Справа № 569/15943/16-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Смолій Л.Д.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"28" листопада 2017 р. Справа № 569/15943/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Шведюк М.М.,

позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "01" вересня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Рівненської області в якому просив: визнати протиправними дії відповідача, які полягали у відмові зарахувати позивачу до пільгового стажу за списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоди навчання у ГПТУ № 31 м. Шахтарська з 01.09.1980 по 29.12.1983, служби в армії з 12.11.1984 по 18.11.1987 та роботи з 13.01.1984 по 03.11.1984, з 19.02.1988 по 17.09.1993 і 08.12.1993 по 26.06.1997 року та зобов'язати відповідачу зарахувати позивачу до пільгового стажу, який дає право на достроковий вихід на пенсію за списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоди навчання у ГПТУ №31 м.Шахтарська з 01.09.1980 по 29.12.1983, служби в армії з 12.11.1984 по 18.11.1987 та роботи з 13.01.1984 по 03.11.1984, з 19.02.1988 по 17.09.1993 і 08.12.1993 по 26.06.1997,визнати дії Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області стосовно відмови призначити пенсію за списком №1 протиправними та зобов'язати призначити та виплачувати позивачу починаючи з 07 червня 2016 року пенсію за списком №1 відповідно до ст.ст.1,8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 01 вересня 2017 р. позов ОСОБА_3 задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, які полягали у відмові зарахувати ОСОБА_3 до пільгового стажу за списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоди навчання у ГПТУ № 31 м. Шахтарська з 01.09.1980 по 29.12.1983, служби в армії з 12.11.1984 по 18.11.1987 та роботи з 13.01.1984 по 03.11.1984, з 19.02.1988 по 17.09.1993 і 08.12.1993 по 26.06.1997.

Зобов'язано Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області зарахувати ОСОБА_3 до пільгового стажу, який дає право на достроковий вихід на пенсію за списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоди навчання у ГПТУ №31 м. Шахтарська з 01.09.1980 по 29.12.1983, служби в армії з 12.11.1984 по 18.11.1987 та роботи з 13.01.1984 по 03.11.1984, з 19.02.1988 по 17.09.1993 і 08.12.1993 по 26.06.1997.

Визнано дії Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області стосовно відмови призначити ОСОБА_3 пенсію за списком №1 протиправними.

Зобов'язано Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити та виплачувати ОСОБА_3 починаючи з 07 червня 2016 року пенсію за списком №1 відповідно до ст.ст.1,8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

Стягнуто з Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп..

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить постанову суду скасувати та прийняти нову про відмову в позові.

Вислухавши позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийняті оскарженого рішення, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 червня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 (а.с.7-8).

Листом №432/10 від 14 червня 2016 року відповідач повідомив, що згідно наданих документів ОСОБА_3 не має права на призначення пільгової пенсії за віком відповідно до п.«а» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Вважаючи такі дії протиправними ОСОБА_3 звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того що дії відповідача з приводу відмови у призначенні пенсії позивачу з причин відсутності у нього необхідного стажу є протиправними.

Колегія суддів, погоджуючись з судом першої інстанції з огляду на таке.

Згідно ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Відповідно до п."а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

На період роботи позивача діяли Списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року, постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991 року та постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162.

Розділом 1 підрозділу 1 Списку №1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року, визначено, що правом на пільгову пенсію користуються всі працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах по видобутку вугілля.

Згідно з розділом 1 "Гірничі роботи" Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991 року (постановою Кабінету Міністрів України від 1 1.03.1994 року №162), правом на пільгову пенсію користуються всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Відповідно до ч.1 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

З матеріалів справи вбачається, згідно записів трудової книжки БТ-І №9426922, заповненої 13.01.1984 року на ОСОБА_3, підтверджується, що позивач працював повний робочий день на шахті ім.В.І.Чапаєва об'єднання "Шахтарськантрацит". В трудову книжку внесено записи щодо трудової діяльності позивача: з 01.09.1980 року по 29.12.1983 року - навчання в Гірському ПТУ №31 м. Шахтарськ; з 13.01.1984 року по 03.11.1984 року - електрослюсар підземний з повним підземним робочим днем на шахті ім. В.І. Чапаєва об'єднання Шахтарськантрацит (наказ пр.9/к від 04.01.1984 року); з 03.11.1984 року згідно наказу пр.581/к від 20.11.1984 року - звільнений у зв'язку з призовом в ОСОБА_4; з 12.11.1984 року по 18.11.1987 року - служба в рядах ОСОБА_4 армії; з 19.02.1988 року по 17.09.1993 року - електрослюсар підземний з повним підземним робочим днем шахта ім. 1-Травня ВО "Шахтарськвугілля" (наказ пр.242/к від 23.02.1988 року); з 08.12.1993 року по 26.06.1997 року - електрослюсар підземний з повним підземним робочим днем шахта ім. 1-Травня ВО "Шахтарськантрацит" (наказ пр.242/к від 08.12.1993 року).

