Справа № 817/1521/17
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 листопада 2017 рокуР і в н е 817/1521/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М. за участю секретаря судового засідання Сисун Н.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

третьої особи на стороні відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_4
доЗдолбунівської районної державної адміністрації третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3
про скасування рішення державного реєстратора,
В С Т АН О В И В:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Здолбунівської районної державної адміністрації про скасування рішення державного реєстратора про внесення змін до Реєстру речових прав на нерухоме майно у Розділ "Актуальна інформація про об'єкт нерухомого майна", реєстраційний номер НОМЕР_1, адреса АДРЕСА_1, у графу "Опис обєкта".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що оспорюваним рішенням державного реєстратора протиправно внесено зміни до Реєстру речових прав на нерухоме майно щодо квартири позивача, належної їй на праві власності, а саме: у Розділ "Актуальна інформація про об'єкт нерухомого майна", реєстраційний номер НОМЕР_1, адреса АДРЕСА_1, у графу "Опис обєкта" в частині зміни даних про загальну площу квартири з 38,5 кв. м на 28.1 кв. м та житлову площу з 19,5 кв. м на 18,3 кв.м. Такі дії державного реєстратора позивач вважає протиправними з огляду на те, що право власності перейшло до неї на підставі рішення суду, що набрало законної сили, а рішення суду апеляційної інстанції, з яким звернулась до відповідача третя особа, не стосується права власності позивача на вказану квартиру. Крім того, позивач вважає, що звернутися із заявою до державного реєстратора про внесення змін в інформацію про обєкт нерухомого майна вправі виключно власник такого майна, права якого зареєстровані у встановленому порядку, позаяк третя особа відповідним правом законом не наділена.

Вказані обставини, на думку позивача, утворюють підстави для скасування рішення державного реєстратора, тому позивач звернулась до суду із даним позовом.

У ході судового розгляду позивач подала суду письмову заяву про уточнення позовних вимог (а.с.90-93), у якій зазначила реквізити спірного рішення державного реєстратора, про які, як зазначила позивач, їй не було відомо на момент звернення до суду із позовом, та, з урахуванням обставин, викладених у позовній заяві, просила суд скасувати рішення державного реєстратора Здолбунівської районної державної адміністрації ОСОБА_2 від 11.09.2017 №37012798 про внесення змін до Реєстру речових прав на нерухоме майно у Розділ "Актуальна інформація про об'єкт нерухомого майна", реєстраційний номер НОМЕР_1, адреса АДРЕСА_1, у графу "Опис обєкта": загальна площа (кв.м): 28.1, житлова площа (кв.м): 18.3.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, звернувши увагу, що рішення суду, на підставі якого відповідачем прийнято рішення про державну реєстрацію права власності позивача на відповідний обєкт нерухомості (квартиру), набрало законної сили, не оспорено та не скасовано у встановленому порядку, відтак залишається обовязковим до виконання. При цьому, як зазначила представник позивача, рішення суду апеляційної інстанції у іншій справі не стосується права власності на означену квартиру позивача як і не скасовує рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності за позивачем. Крім того, згадане рішення апеляційного суду, з яким звернулася до відповідача третя особа, прийнято у листопаді 2013 року, в той час як рішення суду, яким визнано за позивачем право власності на квартиру із зазначенням її розмірів, датоване 02.12.2015. Оскільки, як стверджувала представник позивача, державним реєстратором під час внесення до Реєстру речових прав на нерухоме майно записів про зміну характеристик обєкта нерухомого майна порушено встановлений порядок та механізм вчинення відповідної реєстраційної дії, представник позивача просила суд позов задовільнити та скасувати спірне рішення державного реєстратора.

