Справа № 681/813/17
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 681/813/17

Головуючий у 1-й інстанції: Горщар А.Г.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

21 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М. ,

секретар судового засідання: Аніщенко А.О.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Августенка Олега Миколайовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 29 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, третя особа СТОВ "Перемога" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Полонського районного суду Хмельницької області з позовом до Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, третя особа СТОВ "Перемога" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 29 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 29 вересня 2017 року скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник позивача щодо апеляційної скарги відповідача заперечував, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_4 досягнув 55-річного віку та 15 травня 2017 року звернувся до Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, у зв'язку з роботою на посаді тракториста на підприємствах сільського господарства в період з травня 1977 року по 27 листопада 2000 року.

Листом від 22.05.2017 року за № 1988/04 Шепетівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Хмельницької області, позивачу відмовлено в призначенні пільгової пенсії на підставі п."в" ст. 13 Закону України " Про пенсійне забезпечення", у зв'язку з відсутністю пільгового стажу роботи.

Також зазначено, що періоди роботи з 01січня 1985 року по 21 лютого 2000 року в колгоспі «50-річчя Жовтня», спілці селян власників «Перемога», з 10 березня 2000 року по 06 травня 2001 року в СВК «Перемога», з 07 травня 2001 року по 31 грудня 2003 року в СТОВ «Перемога» с. Прислуч, Полонського району, Хмельницької області не зараховані, оскільки відсутні первинні документи, що підтверджують посаду тракториста.

Вважаючи дії відповідача протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 29 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи.

Призначення та виплата пенсій регулюється Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Законом України "Про пенсійне забезпечення", постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 "Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (далі - Порядок № 637).

Відповідно до п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості, зокрема, стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Відповідно до п. 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Аналізуючи доводи апелянта щодо правомірності винесення оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції вказує на наступне.

З матеріалів адміністративної справи, зокрема з трудової книжки встановлено, що позивач працював з 01січня 1985 року по 21 лютого 2000 року в колгоспі « 50-річчя Жовтня», спілці селян власників «Перемога», з 10 березня 2000 року по 06 травня 2001 року в СВК «Перемога», з 07 травня 2001 року по 31 грудня 2003 року в СТОВ «Перемога» с. Прислуч Полонського району Хмельницької області. Вказане підтверджується уточнюючою довідкою від 10.05.2017 року № 1, в якій зазначено, що позивач з 21.07.1982 року по 06.10.2007 року працював трактористом-машиністом був безпосередньо зайнятий на виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві, або на протязі календарного року в тваринництві, архівними довідками від 16.5.2017 року № 401, 409, 399 .

Крім того, згідно записів в трудовій книжці, ОСОБА_4, він працюючи трактористом у 1985 році має пророблених 343 людино-днів, при встановленому мінімумі трудоднів на рік - 260, у 1986 році - 348 (при мінімумі 260), у 1987 році -349 (при мінімумі 260), у 1988 році - 308 (при мінімумі 260), у 1989 році - 330 (при мінімумі 260), у 1990 році -344 (при мінімумі 260), у 1991 році -339 (при мінімумі 260), у 1992 році - 338 (при мінімумі 260), у 1993 році -326 (при мінімумі 240), у 1994 році-332 (при мінімумі 240), у 1995 році-327 (при мінімумі 240), у 1996 році-340 (при мінімумі 240), у 1997 році -321 (при мінімумі 240), у 1998 році -306 (при мінімумі 240), у 1999 році - 311 (при мінімумі 250), у 2000 році 343 (при мінімумі 230), у 2001 році -351,5 (при мінімумі 230), у 2002 році -302 (при мінімумі 230), у 2003 році - 274 (при мінімумі 230).

Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є перебування особи на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.

В архівних довідках позивача вказано, що ОСОБА_4 з 1985 року по 2003 року значився на посаді механізатора, разом з тим свідки, допитані судом першої інстанції та попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань підтвердили роботу позивача трактористом та безпосередню зайнятість його у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що зазначений в архівних довідках термін «механізатор», не може братись до уваги, оскільки він (в даному випадку при визначені посади ОСОБА_4) є загальновживаними й більш широкими родовими поняттями професії тракториста, зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції, а тому відмова відповідача у зарахуванні до пільгового стажу позивача, як тракториста-машиніста, періоду його роботи 1985-2003 роках, де посада зазначені, як «механізатор» є необґрунтованою.

Також, як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_4 має посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_1.

З огляду на вищезазначені обставини справи, а саме те, що трудова книжка позивача заповнена відповідно до положень внесення записів до трудової книжки, в ній наявні відповідні записи, які підтверджують пільговий характер роботи та професію позивача, його безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції, вироблений встановлений мінімум людино-днів, тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що період роботи позивача в колгоспі ім. 50-річчя Жовтня, колективному господарському підприємстві «Перемога», сільськогосподарському товаристві «Перемога» має бути зарахований до його пільгового стажу, як тракториста-машиніста безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства.

Таким чином, провівши системний аналіз норм чинного законодавства та дослідивши обставини справи в повному обсязі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог, оскільки позивач досяг 55-річного віку, має понад 20 років пільгового стажу роботи трактористом, у зв'язку з чим набув права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку з чим рішення Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області є необґрунтованим та незаконним.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 70 КАС України).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано суду достатньо належних доказів, які б свідчили про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 29 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 27 листопада 2017 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Граб Л.С. Біла Л.М.