Справа № 363/3802/17
Суддя: Рудюк О. Д.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"27" листопада 2017 р. Справа № 363/3802/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

при секретарі Давидової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації про визнання неправомірною відмову та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона у 1986 приймала участь по ліквідації наслідків аварії Чорнобильської АЕС, виконував роботу в рамках забезпечення заходів Цивільної оборони та являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії.

Відповідно до довідки МСЕК, захворювання позивача пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

З метою отримання посвідчення інваліда війни, позивач 12 вересня 2017 року звернувся до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Вишгородської РДА, листом від 18 вересня 2017 року № 1914 ОСОБА_1 в отриманні посвідчення було відмовлено.

Посилаючись на викладена, у відповідності ст. 19 Конституції України, ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», п. 7 п. 10 Постанови Кабінету Міністрів від 12 травня 1994 року № 302 «Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни», позивач просить визнати дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Вишгородської РДА неправомірними, зобовязати відповідача прийняти рішення та встановити позивачу статус інваліда війни, а також видати посвідчення «інваліда війни» встановленого зразка.

Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача надав суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідач своє право на участь у судовому засіданні не використав про розгляд справи був повідомлений належним чином. З урахуванням того, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, суд вважає за можливе розглядати дану справу у його відсутності на підставі поданих доказів, що передбачено ст.128 КАС України.

Суд, всебічно та повно зясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, відповідно до посвідчення серії А № 121277, яке видано 20 липня 1998 року.

Згідно довідки до акту МСЕК № 006957, ОСОБА_1 втратила професійну працездатність у звязку з ліквідацією наслідків на Чорнобильській АЕС.

12 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації із заявою про видачу посвідчення інваліда війни відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації № 3705 від 18 вересня 2017 року, ОСОБА_1 було відмовлено у наданні статусу інваліда війни, у звязку з відсутністю чіткого механізму реалізації положень п.9 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та всіх необхідних документів.

Згідно інформаційної довідки № 01.1-14/1412-10 від 07 вересня 2017 року, виданої Департаментом з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ст. 10 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, повязаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відрядженні у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України. З урахуванням вищевикладеного, формування Цивільної оборони, в ому числі і невоєнізовані, строювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф і стихійних лих. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

Рішенням імям Української Радянської соціалістичної Республіки від 28 грудня 1992 року встановлено факт перебування ОСОБА_1 в зоні відчуження в с. Плютовище та Чорнобилі з 15 червня по 30 серпня 1986 року, з 13 жовтня по 30 жовтня 1986 року, з 09 листопада по 19 листопада 1986 року по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Вищевикладене свідчить про те, що факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в складі невоєнізованого формування Київської області на виконанні розпорядження начальника Цивільної оборони Київської області є встановленим та має документальне підтвердження.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади.

Згідно ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у способи, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пунктом 9 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що до інвалідів війни належать особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідки Чорнобильської катастрофи.

Згідно п.7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року № 302 - посвідчення інваліда війни видаються пенсіонерам, які отримали пенсії з органах Пенсійного фонду, органами праці та соціального захисту населення.

Відповідно до Типового положення про управління праці та соціального захисту населення районної, районної у містах Києві та Севастополі державної адміністрації затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2007 року № 790 ОСОБА_2 відповідно до покладених на нього завдань видає відповідні посвідчення ветеранам війни, праці та іншим категоріям громадян.

Згідно п.п. 3 п. 5 вказаного положення встановлено, що управління має право одержувати в установленому порядку від інших структурних підрозділів районної, районної в містах Києві та Севастополі держадміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності інформацію, документи та інші матеріали необхідні для виконання покладених на нього завдань.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок, щодо доказування правомірності свого рішення дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду належних доказів в підтвердження правомірності своїх дій. Посилання відповідача на те, що на сьогоднішній день механізм реалізації положень п. 9 ст. 7 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» чітко не визначений, статус інваліда війни встановлюється особам, залученим до складу формувань Цивільної оборони на підставі документів, які повинні містити інформацію про розпорядчий документ по лінії Цивільної оборони про залучення підприємств, установ (наказ або розпорядження) до вказаного формування та розпорядчий документ по підприємству, установі про залучення осіб до вказаного формування, усі відомості про роботу, яку виконав громадянин під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також довідка МСЕК про групу інвалідності та причину захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, суд не приймає до уваги, оскільки законодавством України та підзаконними (іншими нормативно-правовими) актами не встановлені чіткі критерії (підстави та документи), які підтверджують факт залучення та участі особи в складі цивільної оборони по ліквідації наслідків аварії на ЧЕАС та не визначений порядок надання статусу інваліда війни особам залученим до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань повязаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, питання про надання статусу повинно вирішуватись на підставі вимог п. 9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, посилання відповідача на розяснення Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, оскільки дане розяснення не являється нормативним актом та суперечать нормі п. 9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Отже, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи обставину, що позивач був залучений до складу невоєнізованого формування Київської області та став інвалідом внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією Чорнобильської катастрофи, тому позивач має достатньо підстав для встановлення йому статусу війни і на отримання документа, що підтверджує зазначений статус.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.ст. 2, 11, 94, 159, 160, 186 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним рішення ОСОБА_2 соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області щодо відмови у визнанні за ОСОБА_1 статусу інваліда війни.

Зобовязати ОСОБА_2 соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області надати ОСОБА_1 статус інваліда війни як особі, залученій до складу формувань Цивільної оборони, яка стала інвалідом внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією Чорнобильської катастрофи, відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та видати ОСОБА_1 посвідчення інваліда війни встановленого зразка та надати нагрудний знак.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Д. Рудюк