Справа № 210/2486/17
Суддя: Скотар Р. Є.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2486/17
Провадження № 2-а/210/139/17
П О С Т А Н О В А
іменем України
"14" листопада 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді: Скотар Р.Є., за участі секретаря Ширинової К.С.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальону № 4 Управління патрульної поліції у місті Кривому Розі старшого лейтенанта поліції Щербіни Олександра Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що 08 червня 2017 року керуючи автомобілем «Мазда 626», виїхав на перехрестя вул. Січеславська та вул. Сержанта Рзянкіна на жовтий сигнал світлофору, був зупинений поліцейським роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції м. Кривого Рогу старшим лейтенантом поліції Щербіна Олександром Юрійовичем, яким 08.06.2017 року було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Постановою вищевказаного старшого лейтенанта поліції Щербина О.Ю. серії БР №431089 від 08.06.2017, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425,00 грн.

Оскаржувана постанова мотивована тим, що інспектором роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції м. Кривого Рогу старшим лейтенантом поліції Щербиною О.Ю. було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Причиною складання постанови про накладення адміністративного стягнення виявився проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофора. Позивач вважає вищезазначену постанову незаконною, необґрунтованою, та такою, що винесена з порушенням діючих норм матеріального та процесуального права України. Зазначає, що у вказаній ситуації він прийняв вірне рішення відповідно до п. 8.11 ПДР України, а саме продовжив рух на жовтий сигнал світлофору, так як зупинка на перехресті в даній ситуації була б неможлива. Тому вимушений звернутися до суду з позовом про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, про закриття справи про адміністративне правопорушення, та про притягнення старшого лейтенанта ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності.
Позивач в судовому засіданні присутній не був, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності без фіксації технічними засобами, на позові наполягає, просить задовольнити.
Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності а також заперечення, в яких просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, з мотивів їх безпідставності та недоведенності.
Оскільки справу розглянуто без участі сторін, відповідно до ст. 41 КАСУ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює та розглядає справу в порядку письмового провадження.
Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.
В силу п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. З матеріалів справи вбачається, що строк на оскарження постанови не пропущено.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи та інтереси.
Положення ст. 6 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, що, визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
08 червня 2017 року інспектором 3 роти 4 батальйону УПП в м. Кривому Розі, старшим лейтенантом поліції Щербина О.Ю. винесено постанову серії БР № 431089 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.
Винесення оскаржуваної постанови мотивовано тим, що 08.06.2017 о 04 год. 35 хв. у м. Кривий Ріг водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Мазда 626» виїхав на перехрестя вул. Січеславська та вул. Сержанта Рзянкіна на жовтий сигнал світлофору, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП
Разом з тим, оскільки предметом оскарження є постанова по справі про адміністративне правопорушення, здійснюючи розгляд справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України суд зобов`язаний перевірити її обґрунтованість та відповідність дійсним обставинам.
Відповідно до ч. 2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.
При цьому, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ч. 1 ст. 69 КАС України).
Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.
За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП (в редакції Закону від 14.07.2015 № 596-VIII), протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.
Таким чином, Законом від 14.07.2015 № 596-VIII встановлено, що в даному випадку протокол про адміністративне правопорушення не повинен складатися, тому відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства, яке не передбачає складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.
Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Таким чином, згідно з положеннями ч.ч. 3 та 4 вказаної статті Законом встановлені випадки здійснення скороченого провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення.
У зв`язку з цим, відповідач мав право на місці вчинення правопорушення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Щодо доводів позивача викладених в позовній заяві, суд зазначає наступне.
В обгрунтування позову ОСОБА_1 звертає увагу, що керуючи транспортним засобом «Мазда 626» виїхав на перехрестя вул. Січеславська та вул. Сержанта Рзянкіна на жовтий сигнал світлофору, тобто не заперечує своєї вини, проте зазначає, що продовжив рух у зв`язку з тим, що не мав можливості застосувати екстрене гальмувуання з метою запобігання створення аварійної ситуації.
Аналогічні свідчення ОСОБА_1 надав у поясненнях при складанні постанови серії БР № 431089 від 08.06.2017 року у справі про адміністративне правопорушення.
Частина 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Підпунктом «г» п. 8.7.3. Правил дорожнього руху України встановлено, що жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.
Пунктом 8.11. Правил дорожнього руху України встановлено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, проте позивачем зазначену вимогу виконано не було, крім цього світлофори обладнені таймером перемекання сигналів, що також свідчить про можливість зупинити транспортний засіб відповідно до вимог ПДР України, у зв`язку з чим було порушено п. 8.7.3. (г) ПДР, а саме ОСОБА_1 проїхав на заборонений жовтий сигнал світлофора.
Підстави позивача зазначені в позовній заяві та його пояснення, щодо проїзду перехрестя вул. Січеславська та вул. Сержанта Рзянкіна на жовтий сигнал світлофору, у зв`язку з тим, що не мав можливості застосувати екстрене гальмувуання з метою запобігання створення аварійної ситуації, суд не бере до уваги, оскільки не підтверджуються жодним доказом, та надані з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.
Отже, в зазначенні об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, поліцейським вказано всі обов`язкові її елементи, а саме, що 08.06.2017 позивач керуючи транспортним засобом виїхав на перехрестя на жовтий сигнал світлофору, чим порушив вимоги п. 8.7.3 (г) ПДР України.
Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.
Так, доказів на підтвердження пред`явлених вимог та доведеності неправомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, останній суду не надав, а судом, в ході розгляду справи, не встановлено.
Під час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем дотримано принцип законності та "...досягнуто справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи", що також узгоджується з правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеною в рішеннях від 24.03.2005 у справі «Фрузен проти Росії» та від 09.06.2005 у справі «Бакланов проти Росії».
Крім того, позивачем не оспорюються факт, що керуючи транспортним засобом «Мазда 626» він виїхав на перехрестя вул. Січеславська та вул. Сержанта Рзянкіна на заборонений жовтий сигнал світлофору.
Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для визнання дій інспектора при винесенні постанови серії БР № 431089 від 08.06.2017 незаконними, та підстав для скасування даної постанови, для закриття адміністративної справи, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні позову.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та правомірність складання працівниками поліції постанови серії БР № 431089.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи ухвалення судом рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору, відповідно до ст. 288 КУпАП, в силу ч.5 ст.94 КАС України, судові витрати підлягають компенсації за рахунок державного бюджету України.
Керуючись ст. 4-15, 17, 18, 70-72, 77, 79-80, 86, 94, 158-163, 171-2, 185, 186, 254 КАС України, Рішенням КСУ № 3-рп/2015 від 08.04.2015, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальону № 4 Управління патрульної поліції у місті Кривому Розі старшого лейтенанта поліції Щербіни Олександра Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Судові витрати у справі компенсувати за рахунок держави

Апеляційну скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: Р. Є. Скотар