Справа № 806/2883/17
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року м.Житомир справа № 806/2883/17

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Токаревої М.С.,

секретар судового засідання Мельниченко О.В.,

за участю: представників позивача та відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобо`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з даним позов в якому просить суд:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у нарахуванні та виплаті йому індексації грошового забезпечення за період з 1 квітня 2007 року по 31 грудня 2012 року, встановивши базовий місяць - червень 2003 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та здійснити доплату у сумі 53678,29 грн. належної йому індексації грошового забезпечення за період з 1 квітня 2007 року по 31 грудня 2012 року, встановивши базовий місяць - червень 2003 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він проходив військову службу у в/ч НОМЕР_2 , правонаступником якого є військова частина НОМЕР_1 . 31.12.2012 він був звільнений з військової служби у запас за станом здоров`я проте, на день звільнення не отримав в повному обсязі кошти, на які мав право під час проходження військової служби, а саме йому невірно виплачено індексацію грошового забезпечення з квітня 2007 року по 31 грудня 2012 року через невірне визначення базового місяця для обрахунку індексації. Для вирішення питання щодо донарахування належних йому коштів позивач звернувся із відповідною заявою до відповідача, однак листом від 15.06.2017 № 573 йому було відмовлено.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та заперечував щодо його задоволення з підстав викладених у письмових запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне.

У ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_2 , правонаступником якого є військова частина НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини від 27.12.2012 №277 ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я з 31.12.2012.

Вважаючи, що при звільненні він не отримав в повному обсязі кошти, на які мав право під час проходження військової служби, а саме йому невірно виплачено індексацію грошового забезпечення з 1 квітня 2007 року по 31 грудня 2012 року через невірне визначення базового місяця для обрахунку індексації позивач звернувся із відповідною заявою до відповідача, однак листом від 15.06.2017 № 573 йому було відмовлено.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Поняття індексації грошових доходів населення та порядок її проведення визначений Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" та порядком проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003.

У відповідності до ст. 1 Закону України " Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII, із змінами і доповненнями (далі - Закон № 2011-XII) до складу грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад, оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця та підлягає індексації відповідно до закону.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України від 6 лютого 2003 року № 491-IV Про індексацію грошових доходів населення та абз.5 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003р. № 1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення (у редакції, яка діяла з березня 2007 року), індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі: грошове забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до пунктів 4, 5 цієї ж Постанови, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення з наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Згідно ст. 4 Закону України від 6 лютого 2003 року № 491-IV Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення, обчислення індексу споживчих цін для грошових доходів населення проводиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього закону тобто з 1 січня 2003 року.

Таким чином, для встановлення правильної індексації доходів за вказаними нормами, необхідно дотримуватись основних умов: визначення місяця підвищення доходів особи, який є базовим для подальшого нарахування сум індексації та встановити який характер мали такі доходи: разовий чи постійний.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу при індексації грошового забезпечення в межах прожиткового мінімуму станом на березень 2007 року застосовано базовий місяць - червень 2003 року.

В подальшому, базовим місяцем встановлено квітень 2007 року та останнім базовим, як видно із даними розрахункової книжки, був встановлений січень 2008 року. Вказані обставини відповідачем не спростовані.

Досліджуючи правомірність встановлення вказаних місяців у 2007 та 2008 роках базовими, суд вказує на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України № 594 від 28.03.2007 Міноборони було дозволено здійснювати у поточному році починаючи з 1 квітня преміювання військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу (насамперед осіб рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, осіб рядового, молодшого та середнього начальницького складу та осіб молодшого офіцерського складу) понад встановлений законодавством розмір у межах видатків, передбачених для грошового забезпечення у 2007 році (а.с.14).

На виконання Постанови, Міністром оборони України було видано наказ №175 від 14.04.2007 року "Про встановлення граничних розмірів премії військовослужбовцям Збройних Сил України".

Наказом введено в дію з 1 квітня 2007 року граничні розміри премії, яка виплачується у відсотках від грошового забезпечення, виходячи з посадових окладів і стажу безперервної служби.

Однак, цією постановою встановлені законодавством розміри та види грошового забезпечення військовослужбовців не змінювалися, нові види грошового забезпечення не вводилися, а дозволялося лише тимчасове (протягом 2007 року), додаткове (понад установлений законодавством розмір виплат) преміювання військовослужбовців.

Враховуючи наведене, виплати, які здійснювались військовослужбовцям на підставі постанови № 594 у 2007 році, мали тимчасовий характер та не змінювали встановлених законодавством розмірів грошового забезпечення.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 19.03.2013.

Як видно із довідки галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 179/1/5154 від 17.05.2017, грошове забезпечення позивача в травні 2007 року збільшилось за рахунок премії в розмірі 981,76 грн., при цьому інші його складові залишились незмінними.