Отже, пільговий стаж роботи становить більше 16 років за списком №1 (підземного), так як до останнього включається і період військової служби та навчання у професійно-технічному навчальному закладі.

Згідно ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року №162 передбачається, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Відповідно до п.п.1,2,3 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п.10 Порядку застосування Списків №1 і №2 "виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію, за віком на пільгових умовах" затвердженого наказом Міністерства праці і соціальної політики від 18 листопада 2005 року №383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і періоди виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці, у разі відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п.20 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок підтвердження трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" від 12 серпня 1993 року №637.

Як вбачається з трудової книжки, ОСОБА_3 навчався у ГПТУ №31 м.Шахтарська з 01.09.1980 по 29.12.1983, служив в армії з 12.11.1984 по 18.11.1987 та працював з 13.01.1984 по 03.11.1984, з 19.02.1988 по 17.09.1993 і 08.12.1993 по 26.06.1997 на шахті. Записи у трудовій книжці позивача внесені у відповідності до норм чинного законодавства, а тому є достатньою підставою для зарахування ОСОБА_3 зазначених періодів до пільгового страхового стажу.

Також колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що покликання відповідача на відсутність уточнюючих довідок з підприємства та даних про проведену атестацію робочого місця у ОСОБА_3 не є підставою для відмови в призначенні пенсії, виходячи з наступного.

Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається ст.100 даного Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до п."а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Проведення атестації робочих місць за списками №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників передбачено також положеннями статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці було затверджено 1 серпня 1992 року постановою Кабінету Міністрів України №442, а тому роботи, професії та посади, передбачені зазначеними списками, за період до 22 серпня 1992 року мають бути враховані призначенні пільгових пенсій без результатів атестації робочих місць.

Відповідно до п.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, наведена норма порядку передбачає при відсутності трудової книжки чи відповідних записів надання довідок, які підтверджують особливі умови праці.

Однак, як підтверджено матеріалами справи позивач має трудову книжку з відповідними записами та яка заповнена відповідно до вимог чинного законодавства, що регулює ведення трудових книжок.

Відносно атестації робочих місць, то вона здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442 (далі Порядок) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 01.09.1992 року №41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з п. 4 Порядку та підпунктом 1.5 п.1 Методичних рекомендацій, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Таким чином, суд першої інстанції вірно зазначив, що атестація робочих місць повинна була бути проведена на підприємстві вперше, згідно із Порядком та Методикою 01.09.1997 року. З копії трудової книжки позивача вбачається, що на період 01.09.1997 року позивач вже мав необхідний пільговий стаж.

Так, з матеріалів справи слідує, що наказом №480 від 25.10.1995 року "Про підсумки атестації робочих місць по умовам праці" шахтоуправління ім.1 Травня (а.с.36) підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 працівникам професій зазначених в додатку №1 (а.с.34) серед яких - електрослючсарь підземнитй 3-го розряду, ким працював Позивач (а.с.13).

Відповідно до п.8 Порядку, відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці, тобто не відображаються в трудовій книжці.

Крім того, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції , що позивач в період, що дає право на пільгову пенсію, працював на шахті ім.В.І.Чапаєва об'єднання "Шахтарськантрацит", на шахті ім.1-Травня ВО "Шахтарськвугілля", на шахті імені 1-Травня ВО "Шахтарськантрацит", які згідно розпорядженням Кабінету міністрів України від 02.12.2015 року затверджено перелік непідконтрольних, а також прифронтових населених пунктів у зоні АТО, знаходиться на непідконтрольній території.

Відповідно до довідки виданої ВО "Шахтауправління" ім.17 партійного з'їзду ДП "Шахтарськантрацит" повідомило, що є правонаступником архівних документів ліквідованої шахти ім.В.І.Чапаєва об'єднання "Шахтарськантрацит", шахти імені 1-Травня ВО "Шахтарськантрацит". В ході проведення антитерористичної операції архівні документи знищені внаслідок пожежі.

Отже, ОСОБА_3 не має можливості надати, а суд витребувати первинні документи, що знаходяться на підприємстві.

Відсутність можливості у Пенсійного фонду перевірити достовірність наданих Позивачем документів, які підтверджували б його право на пенсію за віком по списку №1, внаслідок проведення антитерористичної операції та знаходження підприємств на тимчасово окупованій території, не може порушувати право позивача на отримання пенсії, гарантоване Конституцією України.

Відповідно до вимог ст.ст.1,3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дії Конституції та законів України.

Статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що будь-які органи їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконним, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь - який акт (рішення, документ), виданий органом та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків.

Як вбачається зі змісту ч.ч.1,2 ст.18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивач в повній мірі довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 не доведена.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області залишити без задоволення, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "01" вересня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "29" листопада 2017 р.