Справа № 233/4919/17
Суддя: Мартиненко В. С.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

233 № 233/4919/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.

за участі секретаря судового засідання Вареніченко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 9 роти батальйону № 1 управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції Денисенка Олександра Ігоровича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

Із вказаним адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1, в якому просив визнати дії інспектора 9 роти батальйону № 1 управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Денисенка Олександра Ігоровича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними; скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення ЕАА №112286, винесену 16.06.2017 року інспектором 9 роти батальйону № 1 управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Денисенком Олександром Ігоровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а справу - закрити.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 16.06.2017 року поліцейським 9 роти батальйону № 1 управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції Денисенко Олександром Ігоровичем було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме: порушення п. 11.5 правил дорожнього руху - рух по лівій смузі на дорозі, яка має дві і більше смуги для руху в одному напрямку, при вільній правій. Проте п.11.5 ПДР України не містить заборони руху транспортного засобу крайньою лівою смугою. Крім того, на даній ділянці автошляху дорожнє покриття правої смуги значно гірше, ніж лівої, тому позивачем, у відповідності до п.2.12 ПДР України, було прийнято рішення обрати більш безпечну смугу для руху.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна обов'язково містити обставини, встановлені при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, пояснення правопорушника, адреси свідків якщо вони є, інші відомості, необхідні для вирішення справи. Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. В порушення вимог ст. 251 КУпАП в оскаржуваній постанові немає даних про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис та про свідків правопорушення, які є відомостями, що мають зазначатися у постанові та відсутність у справі яких грубо суперечить приписам правових норм та призводить до відсутності у справі передбачених законом доказів.

Крім того, форма постанови, що оскаржується, не відповідає формі, затвердженій Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, а бланк постанови не відповідає Технічному опису бланка постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженому цією ж Інструкцією.

Також відповідач в порушення ст. 276 КУпАП розглянув справу про адміністративне правопорушення не за місцем його вчинення, а на місці зупинки транспортного засобу. В рядку «підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності» підпис позивача відсутній і в ній зазначено, що він відмовився, не уточнюючи від чого, чи від підпису чи від отримання копії постанови.

З огляду на наведене, вважає постанову відповідача протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи позивач був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази надані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволені позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.06.2017 року о 16 год. 25 хв. по вул. Спортивна в смт. Манченки Харківської області ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом KIA CEE`D, державний номерний знак НОМЕР_1, рухався по крайній лівій смузі при наявній вільній правій смузі.

16.06.2017 року в смт. Манченки Харківського району Харківської області по вул. Спортивна, 115, лейтенантом поліції, інспектором управління патрульної поліції у м. Харкові Денисенком Олександром Ігоровичем було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія LAA №112286, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. щодо ОСОБА_4, який керуючи транспортним засобом KIA CEE`D, державний номерний знак НОМЕР_1, 16.06.2017 року о 16 год. 25 хв. по вул. Спортивна, 115 в смт. Манченки Харківської області рухався по лівій смузі при вільній правій смузі, порушивши п. 11.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме: виїзд на крайню ліву смугу, при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку.

Вказані обставини визнаються сторонами.

Спірними обставинами у справі є наявність порушення Правил дорожнього руху України позивачем, дотримання порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем, відповідність форми та змісту постанови, що оскаржується, вимогам чинного законодавства.

Згідно вимог п.11.5 Розділу 11 (Розташування транспортних засобів на дорозі) Правил Дорожнього руху України на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Частиною 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлена відповідальність, зокрема, за порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині, яка тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Посилання позивача про те, що він був вимушений рухатися по крайній лівій смузі через те, що дорожнє покриття на правій смузі було значно гірше покриття на лівій смузі дороги, через що у відповідності до п.2.12 ПДР України ним було прийнято рішення обрати більш безпечну смугу для руху, суд не бере до уваги з наступних підстав.

За приписами ч.2 ст.72 КАС України довести правомірність своїх дій чи бездіяльності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень. Разом з тим, відповідно до принципу змагальності, закріпленого у ст. 11 КАС України, сторона має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Проте позивачем не надано до суду доказів того, що були наявні перешкоди для руху транспортного засобу в інший, ніж крайній лівій смузі на проїзній частині.

Суд відхиляє посилання позивача на порушення відповідачем норм права, передбачених ст.ст. 283, 280 КУпАП, при складанні постанови, що оскаржується, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.. 283 КУпАП, зокрема, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

Дослідивши копію постанови, що оскаржується, суд дійшов до висновку про те, що її зміст відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до вимог статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

За приписами статті 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, передбачених частинами 1, 2 , 3, і 5 статті 122 КпАП України.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395зареєстр. в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N1408/27853, затверджено «Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно з п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Проте в матеріалах справи відсутні відомості про те, що під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення позивач оспорював допущене порушення і адміністративне стягнення, що на нього накладалося, в зв'язку з чим відповідач зобов'язаний був скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу.

Позивачем не надано доказів щодо порушення відповідачем вимог ст. 280 КУпАП щодо нез'ясування ним при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд відхиляє заперечення позивача щодо невідповідності постанови форми, що передбачена «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395.

Відповідно до абз.1 п. 5 розділу IV зазначеної Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Дослідивши копію постанови, що оскаржується, суд дійшов до висновку про те, що її форма відповідає вимогам, встановленим абз.1 п. 5 розділу IV зазначеної Інструкції та додатком 5 до цієї Інструкції.

Суд відхиляє заперечення позивача щодо відсутності у постанові даних про докази, на підставі яких відповідачем розглянуто справу з наступних підстав.

В статті 251 КУпАП міститься перелік доказів на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, як було зазначено раніше, в матеріалах відсутні відомості про те, що під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення позивач оспорював допущене порушення і адміністративне стягнення, що на нього накладалося, в зв'язку з чим відповідач зобов'язаний був скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, який, в свою чергу, мав би статусу доказу. В матеріалах справи відсутні відомості про наявність інших доказів, які мали б бути відображені в постанові, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів.

Разом з тим поліцейський порушив вимоги, встановлені абз. 4 п.5, п.6 розділу IV вищезазначеної Інструкції, відповідно до якої у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП). Постанова набирає законної сили після її вручення особі, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Так, в постанові не зазначені відомості про відмову особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, від підпису або отриманні копії постанови. Крім того, з письмових пояснень відповідача вбачається, що копія оскаржуваної постанови не була надіслана позивачу, оскільки до м. Донецьк не здійснюється пересилання пошти, хоча при складанні постанови поліцейський не звернув увагу на те, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 не м. Донецьк, а с.Ілліча (с.Іллінвіка) в Костянтинівському районі. Проте порушення вказаних норм права відповідачем не може бути самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Підсумовуючи вищенаведене, в задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського 9 роти батальйону № 1 управління патрульної поліції у м.Харькові Департаменту патрульної поліції Денисенка Олександра Ігоровича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - слід відмовити.

Судові витрати відповідно до ч. 5 ст. 94 КАС України, віднести за рахунок держави, оскільки позивачу, який був звільнений від сплати судових витрат, відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 17-20, 94, 159-163, 171-2, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського 9 роти батальйону № 1 управління патрульної поліції у м.Харькові Департаменту патрульної поліції Денисенка Олександра Ігоровича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя