Справа № 369/6507/16-а
Суддя: Усатов Д. Д.
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/6507/16-а
Провадження № 2-а/369/17/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2017 року Києво-Святошинський суд Київської області в складі :

головуючого судді Усатова Д.Д.

при секретарі Кузьменко П.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа: ОСОБА_2 про визнання постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату боржника та визнання розрахунку заборгованості по аліментах не дійсними,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа: ОСОБА_2 про визнання постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату боржника та визнання розрахунку заборгованості по аліментах не дійсними.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3, у виконавчому провадженні № 7549583, виготовлено розрахунок заборгованості по аліментам за період з 2007-2013 роки, з нарахуванням боргу в сумі 64722,74 грн., а також винесено постанову у виконавчому провадженні № 51528559 від 29.06.2016 року про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 і проведення утримання у розмірі 45 % по виплаті боргу з аліментів в сумі 64722,74 грн.

Позивач вважає вказану постанову протиправною в частині утримання із заробітної плати боргу 67422,74 грн. та такою, що підлягає скасуванню.

Посилаючись на вищевикладене позивач просив суд визнати не чинним розрахунок заборгованості боргу по сплаті аліментам та постанову виконавчого провадження про стягнення суми боргу із заробітної плати, а також зобовязати зробити перерахунок про стягнення аліментів.

У липні 2017 року позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, де остаточно проси суд визнати не чинною постанову Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області, про звернення стягнення на заробітну плату боржника, без дати, реєстраційний номер виконавчого провадження 51528559, в частині утримання із заробітної плати ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 64722 (шістдесят чотири тисячі сімсот двадцять дві) грн.74 коп. Визнати не чинним розрахунок заборгованості по аліментам відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві від 06.2016 року, виконавче провадження № 7549583, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 64722 (шістдесят чотири тисячі сімсот двадцять дві) грн.74 коп. за період з січня 2007 по грудень 2013 року. Зобов'язати Києво-Святошинський районний відділ Державної виконавчої служби ГТУЮ У Київській області, у виконавчому провадженні № 51528559 зробити перерахунок по зменшенню розміру стягнення аліментів із заробітної плати ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, із урахуванням вже стягнутої суми боргу.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити, надав суду копії фіскальних документів про підтвердження сплати аліментів за період 2007-2013 роки та довідки із місця роботи про стягнення аліментів.

Відповідачі у судові засідання не зявлялися, свою позицію щодо позовних вимог, шляхом подання письмових пояснень, не визначили, документи виконавчих проваджень чи належним чином їх посвідчені копії, до суду не були представлені, надіслані повідомлення, з проханням розгляду справи без їх участі.

Третя особа в судове засідання не з»явилась, надіслала на адресу суду пояснення, де проти позову заперечувала, з підстав, що дії державних виконавців та стягнення боргу у сумі 64722, 74 грн. із заробітної плати відповідають вимогам закону.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, письмові пояснення третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Статтею 9 цього Кодексу, зокрема визначено, що суд при вирішенні справи керується і принципом законності. Частиною 4 цієї статті, зокрема відзначається принцип ієрархічності нормативно-правових актів. Так, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародного договору чи іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, що має вищу правову силу.

Відповідно до вимог ст.19 ч.2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено перелік обставин, які підлягають перевірці з боку суду у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 13 Закону України «Про державну виконавчу службу», частиною третьою статті 6, частиною першою статті 12, статтею 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 13 Закону України «Про державну виконавчу службу» дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом. Так, згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до частини першої статті 12 цього Закону сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина п'ята статті 82 Закону України «Про виконавче провадження»).

Судом встановлено, що 24.06.2016 року старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51528559з примусового виконання виконавчого листа № 2-1-73 виданого 28.05.2003 року Жмеринським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки Таісії, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 22.05.2003 року і до повноліття дитини.

29.06.2016 року державним виконавцем Шкрід С.О. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, якою звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_1, 07.05.1974 р. н., код НОМЕР_1.

