Справа № 505/1710/17
Суддя: Нікітішин В. П.
Дата ухвалення: 2017-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 505/1710/17
Провадження№2-А/505/37/17 П О С Т А Н О В А
І М ЕНЕМ У К Р А Ї Н И
24.11.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі
головуючого - судді Нікітішина В.П.
при секретарі - Бондаренко Н. І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про зобов'язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся 11.07.2017 року до суду з адміністративним позовом до Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, та просив зобов'язати Подільське (до перейменування Котовське) об'єднане управління пенсійного фонду України Одеської області нарахувати та виплатити йому, ОСОБА_1, грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти його місячних пенсій станом на день призначення йому пенсії.
Свої вимоги мотивував тим, що він в періоди з 15.08.1978 року по 27.10. 1980 року (2 роки 2 місяці 13 днів), 01.12.1993 року по 28.02.2008 року (14 років 2 місяці 28 днів), 01.05.2009 року по 30.09.2016 року (7 років 5 місяців) працював на посаді вчителя, віднесення зазначеного періоду роботи загальною тривалістю 23 роки 10 місяців 10 днів до педагогічного стажу який дає право на нарахування та виплату грошової допомоги відповідачем не заперечується, що підтверджується листом Котовського ОПФУ від 23.10.2016 року №278.
На час його звернення до ПФУ щодо нарахування та виплати пенсійного забезпечення він раніше пенсію не отримував, що також не заперечується відповідачем.
Відповідачем безпідставно не враховано період його роботи на посадах інспектора відділу народної освіти в період 12.07.1982 року по 04.11.1993 року 11 років 3 місяці та 24 дні.
Також не враховано період проходження військової служби в складі збройних сил СРСР в період з 28.10.1980 року по 02.06.1982 року 1 рік 7 місяців 5 днів.
Навіть без служби в збройних силах СРСР його вислуга складає 35 років 2 місяця 3 дні.
Оскільки право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення він, позивач, набуває якщо на день виходу на пенсію у нього було 35 років відповідного стажу, або більше то Котовським ОУ ПФУ в Одеській області безпідставно не нарахована вказана грошова допомога.
Позивач та його представник адвокат Колосович В.В. у судовому засіданні на позові наполягали у повному обсязі. Уточнили, що позивачу до пільгового стажу як працівника освіти відповідачем не враховано період його роботи на посадах інспектора відділу народної освіти з 01.01.1992 року по 31.12.1993 року, та період проходження ним військової служби в складі збройних сил СРСР в період з 28.10.1980 року по 02.06.1982 року.
Представник Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області направив до суду письмові заперечення, згідно яких вказував, що зарахувати періоди роботи на посаді інспектора Котовського міського відділу народної освіти та інспектора шкіл відділу народної освіти Котовського райвиконкому до стажу, який визначав би право на призначення позивачу грошової допомоги немає підстав, оскільки в м. Подільську (Котовську) на момент його роботи діяли районний та міський відділи освіти. А в переліку установ, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років - додатку до постанови Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 р. №1397, чітко зазначено «Районные, окружные и городские Заведующие, инструкторы и (в городах, где нет районных инспекторы, запасные учителя отделов народного образования) отделы народного образования Постановою Кабінету Міністрів України N1191 від 23 листопада 2011 р. «Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на
призначення грошової допомоги, та її виплати» визначено умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги. Зарахування до такого стажу часу перебування на військовій службі чи часу роботи за суміщенням Порядком не передбачено. Аналізуючи викладене у позивача стаж працівника освіти складає 23 роки 10 місяців 11 днів, що є недостатнім для призначення одноразової грошової допомоги. У зв'язку з вищенаведеним, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_3 позов не визнав з підстав викладених у письмовому запереченні.
Також зазначав, що відповідачем не зараховується пільговий стажу як працівника освіти відповідачем за період його роботи на посадах інспектора відділу народної освіти з 01.01.1992 року по 31.12.1993 року, та період проходження ним військової служби в складі збройних сил СРСР в період з 28.10.1980 року по 02.06.1982 року. Отже пільговий стаж позивача без урахування цих періодів є меншим 35 років. Тому у позові просив відмовити повністю.
Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.
Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно розділу ХV пункту 7-1 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Згідно довідки відділу освіти Подільської районної державної адміністрації Одеської області №300 від 05.04.2017 року, ОСОБА_1 дійсно працював на посаді вчителя фізики та креслення Малокіндратівської ВШ Котовського району Одеської області з 01.09.1989 року за сумісництвом (наказ від 30.08.1989 року № 66-К,п.2 по Котовському РВНО) та з 01.09.1993 року працював на посаді вчителя фізики Котовської районної заочної школи за сумісництвом (наказ від 25.08.1993 року № 30-К по Котовському РВНО). Згідно внесених змін і доповнень до Закону України «Про освіту» №100/96-ВР від 23.03.1996 року:
- районні відділи народної освіти перейменовані у відділи освіти районних державних адміністрацій;
- відповідно до Постанови Верховної ради від 12.05.2016 року № 1353-VIII «Про перейменування деяких населених пунктів», місто Котовськ перейменовано на місто Подільськ, Котовський район перейменовано на Подільський район.
Згідно відповіді Котовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області №278 від 25.10.2016 року, за наданими ОСОБА_1 документами (трудова книжка- НОМЕР_1, військовий квиток, диплом НОМЕР_2), його загальний стаж склав 42 роки 9 місяців 26 днів, а стаж працівника освіти склав 23 роки 10 місяців 11 днів, що є недостатнім для призначення одноразової допомоги.
Згідно відповіді Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області №7/Р-2 від 22.02.2017 року, стаж ОСОБА_1 як працівника освіти склав 23 роки 10 місяців 11 днів, що є недостатнім для призначення одноразової допомоги.
Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України Одеської області №637/Р-11 від 09.06.2017 року, стосовно періоду з 01.01.1992 по 04.11.1993 на посаді інспектора, то постановою Верховної Ради України від 12.09.1991 №1445-ХІІ "Про порядок тимчасової дії на
території України окремих актів законодавства СРСР" встановлено, що на території Україні застосовуються акти законодавства СРСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і Законам України. Питання призначення та визначення розміру пенсії за вислугу років, в тому числі і працівникам освіти, з 01.01.1992 врегульоване Законом України "Про пенсійне забезпечення". Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 "Про перелік закладів і установ освіта, охорони здоров'я та соціального захисту, і посад, роботи на яких дає право на пенсію за вислугу років" (далі - Перелік). Відповідно до Примітки 3 Переліку до спеціального стажу зараховується також робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 01.01.1992 року, тобто до ухвалення Закону України "Про пенсійне забезпечення", яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства за Переліком установ, організацій і посад, робота в яких давала право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 №1397. Іншого чинним законодавством не передбачено. Враховуючи вищезазначене, до страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, зарахувати період роботи з 01.01.1992 по 04.11.1993 роки підстав не має.
Згідно відповіді Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України №5388/Р-11, 7005/Р-11 від 08.06.2017 року, згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 з 12.07.1982 по 01.12.1993 працював інспектором Котовського міського відділу народної освіти, відділу народної освіти Котовського міськвиконкому. Посада інспектора Переліком не передбачена. При цьому, відповідно до Примітки 3 Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 р., яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років. Переліком закладів, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 року № 1397, в районних, окружних і міських відділах народної освіти були передбачені посади завідуючого, інструктора, інспектора і заласного вчителя. Враховуючи Примітку 3 Переліку до стажу роботи, який дає право на призначення грошової допомоги, враховано період з 12.07.1982 по 31.12.1991 роки. Підстави для зарахування періоду роботи з 01.01.1992 по 01.12.1993 на посад інспектора відсутні. Згідно військового квитка ОСОБА_1 з 28.10.1980 по 02.06.1982 роки проходив військову службу. Відомості про проходження військової служби на посада та у закладах, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, відсутні. Тому підстав для зарахування до стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, періоду проходження військової служби немає. Крім того, за записами трудової книжки ОСОБА_1 з 01.03.2008 по 01.05.2009 роки працював консультантом з суспільно-політичних питань Котовського району Одеської обласної організації Соціалістичної партії України (Переліком не передбачено) та з 01.03.2008 року прийнятий на посаду вчителя фізики Котовської районної заочної школи за сумісництвом. Зарахування до спеціального стажу періодів роботи за сумісництвом законодавством не передбачено. У зв'язку із відсутністю необхідного 35-річного стажу роботи на посадах робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, за наданими документами підстав для виплати ОСОБА_1 грошової допомоги немає.
