Справа № 804/4871/17
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2017 р. Справа № 804/4871/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.,
при секретарі Виноградовій Т.В.,
позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_3 (далі Уповноважена особа, відповідач), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд, третя особа), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування на ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський ОСОБА_3 щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ Банк Михайлівський, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;
- зобовязати уповноважену особу Фонду гарантування на ліквідацію ПАТ Банк Михайлвський ОСОБА_3 включити позивача із сумою 101000 грн. до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ Банк Михайлівський за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача для внесення даних позивача до Загального реєстру вкладників ПАТ Банк Михайлівський, які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду.
В обґрунтування позову зазначено, що позивачем було здійснено переказ коштів у сумі 101000 грн. на рахунок, відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський». У звязку з ліквідацією банку, позивач вважає, що його має бути включено до списків вкладників банку. Незважаючи на прийняте рішення про ліквідацію банку, жодного рішення щодо подання до Фонду інформації про позивача як владника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договору банківського вкладу, за рахунок коштів Фонду, Уповноваженою особою не приймалось.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представником відповідача надані суду письмові заперечення, в обґрунтування яких зазначено, що грошові кошти були залучені в рамках укладеного договору позики між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», а відтак в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» позивач не є вкладником банку. Позивач не заперечує проти того, що правовідносини виникли саме внаслідок укладання договору позики, в результаті чого кошти були повернуті на поточний рахунок позивача. Дана обставина вказує на те, що банк жодним чином не приймав участі в залученні коштів від позивача, тому підстави для включення відповідних відомостей до переліку рахунків проблемного банку на суму 101000 грн. у відповідача відсутні.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника третьої особи надійшли письмові пояснення, в обґрунтування яких зазначено, що перелік, який складається уповноваженою особою та Загальний реєстр, який затверджується Фондом гарантування, є різними за суттю, змістом та призначенням документами. Перелік складається уповноваженою особою Фонду, а Загальний реєстр вкладників формується та затверджується Фондом на підставі переліку. Перелік, який складається уповноваженою особою, по суті має характер попереднього документу, який надалі у формі Загального реєстру затверджується Фондом гарантування.
Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
29.03.2016 року між ОСОБА_1 (сторона-1) та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (сторона-2) укладено договір №980-026-000212140 «Суперкапітал» (Новий) (з виплатою процентів щомісячно), згідно умов якого сторона-1 передає стороні-2 у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим договором, а сторона-2 зобовязується повернути кошти стороні-1 та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених цим договором (а.с.94).
Відповідно до статті 1 договору сторона-2 приймає від сторони-1 у власність кошти на наступних умовах:
- сума коштів 6000 грн.;
- строк користування коштами не більше 181 дня;
- кошти передаються з дати укладання цього договору по 26.09.2016 року;
- розмір процентів за користування коштами ставка: 33,54% річних після утримання податку з таких процентів;
- періодичність сплати нарахованих процентів щомісячно в дату, що відповідає даті підписання договору, за період з дати попередньої виплати по дату, що передує даті фактичної виплати процентів, а проценти за місяць, в якому кошти повертаються, в тому числі при достроковому поверненні коштів не пізніше дня повернення коштів за аналогічний період;
- автоматичне продовження договору встановлено.
Днем надання суми коштів у власність (позику) стороні-2 вважається день зарахування суми коштів на поточний рахунок сторони-2 відповідно до умов цього договору.
29.03.2016 року між ОСОБА_1 (сторона-1) та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (сторона-2) укладено договір №980-026-000212181 «Суперкапітал» (Новий) (з виплатою процентів щомісячно), згідно умов якого сторона-1 передає стороні-2 у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим договором, а сторона-2 зобовязується повернути кошти стороні-1 та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених цим договором (а.с.95).
Відповідно до статті 1 договору сторона-2 приймає від сторони-1 у власність кошти на наступних умовах:
- сума коштів 5000 грн.;
- строк користування коштами не більше 540 днів;
- кошти передаються з дати укладання цього договору по 20.09.2016 року;
- розмір процентів за користування коштами ставка: 33,54% річних після утримання податку з таких процентів;
- періодичність сплати нарахованих процентів щомісячно в дату, що відповідає даті підписання договору, за період з дати попередньої виплати по дату, що передує даті фактичної виплати процентів, а проценти за місяць, в якому кошти повертаються, в тому числі при достроковому поверненні коштів не пізніше дня повернення коштів за аналогічний період;
- автоматичне продовження договору встановлено.
Днем надання суми коштів у власність (позику) стороні-2 вважається день зарахування суми коштів на поточний рахунок сторони-2 відповідно до умов цього договору.
На виконання вказаних договорів позивачем перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» суму коштів у розмірі 6000 грн. згідно квитанції №QS834601 від 29.03.2016 року та у розмірі 5000 грн. згідно квитанції №QS847701 від 29.03.2016 року (а.с.21).
22.04.2016 року між ОСОБА_1 (сторона-1) та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (сторона-2) укладено договір №980-026-000226240 «Суперкапітал» (Новий) (з виплатою процентів щомісячно), згідно умов якого сторона-1 передає стороні-2 у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим договором, а сторона-2 зобовязується повернути кошти стороні-1 та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених цим договором (а.с.18).
Відповідно до статті 1 договору сторона-2 приймає від сторони-1 у власність кошти на наступних умовах:
- сума коштів 5000 грн.;
- строк користування коштами не більше 367 днів;
- кошти передаються з дати укладання цього договору по 24.04.2017 року;
- розмір процентів за користування коштами ставка: 33,54% річних після утримання податку з таких процентів;
- періодичність сплати нарахованих процентів щомісячно в дату, що відповідає даті підписання договору, за період з дати попередньої виплати по дату, що передує даті фактичної виплати процентів, а проценти за місяць, в якому кошти повертаються, в тому числі при достроковому поверненні коштів не пізніше дня повернення коштів за аналогічний період;
- автоматичне продовження договору встановлено.
Днем надання суми коштів у власність (позику) стороні-2 вважається день зарахування суми коштів на поточний рахунок сторони-2 відповідно до умов цього договору.
В подальшому, на підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 року за №14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 року №812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».
Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» призначено ОСОБА_4.
13.06.2016 року виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №991, відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» з 23.06.2016 року до 22.07.2016 року включно.
Відповідно до рішення Правління НБУ від 12.07.2016 року №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський»« виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.07.2016 року №1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації з 13.07.2016 року до 12.07.2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_4 з 13.07.2016 року до 12.07.2018 року включно.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду №1702 від 01.09.2016 року змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», згідно з яким всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» делеговано ОСОБА_3 з 05.09.2016 року.

Актом комісії по перевірці правочинів на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними №2 від 01.06.2016 року затверджено перелік фізичних осіб, на рахунки яких 19.05.2016 року здійснені перерахування коштів з поточного рахунку №5802 ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (а.с.132).

До вказаного переліку включено ОСОБА_1 з загальною сумою перерахування 102512,27 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на наступне.

Згідно із статтею 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» №4452-VI (далі - Закон №4452-VI), Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

В пункті 3 частини 1 статті 2 Закону №4452-VI визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Отже, кошти, котрі надійшли від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на поточні рахунки позивача, у розумінні Закону №4452-VI є вкладом.

Згідно з ч.2 ст.27 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема:

- перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

- перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.38 Закону №4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав:

п.7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

п.8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

п.9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Судом встановлено, що уповноважена особа Фонду не включив ОСОБА_1 до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок коштів Фонду у зв'язку з тим, що транзакції, здійснені ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2015 року на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 (перерахування коштів на суму 101000 грн. (сума позики) і 1512,27 грн. (проценти за позикою) є нікчемними. Підставою нікчемності, як зазначено в наказі «Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (в тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними» є положення статей 215, 216 Цивільного кодексу України, статті 37, пунктів 7-9 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI (а.с.133).

Отже, відповідач фактично визнав нікчемними розрахункові банківській операції з перерахування коштів з одного рахунку на інший.

Вказані підстави, зазначені в пунктах 7-9 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI були зазначені уповноваженою особою в якості обґрунтування визнання нікчемним переказу коштів ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунки позивача у ПАТ «Банк Михайлівський», однак уповноваженою особою не було зазначено, яким чином перекази коштів, ініційовані ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на користь позивача, мають відношення до підстав нікчемності, визначених законодавством. Висновок щодо нікчемності не був обґрунтований жодними доводами чи доказами.

Суд зазначає, що жодна з підстав, вказаних у ст. 38 Закону №4452-VI, не має відношення до правочинів, вчинених ПАТ «Банк Михайлівський» у правовідносинах з позивачем (зокрема, й стосовно зарахування коштів на його рахунок у банку).

Так, відповідно до ч.1 ст.1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять.

При цьому, згідно з ч.3 ст.1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Суд зважає на те, що повернення ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» коштів на поточний рахунок позивача у ПАТ «Банк Михайлівський» було здійснено 19.05.2016 року, що підтверджується витягом з додатку №2 до акту №2 від 01.06.2016 року та довідкою про стан рахунку №4201.

Отже, кошти в сумі 101000 грн. на момент прийняття рішення про ліквідацію банку перебували на поточних рахунках позивача у ПАТ «Банк Михайлівський».

Стосовно посилання у запереченнях відповідачем на встановлені постановою Правління НБУ від 22.12.2015 року за №917/БТ обмеження для ПАТ «Банк Михайлівський», а саме не допускати проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, суд вказує наступне.

Відповідно до пункту 7.14 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17.08.2012 року за №346, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, банк з дня отримання рішення Національного банку про зупинення/обмеження або припинення окремого виду здійснюваних банком операцій:

а) протягом трьох робочих днів письмово повідомляє клієнтів, з якими укладені договори про здійснення операцій, які:

обмежені або зупинені згідно з цим рішенням, - про надання послуг з установленими Національним банком обмеженнями;

припинені згідно з цим рішенням, - про необхідність розірвання таких договорів та закриття клієнтами відповідних рахунків;

б) у порядку, строки та в обсягах, які встановлені Національним банком, надає Національному банку інформацію щодо стану виконання цього рішення.

Однак ПАТ «Банк Михайлівський» не вчинив дій, спрямованих, на думку відповідача, на недопущення збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом.

Згідно пункту 7.17 вищевказаного Положення №346 Національний банк, якщо банк не забезпечив виконання рішення Національного банку щодо обмеження, зупинення чи припинення окремих видів здійснюваних банком операцій, здійснення яких рішенням Національного банку зупинено, обмежено чи припинено, або не виправив виявлені в його діяльності порушення, не припинив здійснення ризикової діяльності в установлений строк чи в діяльності банку установлено новий факт здійснення ризикової діяльності відповідно до пункту 3.3 глави 3 розділу I цього Положення в установлений строк, або недотримав умов обмеження/зупинення, може прийняти рішення про:

- продовження строку дії заходу впливу у вигляді обмеження або зупинення операцій;

- застосування до банку інших заходів впливу.

Таким чином, негативні наслідки при невиконанні банком рішень НБУ щодо обмеження чи припинення операцій настають саме для такого банку, а не для його клієнтів, тому позивач не може нести відповідальність за дії працівників фінансової установи.

Крім того, саме по собі отримання ПАТ «Банк Михайлівський» коштів на рахунки згідно укладених позивачем договорів не призводить до автоматичного визнання таких переказів нікчемними, оскільки це не суперечило чинному законодавству. Станом на дату перерахування коштів на рахунок позивача, у банку були відсутні будь-які підстави відмовити у зарахуванні коштів.

Отже, посилання уповноваженої особи на постанову Правління Національного банку України від 22.12.2015 року за №917/БТ, є безпідставними.

Таким чином, доводи уповноваженої особи про нікчемність переказів коштів (транзакцій) не знайшли свого підтвердження.

Отже, рахунок позивача №4201, який був відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський», повинен бути включеним до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Згідно з пунктом 5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, зокрема, такі переліки:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення.

Також даним пунктом передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Отже, у разі наявності підстав для включення даних про рахунки вкладника, які раніше не були включені до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду відповідне доповнення до переліку.

Таким чином, суд доходить висновку, що в розумінні статті 2 Закону №4452-VI позивач є вкладником банку, а кошти, які надійшли для нього як вкладника за договорами банківського рахунку, в розумінні тієї ж статті, є вкладом, на який поширюються гарантії, передбачені статтею 26 цього Закону, а тому позовні вимоги підлягають задоволення в повному обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду від 13.09.2017 року у справі К/800/16649/17.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи, що за поданий позивачем позов немайнового характеру було сплачено судовий збір у розмірі 1280 грн., то вказана сума підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки стороною у справі (стосовно котрої позовні вимоги задоволено) виступала його посадова особа.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_3 щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобовязати уповноважену особу Фонду гарантування на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлвський» ОСОБА_3 включити ОСОБА_1 із сумою 101000 грн. до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача для внесення даних про ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду.

Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб судові витрати у розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 03 жовтня 2017 року.

Суддя ОСОБА_5