Розпорядженням від 19 лютого 2004 року за № 282/12 районним відділом державної виконавчої служби Оболонського районного управління м. Києва виконавчий лист було надіслано до постійного місця роботи ОСОБА_1 Прикордонну інспекцію по карантину рослин, яка у подальшому перейменовано у Головну державну фіто інспекцію і у дійсний час, найменовано у Головне управління Держпродспоживслужбу в Київській області, яке територіально розташовано у Києво-Святошинському районі Київської області.

Звязку із зміною адреси місця роботи ОСОБА_1, 24.06.2016 виконавче провадження № 7549583 Оболонським районним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, було закінчено і документи цього провадження, були передані до Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ У Київській області, яким відкрито провадження за № 51528559, водночас, без проведення самостійного розрахунку заборгованості, зазначену суму боргу по аліментам, взято до виконання.

Державним виконавцем Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 було передано розрахунок заборгованості по аліментам в гривнах : за 2007 рік 3945,07; 2008 рік 12800,75 ; 2009 рік 5400,23 ; 2010 рік 7391,42 ; 2011 рік 7957,07 ; 2012 рік 14319,9 ; 2013 рік 12908, 22, усього 64722, 74 грн., водночас, про наявність боргу ОСОБА_1 був повідомлений державним виконавцем Шкрід С.О. 29.06.2016 року при відкритті провадження зі стягнення боргу із заробітної плати.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 (із змінами та доповненнями) (далі за текстом Закон № 606).

Так, у відповідності до Закону № 606 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 Закону № 606, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, для прийняття рішення щодо застосування санкцій, передбачених ч. 1 ст. 89 цього Закону державний виконавець повинен встановити два факти: по-перше, що судове рішення не виконано, по-друге, що рішення суду не виконано без поважних на те причин.

Відповідачем суду не надані заперечення на позовну заяву або виконавче провадження для можливості дослідження їх у судовому засіданні, суду не надані, у зв'язку з чим суд обмежується дослідженням наданими позивачем документами.

Згідно частини другої статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження) встановлено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем Комишан К.Ю. не дотримано вимог передбачених Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом МЮ України від 15 грудня 1999 року № 74/5, зареєстрованій в МЮ України 15 грудня 1999 року за № 865/4158, яка діяла у часі спірних правовідносин, зокрема, передбачених пунктом 7.5.1. Інструкції - державний виконавець повинен підрахувати розмір заборгованості і повідомити про нього стягувача і боржника, пункту 7.5.10. стягнення аліментів проводиться із суми заробітку платника аліментів після утримання з нього обовязкових податків. При утриманні аліментів за місцем роботи боржника суми їх не можуть бути меншими від присудженого рішення суду розміру, пункту 7.5.11. у тому числі, не дотримано вимог постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року № 146, пункту 13, щодо необхідності утримання аліментів після вирахування всіх необхідних податків і зборів, звязку із чим, суми до утримання вказані в таблиці розрахунку збільшені від сум, що підлягають утриманню та нараховані бухгалтерією.

Так, на виконання виконавчого листа Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28 травня 2003 року стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки Таісії, ІНФОРМАЦІЯ_1, здійснюється в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ? розміру прожиткового мінімуму громадян, щомісячно, починаючи з 22.05.2003 року, звязку із чим, мінімальна сума аліментів до сплати має складати: 2007 рік, відповідно до ст. 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік від 19 грудня 2006 року № 489-5, ? суми прожиткового мінімуму складає -із 01.01. по 01.04.2007 рік 651 грн., із 01.04. по 01.10. 2008 рік 1389 грн., із 01.10. по 01.01.2008 рік 906 грн., усього 2714,5 грн. Документально підтверджено сплачених аліментів на суму 593,4 грн., недоїмка (борг) становить 2121,1 грн.; 2008 рік, відповідно до ст. 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» від 28 грудня 2007 року № 107, ? суми прожиткового мінімуму складає - із 01.01. по 01.07.2008 рік 1989 грн., із 01.07. по 01.10.2008 рік 1020 грн., із 01.10 по 01.01.2009 рік 1051,5 грн. усього 4060.5 грн. Документально підтверджено сплачених аліментів 1652.4 грн., недоїмка (борг) становить 2408 грн.; 2009 рік, відповідно до ст. 54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» від 26 грудня 2008 року № 835-4, 1/2 суми прожиткового мінімуму складає - із 01.01. по 01.11.2009 рік 3505 грн., відповідно ст. 2 Закону України « Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009 року № 1646-6, із 01.11. 2009 по 01.01. 2010 рік 776 грн., усього 4281 грн. Документально підтверджено сплачених аліментів 9999,42 грн., недоїмка (борг) відсутня, переплата 5718,42 грн.; 2010 рік, відповідно ст. 2 Закону України « Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009 року № 1646-6, 1/2 суми прожиткового мінімуму складає - із 01.01. по 01.04.2010 роки 1351,15, із 01.04. по 01.07. 2010 рік 13755 грн., із 01.07. по 01.10.2010 рік 1381,5, із 01.10 по 01.10.2010 рік 941 грн., із 01.12. 2010 по 01.01.2011 рік 478 грн., усього 4146,15.