Відповідач позову не визнав, представник відповідача подав через відділ документального забезпечення Рівненського окружного адміністративного суду (канцелярію) письмові заперечення на адміністративний позов (а.с.42-44), у яких зазначив, що у 2013 році Реєстраційною службою Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_5, а в подальшому на підставі рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02.12.2015 за ОСОБА_4 Оскільки 11.09.2017 ОСОБА_3 звернувся до Центру надання адміністративних послуг Здолбунівської районної державної адміністрації з рішенням апеляційного суду Рівненської області від 12.11.2013, яким відмовлено у визнанні права власності на самочинно добудоване нерухоме майно та скасовано рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20.12.2012, яким було визнано права власності на самочинне будівництво прибудову до квартири АДРЕСА_2, у порядку, визначеному пунктом 38 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141, державним реєстратором прийнято рішення про внесення змін до запису, на підставі якого внесено зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме в описі обєкта нерухомого майна змінено загальну та житлову площу. При цьому представником відповідача зазначено, що ОСОБА_3 звернувся до державного реєстратора з рішенням апеляційного суду Рівненської області від 12.11.2013 будучи особою, в інтересах якої на підставі рішення суду скасовується право власності, що передбачено Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 №3502/5.

У судовому засіданні представник відповідача державний реєстратор Управління промисловості, інфраструктури та агропромислового розвитку Здолбунівської районної державної адміністрації ОСОБА_2 пояснила суду, що спірне рішення про внесення змін до Реєстру речових прав на нерухоме майно у Розділ "Актуальна інформація про об'єкт нерухомого майна" в частині зміни площі квартири АДРЕСА_2 нею було вчинено на підставі статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідно до якої у разі, якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду. При цьому державний реєстратор зазначила, що оскільки прибудова до квартири не є самостійним обєктом нерухомого майна, а лише складовою частиною до квартири АДРЕСА_2, скасувати право власності на самочинну добудову можливо лише шляхом внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З таких підстав просила суд відмовити у задоволенні позову.

У ході судового розгляду судом залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, який у судовому засіданні пояснив суду, що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, а спірна надбудова до квартири №1 перешкоджає підїзду до будинку, у звязку з чим він звернувся у липні 2017 року з позовом до Здолбунівського районного суду Рівненської області. На даний час спір у Здолбунівському районному суді Рівненської області залишається не вирішеним (справа №562/2502/17), проте, оскільки рішенням апеляційного суду Рівненської області від 12.11.2013 у справі №1708/3120/12 скасовано рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20.12.2012 та відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Здолбунівської міської ради Рівненської області про визнання права власності на самочинно добудоване нерухоме майно, третя особа вважає, що право власності на добудову до квартири АДРЕСА_2 є скасованим, відтак звернувся до державного реєстратора для внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Враховуючи викладені обставини вважає спірне рішення державного реєстратора законним та зазначив про відсутність підстав для його скасування.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

11.09.2017 державним реєстратором Управління промисловості, інфраструктури та агропромислового розвитку Здолбунівської районної державної адміністрації ОСОБА_2 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зміни у Розділ "Актуальна інформація про об'єкт нерухомого майна", реєстраційний номер НОМЕР_1, адреса АДРЕСА_1, у графу "Опис обєкта" щодо площі обєкта нерухомого майна, а саме: загальна площа (кв.м): 38.5, житлова площа (кв.м): 19.2 змінено на загальна площа (кв.м): 28.1, житлова площа (кв.м): 18.3 (а.с.11, 12).

Підставою для внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в частині зміни площі обєкта нерухомого майна за реєстраційним номером НОМЕР_1 було рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державного реєстратора прав на нерухоме майна ОСОБА_2 від 11.09.2017 за №37012798 (а.с.36).

Вказане рішення державного реєстратора прийнято на підставі заяви про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в частині зміни площі обєкту нерухомого майна, прийнятої 11.09.2017 за реєстраційним №24097365, яку подав ОСОБА_3 (а.с.25).

Як вбачається з матеріалів справи та зі змісту оскаржуваного рішення, останнє прийнято за результатами розгляду вказаної заяви ОСОБА_3 та доданого до неї рішення апеляційного суду Рівненської області від 12.11.2013 у справі №1708/3120/12 (а.с.29-30).

Позивач вважає незаконним рішення державного реєстратора Управління промисловості, інфраструктури та агропромислового розвитку Здолбунівської районної державної адміністрації ОСОБА_2 від 11.09.2017 за №37012798, в звязку з чим звернулась до суду з позовом.

