Справа № 815/4788/17
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4788/17
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2017 року Одеський окружний адміністративний суд колегією у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В., суддів Єфіменко К.С., Потоцької Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Іщенко С.О.,

за участі сторін:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Дідуха С.П. (згідно довіреності),

представника третьої особи Бескровного М.О. (згідно довіреності),

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу Міністра оборони від 15.06.2017 № 110КП про притягнення до дисциплінарної відповідальності та поновлення у військовому званні, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача військової прокуратури Південного регіону України

ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача військової прокуратури Південного регіону України, за результатом розгляду якого позивач просить суд: визнати протиправним з моменту прийняття та скасувати наказ Міністра оборони України від 15.06.2017 року № 110КП про притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді «пониження у військовому званні на один ступінь» стосовно підполковника юстиції ОСОБА_1 ; поновити у військовому званні «підполковник юстиції» ОСОБА_1 ; допустити негайне виконання постанови суду.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що він з липня 2004 року проходить військову службу за контрактом осіб офіцерського складу в органах військової прокуратури. З 05 лютого 2015 року по 04 травня 2017 року обіймав посаду начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу військової прокуратури Південного регіону України. З 04 травня 2017 року проходить військову службу на посаді прокурора цього ж відділу військової прокуратури Південного регіону України.

15.06.2017 року наказом Міністра оборони України № 110КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у виді «пониження у військовому званні на один ступінь». Підставою притягнення до відповідальності став факт складання 21.04.2017 року, працівниками Управління патрульної поліції в м. Одеса щодо позивача протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 204817 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На думку позивача, наказ Міністра оборони України є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки складений щодо нього протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 204817 за ч. 1 ст. 130 КУпАП було спрямовано для розгляду до Приморського районного суду м. Одеси. За результатами судового розгляду, поставною суду від 26.06.2017 року у справі № 522/7631/17 провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Крім того, позивач зазначив, що ЗУ «Про прокуратуру» не передбачено підпорядкування військовослужбовців військових прокуратур Міністру оборони України. За таких обставин, Міністр оборони України не є командиром (начальником) для військовослужбовців військових прокуратур та повноваженнями притягати їх до дисциплінарної відповідальності не наділений. Також, позивач зазначив, що за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП військовослужбовці мають нести адміністративну відповідальність на загальних підставах, а дисциплінарна відповідальність військовослужбовців за вчинення зазначених дій законом не передбачена.

Позивач під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в адміністративному позові.

Представник відповідача заперечував проти задоволення адміністративного позову з підстав, викладених в письмових запереченнях, згідно з якими відповідач вказує на те, що висновок суду у справі про адміністративне правопорушення зводиться до констатування факту численних порушень з боку працівників поліції, нез`явлення останніх до суду та відсутності доказів, без яких суд не може прийняти рішення, тобто по суті рішення судом не приймалось. Крім того, на час накладення на військовослужбовця ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення (15.06.2017 року), судом не був розглянутий протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому, представник відповідача звертає увагу, що позивач наказом Міністра оборони України № 110КП від 15.06.2017 року був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни.

Представник відповідача зазначив, що Міністр оборони України, як особа, що користується дисциплінарною владою у повному обсязі Дисциплінарного статуту збройних Сил України, у зв`язку з достатнім висвітленням вчинку позивача у засобах масової інформації, проведення службової перевірки Військовою прокуратурою Південного регіону та поданням головного військового прокурора, 15.06.2017 року прийняв рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Представник третьої особи зазначив, що вважає адміністративний позов таким, що не належить до задоволення, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової прокуратури, на якого поширюються, як вимоги ЗУ «Про прокуратуру», так і положення законодавства щодо проходження військової служби. З урахуванням, що на момент завершення вказаного службового розслідування (22.05.2017 року) орган, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурора кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів, фактично не діяв (лише 07.06.2017 року затверджено рекомендований зразок дисциплінарної скарги та прийнято інші організаційні рішення щодо діяльності вказаного органу) з урахуванням, що лише Міністр оборони України наділений повноваженнями щодо накладення на ОСОБА_1 такого дисциплінарного стягнення, як пониження військового звання на один ступінь, військовою прокуратурою і було порушено клопотання перед Міністром оборони України щодо накладення на ОСОБА_1 вказаного дисциплінарного стягнення.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, оглянув у судовому засіданні оригінал матеріалів службового розслідування, оптичний диск DRP5GG0001 із відеозаписами обставин складання протоколів про адміністративні правопорушення щодо позивача, суд встановив наступне.

