Справа № 813/3942/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 року справа № 813/3942/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Михайленко Б.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рефул Ресурс» про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків,

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДФС у Львівській області (далі ГУ ДФС у Львівській області, позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рефул Ресурс» (далі ТзОВ «Рефул Ресурс», відповідач), в якому позивач просить застосувати арешт коштів на рахунках ТзОВ «Рефул Ресурс», що знаходяться на рахунках цього платника податків у банківських установах. В обґрунтування позовних вимог посилається на такі обставини. На підставі наказу ГУ ДФС у Львівській області від 18.10.2017 року №4783 виписано направлення від 18.10.2017 року 7961 щодо проведення позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Рефул Ресурс». З метою проведення перевірки здійснено вихід за адресою підприємства. Копію наказу від 18.10.2017 року вручено директору підприємства ТзОВ «Рефул Ресурс». У звязку з відмовою директора ТзОВ «Рефул Ресурс» від допуску посадових осіб до проведення перевірки, позивачем складено акт відмови від допуску до проведення перевірки від 18.10.2017 року №526/13-01-14-10. Відтак, покликаючись на п.п.94.2.3 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України (далі ПК України), що передбачає застосування арешту, позивач звернувся до суду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні, викладеним у поданій позовній заяві. Просив суд адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача заперечила проти задоволення позовних вимог. Вважає наказ позивача про проведення перевірки протиправним, у звязку з чим директором ТзОВ «Рефул Ресурc» було відмовлено у проведенні посадовими особами контролюючого органу такої перевірки. Зазначила, що позивачу необхідно уточнити позовні вимоги шляхом зазначення переліку рахунків, саме на яких він просить застосовувати арешт коштів ТзОВ «Рефул Ресурс».

Заслухавши пояснення представників сторін, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив наступне.

ТзОВ «Рефул Ресурc» внесене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій та присвоєно .

Як підтверджується матеріалами справи, наказом ГУ ДФС у Львівській області від 18.10.2017 року №4783 призначено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Рефул Ресурс» з питань проведення взаємовідносин із ТОВ «Вессанс» за період січень2017 року, ПП «Адітум маркет», ТОВ «Бессарабія-агро» за період січень 2017 року, ТОВ «Еко принт» за період березень 2017 року.

На підставі зазначеного наказу ГУ ДФС у Львівській області виписано направлення від 18.10.2017 року №7961 щодо проведення позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Рефул Ресурc».

Відтак, з метою проведення перевірки здійснено вихід за адресою підприємства. Копію наказу від 18.10.2017 року вручено директору ТзОВ «Рефул Ресурc» ОСОБА_3

Оскільки директор ТзОВ «Рефул Ресурc» ознайомившись із направленням та наказом про проведення перевірки відмовився від допуску посадових осіб до проведення перевірки, головним державним ревізором-інспектором ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_4 складено акт відмови від допуску до проведення перевірки від 18.10.2017 року №526/13-01014-10.

Аналізуючи приписи податкового законодавства у взаємозвязку з обставинами даної справи, суд враховує наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються ПК України.

Права контролюючих органів визначено статтею 20 ПК України, згідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 якої контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1. статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підстави та порядок проведення документальної позапланової перевірки визначено статтею 78 ПК України.

Відповідно до пункту 78.4. статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли платнику податків до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення перевірки.

У силу п.78.5 ст.78 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Так, відповідно до пункту 81.1. вказаної статті посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови предявлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити субєкта (прізвище, імя, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або обєкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити субєкта (прізвище, імя, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса обєкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непредявлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або предявлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Аналіз наведених норм статей 78 та 81 ПК України дає підстави стверджувати, що безумовною підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки є наказ на проведення такої перевірки.

Згідно до абзацу 6 пункту 81.1 статті 81 ПК України відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці пятому цього пункту, не дозволяється.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до вказаних вимог, наказ від 18.10.2017 року №4783 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Рефул Ресурс» та направлення від 18.10.2017 року №7961 були надані директору підприємства ТзОВ «Рефул Ресурс» для ознайомлення 18.10.2017 року.

Тобто, посадовими особами податкового органу повністю дотримано вимоги, передбачені статтею 81 ПК України, проте відповідач, в порушення абзацу шостого пункту 81.1 статті 81 ПК України, відмовився від проведення фактичної перевірки та не допустив посадових осіб контролюючого органу до проведення такої перевірки.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обовязків, визначених законом.

Однією з обставин, яка є підставою для застосування адміністративного арешту майна згідно із приписами п.п. 94.2.3 п. 94 ст. 94 ПК України, є відмова платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до п. 94.6 ст. 94 ПК України, арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Особливості застосування арешту коштів на рахунку платника податків регулюються Розділом VII Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, який затверджений Наказом Міністерства доходів і зборів України №568 від 10.10.2013 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 7.3 Порядку для застосування арешту коштів на рахунку платника податків орган доходів і зборів подає до суду позовну заяву в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, у день прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Поряд з цим, в листі Вищого адміністративного від 29.04.2013 року № 642/12/13-13 зазначено, що арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 ПК України здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду. Жодного рішення податковий орган в такому разі не приймає.

Щодо зауваження представника відповідача стосовно необхідності уточнення позовних вимог шляхом зазначення конкретного переліку рахунків, щодо яких він просить застосовувати арешт коштів на рахунках ТзОВ «Рефул Ресурc», суд зазначає, що жодними правовими нормами, які регулюють застосування арешту коштів на рахунку платника податків, такої вимоги не передбачено.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися й позиції, висловленої у рішенні Європейського Суду з прав людини у п.53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

Таким чином, на підставі викладеного суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Згідно з положеннями ст.94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.7-14, 18, 19, 69-72, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Застосувати арешт коштів на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Рефул Ресурс» (; місцезнаходження: 79000, м.Львів, вул.Шевченка, 335), що знаходяться на рахунках цього платника податків у банківських установах.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений та підписаний 30.11.2017 року

Суддя Сакалош В.М.