Оцінюючи правомірність спірного рішення відповідача, суд керувався критеріями, закріпленими у частині третій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного субєкта.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд зясовує, чи використане повноваження, надане субєкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Тому, вирішуючи справу стосовно позовної вимоги про скасування рішення державного реєстратора Управління промисловості, інфраструктури та агропромислового розвитку Здолбунівської районної державної адміністрації ОСОБА_2 від 11.09.2017 за №37012798, перш за все, слід дослідити питання наявності підстав для його прийняття.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-IV (в редакції Закону України від 26.11.2015 №834-VIII).

Згідно пунктом першим частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини пятої статті 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно частиною першою статті 13 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Державний реєстр прав складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі. Невідємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек.

Відповідно до частини третьої статті 13 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" розділ Державного реєстру прав складається з чотирьох частин, які містять відомості про: 1) нерухоме майно; 2) право власності та субєкта (субєктів) цього права; 3) інші речові права та субєкта (субєктів) цих прав; 4) обтяження прав на нерухоме майно та субєкта (субєктів) цих обтяжень.

Так, статтею 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" врегульовано питання внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування.

Згідно частини першої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

У разі зміни ідентифікаційних даних субєкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни субєкта управління обєктами державної власності, відомостей про обєкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

У судовому засіданні представник відповідача покликалася до положень вказаного абзацу другого частини першої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також норму у абзаці третьому частини першої цієї ж статті вказаного Закону.

Так, відповідно до абзацу третього частини першої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду.

За змістом резолютивної частини рішення апеляційного суду Рівненської області від 12.11.2013 у справі №1708/3120/12 апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Здолбунівського районного суду від 20 грудня 2012 року скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Здолбунівської міської ради Рівненської області про визнання права власності на самочинно добудоване нерухоме майно відмовлено (а.с.29-30).

В свою чергу, рішенням Здолбунівського районного суду від 20.12.2012 позовні вимоги задоволено. Визнано за ОСОБА_5 (35700, м. Здолбунів, вул. І.Гончара, 5/1, Рівненської області; ідентифікаційний номер НОМЕР_2) право власності на самочинне будівництво - прибудову "а" до квартири №1 (згідно з технічним паспортом станом на 18.01.2012 року - приміщення 1, 2, 3), що знаходяться по вулиці І.Гончара в м. Здолбунів Рівненської області загальною площею 38,5 кв. м, в тому числі житлової площі 19,2 кв. м. (а.с.27-28).

За таких обставин, покликання представника відповідача про виявлення помилки у Державному реєстрі прав не підтверджується встановленим обставинами, оскільки наведеними судовими рішеннями відповідної помилки не встановлено, як і не констатовано такої у мотивувальній частині зазначених судових рішень.

Разом з тим, у ході судового розгляду представник відповідача зазначила, що 11.09.2017 до державного реєстратора звернувся ОСОБА_3 як особа, в інтересах якої на підставі рішення суду скасовується право власності, що передбачено Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 №3502/5, та на який спирався у поданих суду письмових запереченнях представник відповідача (а.с.42-44) .

З приводу чого суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, до державного реєстратора Управління промисловості, інфраструктури та агропромислового розвитку Здолбунівської районної державної адміністрації 11.09.2017 звернулась третя особа - ОСОБА_3 із заявою за реєстраційним №24097365 (а.с.130-131) та рішенням апеляційного суду Рівненської області від 12.11.2013 у справі №1708/3120/12 (а.с.135-136).

Перш за все суд зазначає, що за змістом резолютивної частини зазначеного рішення суду апеляційної інстанції судом не встановлено, що право власності ОСОБА_5 на самочинне будівництво - прибудову "а" до квартири №1 (згідно з технічним паспортом станом на 18.01.2012 року - приміщення 1, 2, 3), що знаходяться по вулиці І.Гончара в м. Здолбунів Рівненської області загальною площею 38,5 кв. м, в тому числі житлової площі 19,2 кв. м., скасовано в інтересах ОСОБА_3, який, як ним зазначено у судовому засіданні та не заперечувалось представниками сторін, проживає у квартирі №2 будинку №5, що знаходяться по вулиці І.Гончара в м. Здолбунів Рівненської області.

Більше того, наказ Міністерства юстиції України від 12.12.2011 №3502/5, яким було затверджено Порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з 25.11.2016 втратив чинність на підставі Наказу Міністерства юстиції № 3276/5 від 21.11.2016. Відтак, покликання державного реєстратора під час прийому заяви особи про внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на норми нормативно-правого акту, що втратив чинність, є протиправним.

Разом з тим суд зазначає, що частиною пятою статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що внесення змін до записів Державного реєстру прав зокрема, здійснюється у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, коли такі дії здійснюються у порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону).

Так, частиною другою статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У ході судового розгляду представник відповідача спиралась на зазначену норму частини другої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" зазначаючи, що рішенням апеляційного суду Рівненської області від 12.11.2013 у справі №1708/3120/12 було скасовано рішення суду, а саме рішення Здолбунівського районного суду від 20.12.2012, яким було визнано за ОСОБА_5 право власності на самочинне будівництво - прибудову "а" до квартири №1 (згідно з технічним паспортом станом на 18.01.2012 року - приміщення 1, 2, 3), що знаходяться по вулиці І.Гончара в м. Здолбунів Рівненської області. При цьому представник відповідача відзначила, що оскільки прибудова до квартири не є самостійним обєктом нерухомого майна, а лише складовою його частиною, то скасувати право власності на самочинну добудову можливо лише шляхом внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Суд критично оцінює такі доводи представника відповідача та зазначає наступне.

Відповідно до пункту 38 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141, зміни до записів Державного реєстру прав вносяться у разі зміни ідентифікаційних даних субєкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни субєкта управління обєктами державної власності, відомостей про обєкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення зазначеного Реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка).

Внесення змін до записів Державного реєстру прав здійснюється за заявою особи, записи про яку містяться у зазначеному Реєстрі, а також у порядку, передбаченому статтею 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до викладеного суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, станом на 11.09.2017 у Державному реєстрі прав містяться записи про ОСОБА_4 як власника 1/1 частки квартири на праві приватної власності за реєстраційним №, що знаходиться за адресою: Рівненська обл., Здолбунівський р., м. Здолбунів, вулиця Гончара І. (вулиця 17 Вересня)АДРЕСА_3 (а.с.137-139).

З матеріалів реєстраційної справи слідує, що право приватної власності за ОСОБА_4 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.05.2016 на підставі заяви ОСОБА_4 за реєстраційним №16901083 (а.с.114). Згідно записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності виникло на підставі рішення Здолбунівського районного суду від 02.12.2015 у справі №562/2290/15-ц.

Згідно даного рішення Здолбунівського районного суду позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на спадкове майно, а саме: квартиру АДРЕСА_4, яка залишилася після смерті спадкодавців ОСОБА_5, померлого 10 серпня 2014 року та ОСОБА_6, померлого 04 лютого 2015 року (а.с.121). Дане рішення суду набрало законної сили 15.12.2015. Вказане рішення не скасовано в судовому порядку, протилежного не доводилось представником відповідача та третьою особою.

Відповідно до Технічного паспорта на квартиру №1 у житловому будинку №5 по вулиці І.Гончара в м. Здолбунів (інвентаризаційна справа №62; реєстровий №40-50-48), квартира розташована на 1-му поверсі 1-поверхового будинку та, зокрема, складається з 1 кімнати житловою площею 19,2 кв.м; загальна площа квартири: 38,5 кв.м (а.с.122-124).

Разом з тим, рішенням апеляційного суду Рівненської області від 12.11.2013 у справі №1708/3120/12, з яким до відповідача 11.09.2017 звернулась третя особа ОСОБА_3, скасовано рішення Здолбунівського районного суду від 20 грудня 2012 року у справі №1708/3120/12 та відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Здолбунівської міської ради Рівненської області про визнання права власності на самочинно добудоване нерухоме майно (а.с.133-134).

Як вже зазначалось вище, рішенням Здолбунівського районного суду від 20.12.2012 у справі №1708/3120/12 було визнано за ОСОБА_5 право власності на самочинне будівництво - прибудову "а" до квартири №1 (згідно з технічним паспортом станом на 18.01.2012 року - приміщення 1, 2, 3), що знаходяться по вулиці І.Гончара в м. Здолбунів Рівненської області загальною площею 38,5 кв. м, в тому числі житлової площі 19,2 кв. м. (а.с.135-136).

Відтак, рішенням апеляційного суду Рівненської області від 12.11.2013 у справі №1708/3120/12 не було скасовано рішення Здолбунівського районного суду від 02.12.2015 у справі №562/2290/15-ц, яке було підставою для виникнення права власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_4, тому покликання представника відповідача у цій частині на положення частини другої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є безпідставним.

За таких обставин суд дійшов висновку, що 11.09.2017 до відповідача звернулась із заявою особа ОСОБА_3, записи про яку відсутні у Державному реєстрі прав, з рішенням суду, яким не вирішено питання права власності на квартиру АДРЕСА_4 ОСОБА_4, відомості про яку як власника 1/1 частки даного обєкта нерухомого майна на праві приватної власності містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно станом на 11.09.2016.

Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Так, підставою внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_4 є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29729156 від 24.05.2016 (а.с.128). Зазначене рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не скасовано на підставі рішення суду, що не заперечувалось особами, що брали участь у розгляді справи.

Суд враховує, що ухвалою судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 18.07.2017 відкрито провадження у справі №562/2502/17 за позовом ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, державного реєстратора Здолбунівської районної державної адміністрації ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідачів ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування рішень державних реєстраторів (а.с.8), предметом розгляду якої є, серед іншого, рішення державного реєстратора Здолбунівської районної державної адміністрації ОСОБА_7 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 29729156 від 24.05.2016 (а.с.53-59).

Однак, на момент розгляду даної справи спір у справі №562/2502/17 залишається не вирішеним, відтак підстави для внесення запису про скасування державної реєстрації прав ОСОБА_4, відповідно до частини другої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", наразі відсутні.

Так само суд звертає увагу, що на момент розгляду справи у суді не є скасованим запис №14637090 про проведену державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_4 (реєстраційний №), що, відповідно до частини другої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", могло бути підставою для внесення запису про скасування державної реєстрації прав ОСОБА_4.

Таким чином, враховуючи, що рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав позивача на 1/1 частки квартиру АДРЕСА_4 (реєстраційний №) від 24.05.2016 №29729156; запис про право власності №14637090, дата державної реєстрації: 19.05.2016 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_4 не скасовані судом, а рішення Здолбунівського районного суду від 02.12.2015 у справі №562/2290/15-ц, яке зазначено підставою виникнення права власності позивача є чинним, на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення були відсутні правові підстави для прийняття відповідачем спірного рішення, передбачені частиною другою статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також пунктом 38 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141, зокрема: скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування запису про проведену державну реєстрацію прав, скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, так само як і заява особи, записи про яку містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про внесення відповідних змін до записів Державного реєстру прав.

Відтак, внесення змін до Реєстру речових прав на нерухоме майно у Розділ "Актуальна інформація про об'єкт нерухомого майна", реєстраційний номер НОМЕР_1, адреса АДРЕСА_1, у графу "Опис обєкта", проведено з порушенням вимог чинного законодавства, без наявності підстав, передбачених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141, що свідчить про неправомірність прийняття відповідачем оскаржуваного рішення.

Згідно з частиною першою статті 69 та частиною першою статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства, приймаючи до уваги встановлені судом обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що рішення державного реєстратора від 11.09.2017 №37012798 є протиправним, відтак підлягає скасуванню, а позовні вимоги - є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. відповідно до квитанції від 05.10.2017 №3 підлягає поверненню.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати рішення державного реєстратора Здолбунівської районної державної адміністрації ОСОБА_2 від 11.09.2017 №37012798 про внесення змін до Реєстру речових прав на нерухоме майно у Розділ "Актуальна інформація про об'єкт нерухомого майна", реєстраційний номер НОМЕР_1, адреса АДРЕСА_1, у графу "Опис обєкта": загальна площа (кв.м): 28.1, житлова площа (кв.м): 18.3.

Присудити на користь позивача ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Здолбунівської районної державної адміністрації судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Нор У.М.