Таким чином, оскільки грошове забезпечення ОСОБА_1 в травні 2007 року збільшилось за рахунок премії, що не мала постійного характеру, а згідно архівної довідки № 179/1/5155 від 17.05.2017, а в квітні 2007 року взагалі не підвищувалось в порівнянні із попередніми місяцями, відповідно військовою частиною безпідставно визначено базовим місяцем квітень 2007 року та починаючи з 01 квітня 2007 року протиправно недоплачено індексацію грошового забезпечення.

Також необхідно зазначити, що в абзаці 2 та 3 пункту 4 роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 03.12.2010 року № 248/9/470 чітко вказано, що поточні коливання сум надбавок та премії залежно від фінансових можливостей не можуть бути підставою для визначення місяця, в якому були більші виплати, базовим. А також, місяці, в яких військовослужбовцям нараховується премія у розмірі більшому, ніж у попередньому місяці (за рішенням Міністра оборони України), не можуть вважатися базовими при обчисленні індексу споживчих цін.

Неправомірним є і встановлення позивачу базового місяці - січня 2008 року для визначення належних сум індексації, з огляду на наступне.

Наказом Міністра оборони України від 30.12.2007 № 707 "Про встановлення посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України" особам офіцерського складу Збройних Сил України з 1 січня 2008 року підвищено посадові оклади, в зв`язку із чим позивачу було встановлено базовий місяць - січень 2008 року.

Судом з`ясовано, що при зміні структури грошового забезпечення та збільшення посадових окладів в січні 2008 року відповідач не врахував, що за рахунок підвищення посадового окладу грошовий дохід позивача фактично зменшився з 2414,31 грн. в грудні 2007 року до 1647,80 грн. в січні 2008 року, тобто основної умови, згідно якої базовим встановлюється місяць у разі зростання грошових доходів, при вирішення питання індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , не було дотримано, відтак січень 2008 року не міг зазначатись як базовий.

Крім того, навіть якщо притримуватись думки, що грошові доходи ОСОБА_1 зросли за рахунок збільшення посадового окладу з грудня 2007 року по січень 2008 року, то відповідно до вимог абз.3 п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003р. № 1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" така сума збільшення грошових доходів має бути більша від суми індексації, нарахованої відповідно до цього Порядку, а якщо ж сума індексації менша, то в подальшому вона мала проводитись на загальних підставах.

Про це також йдеться в листі Міністерства праці та соціальної політики України від 09.04.2004 № 024-65.

Суд також зазначає про те, що листом департаменту фінансів Міністерства оборони України від 03.12.2010 року № 248/9/470 в абзаці 4 пункту 4 було роз`яснено, що в місяці, в яких відбулися зміни в грошовому забезпеченні військовослужбовців (присвоєно чергове військове звання, призначено на вищу посаду, змінилася вислуга років, що дає право на виплату процентної надбавки за вислугу років, підвищено надбавку за виконання особливо важливих завдань, змінилися постійні складові грошового забезпечення, встановленні нові види грошового забезпечення відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України, виникло право на отримання надбавок, передбачених чинним законодавством, або змінилися їх розміри), вважаються базовими при обчисленні індексу споживчих цін, якщо в результаті таких підвищень різниця у розмірі грошового забезпечення у такому місяці перевищує суму індексації, що може бути нарахована в цьому місяці.

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає обґрунтованими доводи позивача в частині визнання для проведення індексації його грошового забезпечення базовим місяцем - червень 2003 року.

Таким чином дії по нарахуванню сум індексації військовими частинами, в яких проходив військову службу позивач, за період з 1 квітня 2007 року по 31 грудня 2012 року, з встановленням базових місяців - квітня 2007 року та січня 2008 року є неправомірними та позбавили його права на отримання належної суми індексації грошового забезпечення.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, дії відповідача щодо виплати позивачу сум індексації в обмеженому розмірі є незаконними, суперечать вимогам чинного законодавства України. Відповідачем не було належним чином доведено правомірність своєї позиції та не підкріплено її належними доказами.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити доплату у сумі 53678,29 грн. належної йому індексації грошового забезпечення суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У рішеннях по справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Суд зазначає, що позивач, заявляючи дану позовну вимогу, фактично просить суд втрутитися у дискреційні повноваження відповідача щодо нарахування коштів.

Отже, суд вважає, що задоволення вказаної позовної вимоги фактично порушить закріплені законом виключні повноваження військової частини щодо нарахування індексації.

Зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати відмову Військової частини НОМЕР_1 від 15 червня 2017 року №573, щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення протиправною.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 1 квітня 2007 року по 31 грудня 2012 року з встановленням базового місяця червень 2003 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.С. Токарева

Повний текст постанови виготовлено: 22 листопада 2017 р.