Таким чином, спірним питанням у даній справі є наявність у позивача спеціального стажу, який дає право на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до пункту 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням періоду роботи на посадах інспектора відділу народної освіти з 01.01.1992 року по 31.12.1993 року, та період проходження військової служби в складі збройних сил СРСР в період з 28.10.1980 року по 02.06.1982 року.
Представник відповідача у судовому засіданні підтвердив, що на даний час позивач має стаж працівника освіти 33 роки 04 місяці 01 день, що недостатньо для призначення одноразової грошової допомоги. До пільгового стажу як працівника освіти при прорахунку права на призначення одноразової грошової допомоги не враховано період роботи на посадах інспектора відділу народної освіти з 01.01.1992 року по 31.12.1993 року, та період проходження військової служби в складі збройних сил СРСР в період з 28.10.1980 року по 02.06.1982 року.
Щодо зарахування періоду роботи позивача на посадах інспектора відділу народної освіти з 01.01.1992 року по 31.12.1993 року, суд зазначає таке.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги та механізм виплати цієї допомоги визначено постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191 «Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати».
Відповідно до п. 2 Порядку встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення, що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".
Відповідно до примітки 3 до постанови Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 01 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.
У період до 1992 року діяв Перелік установ, організацій і посад, робота яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений наказом Міністерства соціального забезпечення УРСР від 31 грудня 1959 року № 135 та Положення про порядок зарахування стажу для призначення пенсій за вислугу років працівникам освіти та охорони здоров'я, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 17 грудня 1959 року №1397.
Згідно п.4 вказаного Положення, право на призначення пенсії за вислугу років мають особи, які працювали в районних, окружних та міських (у містах, де немає районних відділів народної освіти) відділах народної освіти на посадах завідувачів, інструкторів та інспекторів, запасного вчителя.
Відповідно до постанови Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року №1545-XII «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції та законам України.
Згідно записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 18.07.1978 року, він з 12.07.1982 по 01.12.1993 працював інспектором Котовського міського відділу народної освіти, відділу народної освіти Котовського міськвиконкому.
Оскільки Переліком від 17 грудня 1959 року була передбачена в районних, окружних і міських відділах народної освіти посада інспектора, тому позивачу слід зарахувати у стаж роботи період його роботи на посадах інспектора відділу народної освіти з 01.01.1992 року по 04.11.1993 року.
Враховуючи, що з прийняттям постанови від 04.11.1993 року N 909 Кабінету Міністрів України "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років", цим Переліком не було передбачено посади інспектора, робота на якій дає право на пенсію за вислугу років, тому відсутні підстави для зарахування періоду роботи позивача на посадах інспектора відділу народної освіти лише з 04.11.1993 року по 31.12.1993 року.
Щодо зарахування періоду проходження позивачем військової служби в складі збройних сил СРСР в період з 28.10.1980 року по 02.06.1982 року, суд зазначає таке.
Згідно зі статтею 11 Закону СРСР від 12.07.1967 р. № 1950-VII «Про загальний військовий обов'язок» (який був чинним на день призову позивача на дійсну військову службу), на громадян, які були прийняті до військово-навчальних закладів, перебували на дійсній військовій службі, розповсюджувалися обов'язки, які встановлені для військовослужбовців строкової служби.