11.02.2011 року ОСОБА_1 склав присягу працівника прокуратури.

21.12.2012 року позивач ознайомився з положеннями Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури .

Наказом Міністра оборони України № 62 від 04.02.2015 року, відповідно до статей 20 та 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статті 46-1 Закону України «Про прокуратуру» та на підставі листа заступника Генерального прокурора України Головного військового прокурора від 28.01.2015 року № 10/5-25 вих-15 з майором запасу ОСОБА_1 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком на п`ять років та прийнято його на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.

Відповідно до умов вказаного контракту, який підписаний позивачем 11.09.2014 року, ОСОБА_1 ознайомився із законами та іншими нормативно-правовими актами України, які регулюють порядок проходження військової служби і добровільно взяв на себе зобов`язання, у тому числі: проходити військову службу у Збройних Силах України протягом строку Контракту відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулює порядок проходження військової служби, та цим Контрактом; свято і неухильно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів (начальників); дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Згідно з п. 3 Контракту, контракт є строковим та укладений на п`ять років.

Судом встановлено, що відповідно до послужного списку позивача, останньому присвоєно звання підполковника юстиції згідно з Наказом МОУ № 62 від 04.02.2015 року.

Відповідно до наказу Військового прокурора Південного регіону України генерал-майора юстиції П.Богуцького від 05.02.2015 року № 84к, звільнено радника юстиції ОСОБА_1 з посади начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого управління військової прокуратури Південного регіону України з 05.02.2015 року у зв`язку зі вступом на військову службу.

Пунктом другим вказаного наказу, підполковника юстиції ОСОБА_1 призначено начальником відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу слідчого управління військової прокуратури Південного регіону України, зараховано до списків особового складу військової прокуратури південного регіону України.

Згідно з довідкою № 11-3978 вих17 від 15.09.2017 року майор юстиції ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом осіб офіцерського складу у військовій прокуратурі Південного регіону України на посаді прокурора відділу.

Згідно з наказом виконувача обов`язків військового прокурора Південного регіону України полковника юстиції В.Кривонос № 33 від 21.04.2017 року призначено службову перевірку за фактом можливого вчинення 21.04.2017 року начальником відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу слідчого управління військової прокуратури Південного регіону України підполковником юстиції Яровим С.О. ганебного вчинку керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , які були надані під час проведення службової перевірки, з огляду на які, позивач з начальником слідчого відділу прокуратури регіону Слободянюком В.Ю., а також працівником УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України ОСОБА_2 залишили службове приміщення прокуратури за адресою: АДРЕСА_1 приблизно о 23 год. 30 хвл. 20 квітня 2017 року. ОСОБА_2 повідомив, що у нього в автомобілі є декілька упаковок піци та пляшка віски, й запропонував перекусити, оскільки ніхто з них , у зв`язку із напруженою роботою впродовж цілого дня 20.04.2017 року нічого не їв. ОСОБА_1 зі ОСОБА_3 погодились на цю пропозицію. Біля однієї з будівель Одеського національного політехнічного університету на лавочці у період приблизно з 23 год. 50 хвл. до 03 год. 21 квітня 2017 року зазначені особи продовжили спілкуватись, вживши при цьому зазначену їжу та віски (особисто позивач вжив не більше 100-200 мл.) Близько 3 год. 30 хвл. 21 квітня 2017 року позивач, керуючи автомобілем HONDA Civic, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , який належить дружині позивача, ОСОБА_4 , вирушив додому, прямуючи з АДРЕСА_2 та продовжив рух по вул. Генуезькій у напрямку вул. Посмітного. Близько 3 год. 45 хвл. 21 квітня 2017 року під час руху по вул. Генуезькій позивач був зупинений працівниками Управління патрульної поліції. Одним із поліцейських було запропоновано позивачу пройти експрес-тест на наявність алкоголю в крові з використанням приладу «Драгер», на що позивач погодився. Після проходження тесту прилад видав результат, що в крові позивача вміст алкоголю близько 1,78%. Одразу після цього інспектор 3 роти 2 батальйону повідомила ОСОБА_1 , що нею, стосовно позивача, буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Пояснення позивача співпадають з письмовими поясненнями начальника слідчого відділу прокуратури регіону Слободянюка В.Ю., а також працівника УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України Денисова Є.А. щодо факту вживання зазначеними особами у ніч з 20.04.2017 року на 21.04.2017 року алкогольного напою біля Політехнічного університету.