Документально підтверджено сплачених аліментів 6386,65 грн., недоїмка (борг) відсутня, переплата 2240.5 грн.; 2011 рік, відповідно до ст. 21 Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік», ? суми прожиткового мінімуму складає із 01.01 по 01.10.2011 р. 4486.5, із 01.10. по 01.12.2011р. 1022 грн., із 01.12. 2011 р. по 01.01.2012 р. 521 грн., усього 6029.5. Документально підтверджено сплачених аліментів 5926.46 грн., недоїмка (борг) 103.4 грн.; 2012 рік, відповідно ст. 12 Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік, ? суми прожиткового мінімуму складає із 01.01. по 01.04. 2012 р. 1668 грн., із 01.04. по 01.07. 2012 р. 1701 грн., із 01.07. по 01.10. 2012 р. 1716 грн., із 0.1.10. по 0.1.12. 2012 р. 1161 грн., із 01.12. 2012 по 01.01. 2013 р. 598.5 грн., усього 6844.5. Документально підтверджено сплачених аліментів 12317.41 грн., недоїмка (борг) відсутні, переплата 5472.91 грн.; 2013 рік, відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік», ? суми прожиткового мінімуму складає із 01.01. по 01.12. 2013 р. 6655 грн., із 01.12.2013 р. по 01.01.2014 р. 643 грн., усього 7298 грн. Документально підтверджено сплачених аліментів 7628.5 грн. , недоїмка (борг) відсутній, переплата 330.5 грн.

Таким чином, мінімальний розмір суми сплати аліментів за період із 2007 2013 роки визначений до сплати Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області від 28 травня 2003 року, складає 35074.15 грн., фактично сплачено аліментів за вказаний період 44504.24 грн., недоїмка (борг) відсутні, переплата становить 9430,09 грн.

Позивачем аліменти сплачувались у повному обсязі, заборгованість по сплаті аліментів не встановлена, відповідно дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 та державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ У Київській області ОСОБА_4, по нарахуванню боргу і звернення боргу на заробітну плату, не відповідають вимогам частини 2, 3, 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 12 розділу 10 діючої Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом МЮ України 02.04.2012 р. № 512/5, зареєстрованої в МЮ України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802.

Згідно з наданої позивачем довідки з місця роботи від 14.06.2017 р. № 167, у період з липня 2016 року по травень 2017 р. із ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 боргу по сплаті аліментів у сумі 64946, 26 грн., звязку із чим, виникає необхідність здійснення перерахунку розміру аліментів, у бік зменшення стягнення із урахуванням вже сплаченої суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАСУ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Згідно ч. 1 ст. 71 КАСУ, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що дії відповідача є протиправними, а позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121,122-143, 151-54, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254, Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Розрахунок заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в сумі 64722,74 грн. за період 2007 2013 роки, виконаний державним виконавцем Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 7549583, визнати не чинним.

Постанову державного виконавця Шкрід С.О. відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у виконавчому провадженні № 51528559 від 29.06.2016 року, про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 45 % по виплаті боргу з аліментів в сумі 64722,74 грн., визнати не чинною.

Зобовязати відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області вчинити перерахунок розміру суми стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, у виконавчому провадженні № 51528559, із урахуванням стягнутих за період із липня 2016 р. по травень 2017 р. 64946,26 грн.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Д.Д.Усатов