Справа № 740/3183/17
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 740/3183/17 Головуючий у 1-й інстанції: Киреєв О.В. Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А
Іменем України

27 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів Літвіної Н.М., Шелест С.Б., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 10 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військового комісара Ніжинського об`єднаного міського військового комісаріату Якущенка Володимира Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови військового комісара Ніжинського ОМВК № 101 від 31 липня 2017 року про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі.
Постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 10 жовтня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового засідання.
Сторони до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено, що 31 липня 2017 року військовим комісаром Ніжинського ОМВК ОСОБА_2 було винесено постанову № 101 у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за порушення правил військового обліку, у зв`язку з тим, що 28 листопада 2013 року позивач був переданий на військовий облік військовозобов`язаних запасу у зв`язку з досягненням 25-річного віку, але станом на 31 липня 2017 року військовий квиток не отримував та на військовому обліку не перебуває, відомостей про місце проживання, освіту, місце роботи до військового комісаріату не надавав, що підтверджується оскаржуваною постановою (а.с. 4).
Зазначеною постановою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 85 грн.
Частиною 1 ст. 210 КУпАП передбачена відповідальність за порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин або несвоєчасне подання в обліковий орган, де вони перебувають на військовому обліку, відомостей про зміну місця проживання, освіти, місця роботи, посади, а також порушення порядку проходження навчальних зборів (занять) у навчальних закладах Товариства сприяння обороні України та професійно-технічних навчальних закладах.
Відповідно до ч. 10 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» призовники та військовозобов`язані в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про це орган, де вони перебувають на військовому обліку.
Відповідно до п. 2 ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» районні (міські) військові комісаріати зобов`язані під час проведення приписки до призовних дільниць, призову на строкову військову службу та проходження зборів ознайомити громадян України з їх правами та обов`язками згідно з вимогами цього Закону.
З матеріалів справи вбачається, що під час постановки на військовий облік призовників та отримання посвідчення про приписку до призовної дільниці позивач був попереджений про відповідальність за порушення правил військового обліку та можливість притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 39).
Водночас, рішеннями призовної комісії (протоколи № 14 від 25 квітня 2007 року та № 11 від 26 квітня 2012 року) позивачу було надано відстрочку від призову на строкову військову службу для здобуття освіти відповідно до п. 8 ст. 17 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» до 30 червня 2012 року, що підтверджується копією особової справи призовника (а.с. 24-41).
Відповідно до протоколу № 16 від 28 листопада 2013 року рішенням призовної комісії згідно ст. 18 п. 1 п.п. 2 та ст. 27 п. 9 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» ОСОБА_1 було передано на військовий облік військовозобов`язаних запасу ІІ-ї категорії, в зв`язку з досягненням 25-річного віку з 10 березня 2014 року (а.с. 40).
Таким чином, починаючи з 30 червня 2012 року та до 31 липня 2017 року позивачем не було надано до Ніжинського ОМВК жодних документів про сімейний стан, стан здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади, а також не встав на облік військовозобов`язаних(по досягненню 25-річного віку), чим порушив правила військового обліку.
Щодо строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення. Триваючими визначаються правопорушення, є такі, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.
Так, 31 липня 2017 року Ніжинським ОМВК, після детального вивчення документів, які знаходяться в матеріалах особової справи призовника ОСОБА_1 , було виявлено порушення останнім правил військового обліку.
Отже, про ступінь придатності ОСОБА_1 до військової служби працівникам Ніжинського ОМВК стало відомо лише після проходження позивачем у 2017 році контрольного медичного огляду та подання відповідних документів до ОМВК.
Станом на травень 2017 року працівники Ніжинського ОМВК не мали достатніх підстав для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а тому доводи позивача про винесення відповідачем постанови про адміністративне правопорушення після спливу встановленого законом строку накладення адміністративного стягнення є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.
Беручи до уваги, що постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена уповноваженою особою в порядку встановленому чинним законодавством, адміністративне стягнення накладено в межах санкції ч. 1 ст. 210 КУпАП, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Разом з тим, позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволення не підлягають, зважаючи на наступне.
Відповідно до положення ст.284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Поряд із цим даний спір, згідно з п.1 ч.1 ст.17 КАС України являється спором фізичної особи із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії) та не є справою про адміністративне правопорушення.
Таким чином, суд не наділений повноваженнями щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних вимог виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову районного суду Чернігівської області від 10 жовтня 2017 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.
Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев
суддя Н.М.Літвіна
суддя С.Б.Шелест