга обчислюється за тією підставою, яка дає найбільші пільги.

Таким чином, оскільки даний період вже зараховано в пільговому обчисленні, повторне застосування такої пільги не допускається, тому, суд у цій частині відмовляє у задоволенні позовної вимоги.

Водночас, з розрахунку вбачається, що час служби позивача в Коростенському МРВ УМВС України в Житомирській області з 11.03.1996 по 22.08.2014 та з 20.09.2014 по 06.11.2015 у пільговому обчисленні, як це передбачено пп."в" п.3 Постанови №393 - 1 місяць за 1,5 місяці не зараховано.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зобов"язання Головне управління Національної поліції в Житомирській області внести зміни до наказу №189 о/с від 29.09.2017, зарахувавши ОСОБА_1 до вислуги років в пільговому обчисленні час проходження служби в зоні гарантованого добровільного відселення один місяць служби за півтора місяця за період з 11.03.1996 по 22.08.2014 та з 20.09.2014 по 06.11.2015.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що порушені права позивача підлягають захисту виключно шляхом визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 в пільговому обчисленні вислуги років при проходженні служби в органах внутрішніх справ у період з 11.03.1996 по 22.08.2014 та з 20.09.2014 по 06.11.2015 в зоні гарантованого добровільного відселення та зобов"язання Головне управління Національної поліції в Житомирській області внести зміни до наказу №189 о/с від 29.09.2017, зарахувавши ОСОБА_1 до вислуги років в пільговому обчисленні час проходження служби в зоні гарантованого добровільного відселення один місяць служби за півтора місяця за період з 11.03.1996 по 22.08.2014 та з 20.09.2014 по 06.11.2015, з огляду на що позов задовольняє частково.

Керуючись статтями 86,94,128,158-162,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України ,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 в пільговому обчисленні вислуги років при проходженні служби в органах внутрішніх справ у період з 11.03.1996 по 22.08.2014 та з 20.09.2014 по 06.11.2015 в зоні гарантованого добровільного відселення.

Зобов"язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області внести зміни до наказу №189 о/с від 29.09.2017, зарахувавши ОСОБА_1 до вислуги років в пільговому обчисленні час проходження служби в зоні гарантованого добровільного відселення один місяць служби за півтора місяця за період з 11.03.1996 по 22.08.2014 та з 20.09.2014 по 06.11.2015.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос