Справа № 156/1006/17
Суддя: Нєвєров І. М.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 156/1006/17
Номер провадження: 2-а/156/66/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Нєвєрова І. М..

при секретареві судових засідань ОСОБА_1 В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до старшого державного інспектора Рівненського рибоохоронного патруля Управління державного агентства рибного господарства у Рівненській області ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

До суду звернувся ОСОБА_2 з адміністративним позовом до старшого державного інспектора Рівненського рибоохоронного патруля Управління державного агентства рибного господарства у Рівненській області ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Мотивує свій адміністративний позов тим, що 21.09.2017 року старшим державним інспектором Рівненського рибоохоронного патруля Управління державного агентства рибного господарства у Рівненській області ОСОБА_3 було винесено постанову № б/н про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КупАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Відповідно до змісту постанови, він 21.09.2017 року об 00 год. 10 хв. займався підводним полюванням без квитка підводного мисливця на Хрінницькому водосховищі поблизу с. Товпижин Демидівського району Рівненської області. Однак, він вважає, що постанова винесена із грубим порушенням вимог актів чинного законодавства України, що регулює любительське і спортивне рибальство, а також підстави, умови та порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності. Вважає, що інспектором було складено вищевказану постанову без наявності жодних доказів, які б могли підтвердити його вину, його було позбавлено можливості користуватись усіма процесуальними правами, які передбачені Законом. Так, він вважає, що вимоги п.4.3 Правил любительського і спортивного рибальства ним були дотримані, а саме лов риби здійснював у водоймі загального користування (Хрінницьке водосховище) при наявності рибальського квитка № 009780 та картки №066517, що видані Українським товариством мисливців та рибалок та підтверджує право підводної любительської риболовлі, крім нерестового періоду.

Разом з тим, звертає увагу суду на те, що згідно інформації наданої Міністерством юстиції України, ДЕРЖКОМРИБГОСПОМ, ГОЛОВРИБВОДОМ, законодавством України не визначена форма, підстави, порядок та орган, який видає квиток підводного мисливця. На його заперечення відповідач без будь-якої підготовки до розгляду справи виніс постанову про застосування штрафу в сумі 170,00 грн., порушивши при цьому систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Окрім того, вказує, що як вбачається зі змісту постанови, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП в той час, коли згідно даних протоколу він здійснив правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 85 КУпАП. Також, в графі «документ, що засвідчує особу, яка притягається до адміністративної відповідальності» в порушення вимог Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» вказано: « ... квиток рибалки ...». За таких обставин, просить постанову по справі про адміністративне правопорушення визнати незаконною та скасувати.

Позивач в судове засідання не зявився, однак від нього надійшло клопотання про проведення судового засідання у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Одночаско, подав до суду клопотання про стягнення з відповідача судових витрат за надання правової допомоги.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи. Заперечень проти адміністративного позову та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що старшим державним інспектором Рівненського рибоохоронного патруля Управління державного агентства рибного господарства у Рівненській області ОСОБА_3 21 вересня 2017 року було складено протокол серії № 000429 про адміністративне правопорушення, згідно якого 21.09.2017 року о 00 год. 10 хв. ОСОБА_2 займався підводним полюванням без квитка підводного мисливця на Хрінницькому водосховищі, поблизу с. Товпижин Демидівського району Рівненської області, чим порушив п. 4.3 Правил любительського і спортивного рибальства, тобто здійснив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 85 КУпАП України (а.с. 6).

21.09.2017 року державним інспектором Рівненського рибоохоронного патруля Управління державного агентства рибного господарства у Рівненській області ОСОБА_3 було винесено постанову серії № б/н про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 грн. Копію постанови оголошено та вручено ОСОБА_2 21.09.2017 року (а.с.5).

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею ст. 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В частині притягнення Позивача до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, спірна постанова серії № б/н від 21.09.2017 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Із змісту вказаної норми слідує, що постанова повинна містити, разом з іншими відомостями, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення. Із змісту вказаної норми слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку. Разом з тим, вказана постанова не містить посилання на жоден доказ вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення; також вказані докази не представлені Відповідачем під час судового розгляду. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не повно і всебічно зясовано обставини по даній справі. Окрім того, кваліфікація адміністративного правопорушення у протоколі № 000429 від 21.09.2017 року та постанові № б/н від 21.09.2017 відрізняються. Так, у протоколі № 000429 від 21.09.2017 року вказано, що ОСОБА_2 здійснив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 85 КУпАП. У постанові № б/н від 21.09.2017 зазначено, що ОСОБА_2 здійснив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Відповідно до частини першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про неправомірність прийняття відповідачем оскаржуваної постанови, а відтак, з наведених вище підстав, виходячи з наданих суду статтею 162 КАС України повноважень, позовні вимоги про визнання протиправною та її скасування підлягають до задоволення.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Рівненського рибоохоронного патруля Управління державного агентства рибного господарства у Рівненській області на користь ОСОБА_2 слід присудити документально підтверджені судові витрати за надання Позивачу правової допомоги в розмірі 1 000,00 грн.

Керуючись ст. 246, ст. 293 КУпАП, ст. ст. 17, 128, 159-163, 171-2 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною і скасувати постанову серії № б/н від 21.09.2017 року, складену старшим державним інспектором Рівненського рибоохоронного патруля Управління державного агентства рибного господарства у Рівненській області ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 85 КупАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Рівненського рибоохоронного патруля Управління державного агентства рибного господарства у Рівненській області на користь ОСОБА_2 судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 1 000,00 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання її копії через Іваничівський районний суд Волинської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І. М. Нєвєров