Справа № 760/1873/17
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 760/1873/17 Головуючий у 1-й інстанції: Шереметьєва Л.А. Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

22 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Кузьмишиної О.М., Пилипенко О.Є.,

секретаря Андрієнко Н.А.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_2,

відповідача Німченка О.М.,

представника третьої особи: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Інспекторів Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Німченка О.М., Бобра Р.О., третя особа: Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції про визнання дій та акту протиправними, скасування акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 27 вересня 2017 року, -

У с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернувся у суд із позовом до Інспекторів Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Німченка О.М. (далі - відповідач 1), Бобра Р.О.(далі - відповідач 2), у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив: визнати дії відповідача 1 щодо складання Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 20.09.2016 року протиправними та скасувати його; визнати протиправними дії відповідача 2 щодо винесення постанови серії ДР №138170 від 29.08.2016 року у справі про адміністративне правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за порушення ст. 122 ч. 3 КУпАП; визнати протиправною та скасувати зазначену постанову, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити; стягнути солідарно із відповідачів 1 та 2 на його користь сплачену суду адміністративного стягнення у розмірі 510 грн.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 27 вересня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову місцевого суду та прийняти нову про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що автомобіль позивача знаходився на зупинці, що перешкоджало пасажирам здійснювати посадку та висадку з громадського транспорту, тому дії відповідачів є правомірними, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності законною.

З таким висновком суду не можна не погодитися.

З матеріалів справи убачається, що 20 вересня 2016 року о 21.38 відповідач Німченко О.М. здійснив огляд та тимчасове затримання транспортного засобу - автомобіля НОМЕР_1 шляхом його доставлення на спеціальний майданчик по вул. Набережно-Луговій, 4 в м. Києві.

За результатами затримання був складений Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, згідно якого власник транспортного засобу здійснив стоянку, що створює перешкоду для інших транспортних засобів і пішоходів, чим порушив п.п. 15.10 «д» та 15.9 «е» Правил дорожнього руху, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Також, 21.09.2017 року відносно позивача була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Уважаючи вказані дії, акт та рішення протиправними, позивач звернувся у суд із даним адміністративним позовом.

Обговорюючи правомірність зазначеної постанови, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» основним повноваженням патрульної поліції є, серед іншого, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожнього руху.

Згідно із ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, передбачені ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст.265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частиною третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора.

У разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху, такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик.

Відповідно до п.п.1,2,3,5,6 р.12 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 р. № 1395 (далі - Інструкція) тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 КУпАП, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.

Доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється за допомогою спеціальних автомобілів - евакуаторів.

Після прибуття евакуатора поліцейський у присутності двох свідків і представника підприємства, установи або організації, яким належить евакуатор, складає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу із зазначенням: 1) дати, часу, місця порушення і підстави для тимчасового затримання та доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку; 2) посади, місця роботи, прізвища, імені та по батькові поліцейського, який приймає рішення про тимчасове затримання і доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку; 3) типу, марки, державного реєстраційного номера, переліку візуальних недоліків та пошкоджень транспортного засобу, що тимчасово затримується і доставляється на спеціальний майданчик чи стоянку; 4) найменування, місцезнаходження та номера телефону підприємства, установи або організації, які доставляють транспортний засіб на спеціальний майданчик чи стоянку, державного реєстраційного номера евакуатора; 5) адреси місця зберігання транспортного засобу; 6) посади, прізвища, імені та по батькові особи, яка виконує роботи з доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку.

Зазначений акт підписують присутні під час його складання особи: особа, яка прийняла рішення про тимчасове затримання транспортного засобу; особа, що виконує роботи з доставлення такого засобу на спеціальний майданчик чи стоянку; два свідки; водій і страховий комісар у разі їх присутності.

Один примірник акта огляду транспортного засобу (за винятком фотографій) надається водію, власнику (співвласнику) транспортного засобу у разі їх присутності.

У разі коли водій, що вчинив правопорушення, присутній під час тимчасового затримання транспортного засобу і порушення неможливо усунути на місці в максимально короткий строк, поліцейський оформляє протокол про адміністративне правопорушення. У протоколі робиться відповідний запис про тимчасове затримання транспортного засобу із зазначенням інформації про складення акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, що долучається до протоколу, а у випадках, передбачених КУпАП, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу.

У разі коли водій з'являється на місці правопорушення під час виконання робіт із завантаження транспортного засобу, поліцейський не проводить тимчасове затримання транспортного засобу, а оформляє протокол про адміністративне правопорушення, а у випадках, передбачених КУпАП, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу. При цьому правопорушення повинно бути усунуте у максимально короткий строк.

Відповідно до п. 4 розділу III Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п.п. 15.9 «е» та 15.10 «д» Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із змісту ст. 247 КУпАП убачається, що обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У оскаржуваній постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності зазначено, що 20 вересня 2016 року о 21:38 позивач, керуючи транспортним засобом-автомобілем БМВ Х6 д.н. НОМЕР_2 здійснив зупинку (стоянку) на зупинці громадського транспорту, чим суттєво заважав руху маршрутних транспортних засобів та руху пішоходів, чим порушив п.п.15.10 «д» та 15.9 «е» Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідач 2 та представник третьої особи надали суду для огляду та долучення до матеріалів справи роздруківки фото матеріалів, із яких убачається, що автомобіль НОМЕР_3 здійснив зупинку (стоянку) на зупинці транспортного засобу, чим суттєво перешкоджав руху пішоходів та створював загрозу безпеці руху.

Позивач, заперечуючи вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення, посилається на відповідь ГУ НП у м. Києві від 04.10.2016 року №90-аз/125/31/3/01-2016, відповідно до якої 20.09.2016 року з 20:00 до 22:00 повідомлень про перешкоджання руху пішоходам на тратуарі біля будинку по вул. Еспланадній,8/10 припаркованим за вказаною адресою автомобілем НОМЕР_3 по спецлінії « 102» Головного управління не зафіксовано.

Однак, судова колегія сприймає критично наведені доводи позивача, позаяк із пояснень відповідача 1, які не спростовані позивачем та узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами, слідує, що до нього 20 вересня 2016 року звернулися сторонні громадяни та повідомили, що на зупинці маршрутних транспортних засобів припаркований автомобіль, який перешкоджає як зупинці - посадці пасажирів так і їх руху.

Також, не заслуговують на увагу покликання позивача в апеляційній скарзі на те, що вказані фото матеріали в розумінні ст.ст. 79, 80 КАС України не є доказами, позаяк спростовуються вимогами ст. 251 КУпАП.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права. Тому, відсутні підстави для задоволення вимог апелянта.

Отже, рішення місцевого суду прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення слід залишити без змін на підставі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 206, 212, 254, КАС України, суд,

У х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 27 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко
суддя О.М. Кузьмишина
суддя О.Є. Пилипенко

(Повний текст ухвали складено 27 листопада 2017 року.