Постановою Верховної Ради України від 12.09.1991 року № 1545-ХХІІ «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території Республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.
Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.
Питання щодо дії нормативно-правових актів у часі розглядалося Конституційним Судом України, який у рішенні № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року зазначив, що нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.
Дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що до події, факту застосовується той закон, або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Отже приписи статті 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» та статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів сімей», згідно яких військова служба є державною службою особливого характеру, а час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також стажу державної служби. Крім того, Законом СРСР від 12 липня 1967 року «Про загальний військовий обов'язок» і Положенням про пільги для військовослужбовців, військовозобов'язаних, осіб, звільнених з військової служби у відставку, та їх сімей, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 17 лютого 1981 року № 193, було передбачено зарахування часу перебування громадян на дійсній військовій службі у Збройних Силах СРСР до загального трудового стажу, безперервного трудового стажу та стажу роботи за спеціальністю.
Крім того, згідно ч.2 ст.119 КЗпП України (у редакції, чинній на день призову позивача на дійсну військову службу), працівникам і службовцям, які залучаються до виконання обов'язків, передбачених Законом СРСР про загальний військовий обов'язок, надаються гарантії та пільги відповідно до цим законом.
Згідно ст. 78 Закону СРСР про загальний військовий обов'язок (який був чинним на день призову позивача на дійсну військову службу), час перебування громадян на дійсній військовій службі в рядах Збройних Сил СРСР зараховується в їх трудової стаж. Солдатам, матросам, сержантам і старшинам строкової служби та особам, призваним на офіцерські посади відповідно до пунктом 2 статті 66 цього Закону, час їх дійсної військової служби, крім того, зараховується і в стаж роботи за спеціальністю за умови, якщо вони не пізніше 3-місячного терміну (а з поважних причин і більш цього терміну) після звільнення в запас приступлять до роботи за отриманою до призову спеціальністю.
Згідно записів військового квитка серії НОМЕР_3, позивач проходив службу у збройних силах СРСР з 28.10.1980 року по 02.06.1982 рік.
Згідно записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 18.07.1978 року, він 14.11.1980 року був призваний на військову службу до збройних сил СРСР, 02.06.1982 року був звільнений з військової служби, та 12.07.1982 року був призначений на посаду інспектора Котовського міського відділу народної освіти.
З вищенаведеного вбачається, що позивач не пізніше 3-місячного терміну після звільнення в запас приступив до роботи за отриманою до призову спеціальністю, а тому суд вважає за необхідне зараховувати в стаж роботи за спеціальністю період проходження позивачем військової служби в складі збройних сил СРСР період з 28.10.1980 року по 02.06.1982 року.
При таких обставинах, з урахуванням встановлених судом обставин, до стажу працівника освіти 33 роки 04 місяці 01 день позивачу слід додати ще 1 рік 10 місяців 4 дні (період роботи на посадах інспектора відділу народної освіти з 01.01.1992 року по 04.11.1993 року) та додати 1 рік 7 місяців 5 днів (період проходження військової служби в складі збройних сил СРСР в період з
28.10.1980 року по 02.06.1982 року).
Таким чином, стаж працівника освіти позивача складає 36 років 9 місяців 10 днів, що є достатнім для призначення одноразової грошової допомоги.
Враховуюче вищевикладене, з урахуванням всіх доводів сторін, досліджених документів, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту, відмова відповідача у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення в зв'язку з незарахуванням позивачу періоду роботи на посадах інспектора відділу народної освіти з 01.01.1992 року по 04.11.1993 року, та періоду проходження військової служби в складі збройних сил СРСР в період з 28.10.1980 року по 02.06.1982 року - є безпідставною. Тому позов слід вважати обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 159-163, 167 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Зобов'язати Подільське об'єднане управління пенсійного фонду України Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти його місячних пенсій станом на день призначення йому пенсії.
Постанова суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанову суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд який її постановив протягом 10 днів з дня отримання її копії, складеної у повному обсязі.

С у д д я -

Постанову у повному обсязі складено 29 листопада 2017 року.