Справа № 727/6960/17
Суддя: Чебан В. М.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/6960/17
Провадження № 2-а/727/306/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.,

при секретарі Меренчук Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Чернівецької міської ради про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 22 від 20.01.2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 22 від 20.01.2017 року до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Чернівецької міської ради.

У позові вказує, що 20 січня 2017 року Адміністративною комісією при Виконавчому комітеті Чернівецької міської ради було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 22 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.155 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 459 грн. Зі змісту постанови вбачається, що 27.12.2016 року о 02:20 год. він надавав послуги у закладі ТОВ «Спорт-Лото» за адресою: м.Чернівці, вул. Гагаріна № 21-А без встановленого виконавчим комітетом Чернівецької міської ради режиму роботи.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.155 КУпАП є незаконним та необґрунтованим.

Під час розгляду справи Адміністративна комісія не врахувала, що його дії щодо здійснення 27.12.2016 року роботи у закладі ТОВ «Спорт-Лото» за адресою: м. Чернівці, вул. Гагаріна 21-А, режим роботи якого не погоджений органами місцевого самоврядування, не можуть бути адміністративним правопорушенням, оскільки режим роботи закладу встановлюється внутрішніми документами керівником підприємства, а саме директором ТОВ «Спорт-Лото» ОСОБА_2, тому він не має повноважень приймати рішення про встановлення режиму роботи закладу, яке здійснює свою господарську діяльність за даною адресою. Також зазначає, що діяльність ним здійснювалась у часових межах встановленого режиму роботи, який встановлений знову ж таки керівництвом ТОВ «Спорт-Лото». Крім того, він не є суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.155 КУпАП, оскільки тільки директор ТОВ «Спорт-Лото» уповноважений здійснювати адміністративно-розпорядчі функції у даному закладі, зокрема пов'язані з подачею до уповноважених органів пакету документів щодо отримання дозволів на подовжений режим роботи. А також у об'єктивній стороні складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ст.155 КУпАП, не передбачено такої ознаки як порушення режиму роботи закладу, а тому Адміністративна комісія не врахувала, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 155 КУпАП у даному випадку працівником поліції допущено порушення вимог ст. 7 ч.1 ст.256 КУпАП (у частині дотримання принципу законності щодо оформлення змісту протоколу, в якому має зазначатись нормативний акт, який було порушено та який передбачає відповідальність за дане правопорушення).

Позивач зазначає, що дозвіл на встановлення режиму роботи підприємств, як поняття документу дозвільного характеру, не вживається у Законі України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» та Законі України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Постанову про адміністративне правопорушення №22 від 20.01.2017 року він отримав 07.07.2017 року, що перевищує 10-тиденний строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки Адміністративна комісія, всупереч вимог ч.1 ст.285 КУпАП, на його адресу поштою не направила та йому на руки не видала повний текст постанови, а також про розгляд справи його не повідомляла, тому про накладене стягнення він дізнався лише від державної виконавчої служби, яка наклала арешт на його майно. Таке недбале ставлення до виконання своїх посадових обов'язків з боку Адміністративної комісії позбавило його можливості вчасно оскаржити вказану постанову.

На основі викладеного, позивач просить суд поновити строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення №22 від 20.01.2017 року, визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №22 від 20.01.2017 року на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились. При цьому, надано суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача Лукащук А.В. в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, просив відмовити в задоволенні позовних вимог з урахуванням поданих заперечень.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За приписами пункту 7 частини першої статті 3 цього Кодексу суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, виходячи з приписів норм чинного законодавства, спір, який виник між сторонами у даній справі, є публічно-правовим, а тому підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Частиною 1 та ч.2 ст.70 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до положень ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Судом встановлено, що 28 грудня 2016 року оперуповноваженим Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області старшим лейтенантом поліції Вишнівським А.В. був складений протокол про адміністративне правопорушення №622442 (а.с.41), з якого вбачається, що 27.12.2016 року о 02:20 год. ОСОБА_1, працюючи адміністратором «Інтернет кафе» за адресою: м. Чернівці, вул. Гагаріна №21-А здійснював роботу в закладі без відповідних на те документів.

20 січня 2017 року Адміністративною комісією при Виконавчому комітеті Чернівецької міської ради було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.155 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 459 грн. (а.с.7).

Згідно ст. 155 КУпАП порушення правил торгівлі, виконання робіт і надання послуг працівниками торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, громадянами, які займаються підприємницькою діяльністю, - тягне за собою накладення штрафу від одного до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Продаж товарів зі складів, баз, підсобних приміщень підприємств (організацій) державної торгівлі (громадського харчування, сфери послуг) і споживчої кооперації на порушення встановлених правил, а так само приховування товарів від покупців, вчинене працівниками підприємств (організацій) державної торгівлі (громадського харчування та сфери послуг) і споживчої кооперації, які не є посадовими особами, - тягне за собою накладення штрафу від одного до чотирнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Дії, передбачені частинами першою та другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу від п'яти до двадцяти семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об'єктом правопорушень, передбачених цією статтею, є суспільні відносини в сфері торгівельної діяльності. Торговельна діяльність - це ініціативна, самостійна діяльність юридичних осіб і громадян щодо здійснення купівлі та продажу товарів народного споживання з метою отримання прибутку.

