Справа № 2-а-1092/10
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2010-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа №2а-1092/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2010 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді Казака С.Ю.

при секретарі Бабка Г.Г.

за участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІДПС ВДАІ з ОАТ м.Дніпропетровська ОСОБА_2 про визнання нечинною постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом до ІДПС ВДАІ з ОАТ м.Дніпропетровська ОСОБА_2 про визнання нечинною постанови по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позову зазначила, що постановою відповідача від 17.09.2010 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 260 грн. за фактом вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за здійснення зупинки та стоянки на зупинці маршрутних транспортних засобів. Вважає, що правопорушення не скоювала, оскільки здійснила вимушену зупинку в звязку з поганим самопочуттям та включила аварійний сигнал. В звязку з цим, просила визнати нечинною постанову від 17.09.2010 року про притягнення її до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та, посилаючись на викладені в позовній заяві доводи, просила задовольнити останню в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. Про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. В звязку з чим, відповідно до ст.128 КАС України суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності останнього.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.09.2010 року відповідачем відносно позивачки було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, за фактом порушення вимог п.15.9 «е» ПДР України. Як зазначено в протоколі, 17.09.2010 року о 16-20 г., водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем Пежо д/н НОМЕР_1 по пр.Правди,4 в м.Дніпропетровську, здійснив зупинку та стоянку на зупинці для маршрутних транспортних засобів (а.с.6).

За вказаним фактом постановою відповідача від 17.09.2010 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 260 грн. (а.с.5).

Відповідно до ст.122 КУпАП відповідальність за ч.1 вказаної статті настає, окрім іншого, за порушення водіями правил зупинки, стоянки.

Відповідно до п.15.9 «е» ПДР України зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол у повноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

У відповідності до п.п.4.1,4.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС від 13.11.2006 року №1111, до функцій дорожньо-патрульної служби належать зокрема контроль за дорожнім рухом, тобто виявлення порушень законодавства, правил, норм і стандартів у сфері забезпечення дорожнього руху, застосування в установленому порядку передбачених чинним законодавством заходів адміністративного впливу до порушників.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Згідно частини другої вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.49 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки.

Позивачка в судовому засіданні зазначила, що здійснила зупинку вимушено через погане самопочуття, але будь-яких належних доказів цьому (медичних довідок та інше) не надала. Не зазначала остання про це і в своїх пояснення до протоколу про адміністративне правопорушення.

Факт вчинення позивачкою правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 17.09.2010 року, який у відповідності до ст.251 КУпАП є належним доказом по справі.

Тому, суд вважає, що відповідачем обґрунтовано, при наявності достатніх підстав та в межах своїх функціональних обовязків було винесено постанову про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, відповідно до ст.27 КУпАП штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян і посадових осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Санкція ч.1 ст.122 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі від 15 до 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, згідно оскаржуваної постанови, відповідачем на позивача було накладено штрафу в сумі 260 грн., що складає 15,29 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто в розмірі, не передбаченому діючим КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню та слід змінити захід стягнення у вигляді штрафу в сумі 260 грн., накладений на позивачку за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП відповідно до постанови серії АА №639470 від 17.09.2010 року та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, в межах санкції статті, у вигляді штрафу в сумі 255 грн. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27,251,254,258,288,293 КУпАП, ст.ст.11,49,71,128,159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІДПС ВДАІ з ОАТ м.Дніпропетровська ОСОБА_2 про визнання нечинною постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Змінити захід стягнення у вигляді штрафу в сумі 260 грн., накладений на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП відповідно до постанови серії АА №639470 від 17 вересня 2010 року та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя С.Ю.Казак