Згідно з поясненнями позивача, працівники патрульної поліції агресивно реагували на зауваження позивача щодо нероз`яснення йому його прав та зазначенні в протоколі, що його було складено у присутності свідків, тоді як при складанні протоколу свідків не було. Позивач також вказав, що працівниками патрульної поліції до нього було застосовано заходи фізичного примусу, начебто через те, що він намагався пошкодити протокол про адміністративне правопорушення, а саме: двоє поліцейських-чоловіків схопили його за руки, витягли із салону автомобіля та поклали обличчям на землю, а саме - в калюжу. При цьому, складений протокол і ручка заходилися у позивача в руках, тому, коли його поклали передньою частиною тіла в калюжу, то перелічені предмети, які знаходились у ОСОБА_1 в руках, також потрапили до калюжі. В подальшому позивача було доставлено до Шевченківського відділення поліції у м. Одесі для повторного складання протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на письмові пояснення працівників Управління патрульної поліції в місті Одеса Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_1 під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та ознайомлення з протоколом умисно штучно створював умови для затягування процедури завершення оформлення адміністративних матеріалів. Вів себе зухвало. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не повертав протокол після ознайомлення до нього були застосовані заходи фізичного примусу, а в подальшому позивача було доставлено до Шевченківського відділення поліції у м. Одесі для повторного складання протоколу.

Під час судового розгляду справи суд дослідив відеозаписи подій щодо зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та встановив, що вони частково співпадають з письмовими поясненнями, які наявні в матеріалах справи.

Суд зазначає, що всупереч наданим письмовим поясненням під час проведення службової перевірки, з огляду на відеозаписи, ОСОБА_1 на місці подій повідомляв працівникам патрульної поліції завідомо неправдиві відомості з приводу того, що він не керував транспортним засобом. Під час судового розгляду справи, позивач повідомив суд, що це була його «виключна позиція захисту» та підтвердив факт керування транспортним засобом саме ним.

22.05.2017 року військовий прокурор Південного регіону України затвердив висновок про результати службової перевірки за фактом складання стосовно працівника військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до п. 3 висновку: «За правопорушення вимог Закону України «Про прокуратуру», присяги працівника прокуратури, ст. ст. 15,18 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, у відповідності до п. «е» ст. 8 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 76,77 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, клопотати перед Міністром оборони України щодо накладення на підполковника юстиції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді «пониження військового звання на один ступінь».

08.06.2017 року заступник Генерального прокурора-Головний військовий прокурор А.Матіос звернувся до Міністра оборони України з поданням про застосування до підполковника юстиції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді «пониження військового звання на один ступінь».

Відповідно до Наказу № 110КП від 15.06.2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» , за грубе порушення військової дисципліни, а саме абзацу другого статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, що зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та Законів України, Військової присяги, бездоганно і неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів(начальників), підполковнику юстиції ОСОБА_1 понизити військове звання на один ступінь.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 26.06.2017 року по справі № 522/7631/17 провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Так, в постанові суду вказано: «…Результат проведення огляду з використанням несправного спеціального технічного засобу, без проведення обов`язкового огляду у закладі охорони здоров`я у зв`язку з незгодою водія з висновками технічного засобу, відповідно до приписів ч. 5 ст. 266 КУпАП, повинен бути визнаний недійсним…

…За наведених обставин, відомості про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, викладені в протоколі, рапорті інспектора 3-ї роти 2-го батальйону УПП в м. Одеса лейтенанта поліції Заболотнього Є.І. від 21.04.2017 року, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеному інспектором 3-ї роти 2-го батальйону УПП в м. Одеса лейтенантом поліції Равель Д.В., а також чеці приладу Drager Alotest 6810 ARBL-0629 від 21.04.2017 року, викликають обґрунтовані сумніви в їх достовірності, а тому не можуть бути використані як докази його винуватості…»

Згідно з ч. 4 ст. 27 Закону України «Про прокуратуру», військовими прокурорами призначаються громадяни з числа офіцерів, які проходять військову службу або перебувають у запасі і мають вищу юридичну освіту, за умови укладення ними контракту про проходження служби осіб офіцерського складу у військовій прокуратурі.

Порядок проходження військової служби громадянами України у військовій прокуратурі визначається відповідним положенням, яке затверджується Президентом України.

В окремих випадках за наказом Генерального прокурора на посади прокурорів та слідчих військової прокуратури можуть бути призначені особи, які не є військовослужбовцями і не перебувають у запасі та відповідають вимогам частин першої та п`ятої цієї статті.

Військовослужбовці військової прокуратури у своїй діяльності керуються Законом України "Про прокуратуру" і проходять військову службу відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та інших законодавчих актів України, якими встановлено правові та соціальні гарантії, пенсійне, медичне та інші види забезпечення, передбачені законодавством для осіб офіцерського складу Збройних Сил України.

Військові звання вищого офіцерського складу військовослужбовцям військової прокуратури присвоюються Президентом України, інші військові звання - відповідно до встановленого законодавством порядку проходження військової служби.

Посади військових прокурорів та відповідні їм військові звання включаються в переліки військових посад.

Приписами п. п. 4, 5, 6, 11, 13, 26, 27 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати

кожен військовослужбовець.

Необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою,

чисто й охайно.

Військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення злочину військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Згідно з преамбулою Дисциплінарного Статуту збройних Сил України, цей Статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Згідно з п.п. 1,2,3,4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих;підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Приписами п. 18 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, Верховний Головнокомандувач Збройних Сил України, Міністр оборони України, начальник Генерального штабу - Головнокомандувач Збройних Сил України, командувач Національної гвардії України користується дисциплінарною владою у повному обсязі цього Статуту, крім відповідних повноважень, визначених цим Статутом для кожного

з них особисто.

Згідно з п. 68 Дисциплінарного Статуту Збройних України, на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Відповідно до п.п. 83,84 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі

командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого

дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Приписами п.92 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України передбачено що якщо командир за тяжкістю вчиненого підлеглим правопорушення визнає надану йому дисциплінарну владу недостатньою для покарання військовослужбовця, він порушує клопотання про накладення стягнення на винну особу владою старшого командира.

За перевищення наданої дисциплінарної влади командир несе відповідальність відповідно до законів України.

Згідно з п. 100 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, пониження в посаді військовослужбовців, пониження у військових званнях здійснюються за наказом того командира, якому надано право призначати на ці посади та присвоювати військові

звання.

З огляду на матеріали справи, суд зазначає, що позивач помилково, у якості підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, визначив факт складання щодо нього 21.04.207 року працівниками Управління патрульної поліції в м. Одеса протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 204817 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало порушення позивачем військової дисципліни, а саме: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. В наказі визначено, що зазначений факт підтверджується не лише протоколом про адміністративне правопорушення, а й письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 . Також, в наказі вказано, «що службовою перевіркою встановлено, що під час ознайомлення підполковника юстиції ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення на вимогу працівника патрульної поліції ним не було повернуто зазначений протокол, а вилучений у нього тільки після застосування заходів фізичного примусу та було доставлено до Шевченківського районного відділення поліції міста Одеси.».

Таким чином, суд робить висновок, що посилання позивача як на підставу для задоволення позову на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 26.06.2017 року у справі № 522/7631/17, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення є безпідставним, оскільки в зазначеній постанові не зазначено, що позивач керуючи транспортним засобом 21.04.2017 року не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а вказано лише, що результати несправного спеціального технічного засобу, без проведення обов`язкового огляду у закладі охорони здоров`я у зв`язку з незгодою водія з висновками технічного засобу, повинні бути визнані недійсними.

Тобто, на думку суду, висновки Приморського районного суду м. Одеси, що викладені у зазначеній вище постанові не спростовують факту перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом 21.04.2017 року.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання позивача на той факт, що письмові пояснення, в яких позивач самостійно зазначив, що вживав алкогольні напої (віски) перед тим, як здійснив керування транспортним засобом 21.04.2017 року, були складені за порадою сторонніх осіб з метою запобігання більш суворого покарання у вигляді звільнення зі служби та є неправдивими, з огляду на наступне.

Позивач, як військовослужбовець Збройних Сил України, зобов`язаний поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. Повідомлення під час службової перевірки військовій прокуратурі Південного регіону України завідомо неправдивих відомостей з метою уникнення відповідальності або застосування менш тяжкого дисциплінарного стягнення, на думку суду, свідчить про недотримання позивачем вимог Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем не надано до суду жодного доказу, який би підтверджував факт надання ним неправдивих відомостей щодо вживання алкогольних напоїв перед керуванням транспортним засобом 21.04.2017 року, тоді як в матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , згідно з якими вони разом з ОСОБА_1 21.04.2017 року приблизно з 23 год. 50 хвл. 20.04.2017 року до 03 год. 00 хвл. 21.04.2017 року вживали на лавочці біля Політехнічного університету піцу й віски.

Щодо посилань позивача на відсутність повноважень у Міністра оборони України притягати його до дисциплінарної відповідальності, суд зазначає наступне.

Позивач є військовослужбовцем Збройних Сил України, який проходить службу за контрактом осіб офіцерського складу, що укладений між ОСОБА_1 та Міністром оборони України, що підтверджується наказом № 62 від 04.02.2015 року та контрактом.

Законом України «Про прокуратуру» встановлено, що військовослужбовці військової прокуратури у своїй діяльності керуються Законом України "Про прокуратуру" і проходять військову службу відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та інших законодавчих актів України, якими встановлено правові та соціальні гарантії, пенсійне, медичне та інші види забезпечення, передбачені законодавством для осіб офіцерського складу Збройних Сил України.

Таким чином, суд робить висновок, що до позивача, як військовослужбовця Збройних Сил України, застосовуються положення Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, Статуту внутрішньої служби України у випадку вчинення ним дисциплінарного проступку.

Дисциплінарний Статут Збройних Сил визначає, що пониження в посаді військовослужбовців, пониження у військових званнях здійснюються за наказом того командира, якому надано право призначати на ці посади та присвоювати військові

звання.

Також, в Статуті зазначено, що Міністр оборони України користується дисциплінарною владою у повному обсязі цього Статуту.

Таким чином, суд робить висновок, що Міністр оборони України наділений повноваженнями щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляд пониження військового звання на один ступінь.

Суд вважає помилковим посилання позивача на неправомірність оскаржуваного наказу, у зв`язку з притягненням його до дисциплінарної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, що не передбачено нормами чинного законодавства, оскільки, як зазначено вище судом, позивача притягнено до дисциплінарної відповідальності за грубе порушення військової дисципліни, а не за вчинення адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене суд робить висновок, що адміністративний позов не належить до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 14, 70, 71, 86, 159-164, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу Міністра оборони від 15.06.2017 № 110КП про притягнення до дисциплінарної відповідальності та поновлення у військовому званні, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача військової прокуратури Південного регіону України.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Н.В. Бжассо

Суддя К.С. Єфіменко

Суддя Н.В. Потоцька

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу Міністра оборони від 15.06.2017 № 110КП про притягнення до дисциплінарної відповідальності та поновлення у військовому званні, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача військової прокуратури Південного регіону України.

27 листопада 2017 року.