Таким чином, об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.155 КУпАП, полягає у порушенні правил торгівлі, виконання робіт і надання послуг працівниками торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, громадянами, які займаються підприємницькою діяльністю. Відповідно до п. 8 Порядку заняття торговельною Діяльністю і правил торговельного обслуговування населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 108, суб'єкти господарської діяльності всіх форм власності, які займаються торгівельною діяльністю, повинні забезпечити: відповідність виробничого приміщення (місця) чи будівлі для здійснення торговельної діяльності необхідним екологічним і санітарно-гігієнічним умовам, технічного стану приміщення (місця), будівлі та устаткування, які будуть використані для торговельної (торговельно-виробничої) діяльності, - вимогам нормативних документів щодо зберігання, виробництва та продажу відповідних товарів, а також охорони праці; постійний розвиток матеріально-технічної бази підприємств, оснащення їх сучасною технікою і обладнанням і ін. В даному переліку вимог щодо організації торгівлі відсутня вимога погодження графіку роботи закладу з органом місцевого самоврядування, а тому і відповідальність за відсутність відповідного погодження не передбачена.

Суб'єктивна сторона правопорушень характеризується наявністю вини як у формі умислу так і у формі необережності (у формі необережності - частина 1 ст.155 КпАП України, у формі умислу - частина друга ст. 155 КпАП України).

Суб'єктами правопорушень можуть бути як посадові особи, так і фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та працівники торгівлі, громадського харчування та сфери послуг.

Суд вважає, що Адміністративна комісія при Виконавчому комітеті Чернівецької міської ради притягнула ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.155 ч.3 КУпАП безпідставно, оскільки не було прийнято до уваги, що в його діях немає складу цього правопорушення і він не є суб'єктом відповідальності за цією статтею (саме за таке правопорушення), так як він працював на посаді адміністратора розповсюджувача електронних державних лотерей і виконував свої посадові обов'язки відповідно до режиму роботи, який встановлений додатком №1/538 до договору №1730/02 від 12 листопада 2016 року (а.с.18-26). Встановлення режиму роботи підприємства у відповідності до вимог Положення «Про встановлення режиму роботи в закладах торгівлі, сфери послуг і ресторанного господарства, яке визначає порядок встановлення режиму роботи в закладах торгівлі, сфери послуг та ресторанного господарства в м. Чернівцях» не входить до компетенції позивача і він не може нести за це будь-якої відповідальності, таку відповідальність може нести керівник підприємства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не порушував режиму роботи, який зазначений в додатку №1/538 до договору №1730/02 від 12 листопада 2016 року (а.с.26), яким встановлено цілодобовий режим роботи пункту розповсюдження лотерей (м. Чернівці, вул. Гагаріна, 21-А), а тому в його діях, на думку суду, відсутня суб'єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 155 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.155 ч.3 КпАП України, а тому оскаржувана постанова Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Чернівецької міської ради № 22 від 20 січня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.155 ч.3 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 459 грн. є незаконною, її належить скасувати, в зв'язку з чим позовні вимоги задовольнити в цій частині.

Стосовно закриття провадження по адміністративній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, то така вимога позивача задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст. 284 КУпАП вказане питання вирішує орган (посадова особа), який розглядає справу про адміністративне правопорушення.

Адміністративні суди не вирішують справу про адміністративне правопорушення, а розглядають позови щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ст. 162 КАС України до повноважень суду при вирішенні справи не відноситься прийняття рішення щодо закриття провадження по адміністративній справі.

Відповідно до ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Що стосується поновлення строку на подачу адміністративного позову, то суд приходить до наступного.

Згідно ст. 289 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту, коли вона була винесена або з моменту отримання копії постанови, якщо особа не була присутня при її винесенні.

Судом встановлено, що позивач отримав копію постанови 07.07.2017 року, до суду звернувся з адміністративним позовом 14.07.2017 року, тобто в межах встановленого законом 10-ти денного строку, а тому підстав для поновлення строку суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.155 КУпАП, ст. ст. 3, 7, 8, 9, 11, 69, 70, 71, 86, 102, 158-163, 165, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Чернівецької міської ради про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 22 від 20.01.2017 року - задовольнити частково.

Постанову Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Чернівецької міської ради №22 від 20 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.155 Кодексу України про адміністративні правопорушення - визнати незаконною та скасувати.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня її проголошення, а особам, які не були присутні при проголошенні постанови в той же строк з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ :