Справа № 127/2606/17
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/2606/17

Головуючий у 1-й інстанції: Король О.П.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

28 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Полотнянка Ю.П. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - виконавчий комітет Вінницької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - виконавчий комітет Вінницької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2017 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

У звязку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15 березня 2016 року позов ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано дії виконавчого комітету Вінницької міської ради в наданні ОСОБА_2 недостовірної та неповної відповіді на запити про доступ до публічної інформації від 03 листопада 2015 року. Зобов'язано Виконавчий комітет Вінницької міської ради надати ОСОБА_2 достовірну та повну інформацію про наявність вільних земельних ділянок державної та комунальної форми власності (землі запасу, резервного фонду) по місту Вінниця з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у відповідності до норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам у відповідності до вимог ст. 121 Земельного кодексу України та надати належним чином завірені графічні матеріали (в тому числі викопіювання з публічної кадастрової карти, та будь-які інші картографічні матеріали) вільних земель із вказаним цільовим призначенням, в тому числі із земель запасу, резервного фонду, які необхідні для дотримання порядку отримання земельної ділянки у власність громадянами у відповідності до норм ст.ст. 118. 122 ЗК України у строки, встановлені законом.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2016 року постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2016 року скасовано в частині надання належним чином завірених графічних матеріалів (в тому числі викопіювання з публічної кадастрової карти та будь-які інші картографічні матеріали) вільних земель із вказаним цільовим призначенням, в тому числі із земель запасу, резервного фонду, які необхідні для дотримання порядку отримання земельної ділянки у власність громадянами у відповідності до норм ст.ст. 118.122 ЗК України у строки встановлені законом. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

За заявою ОСОБА_2 було відкрите виконавче провадження. 31 січня 2017 року головним державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Однак, із висновками головного державного виконавця щодо неможливості виконати судове рішення позивач не погоджується, а також не погоджуються із висновками щодо вжиття всіх заходів, спрямованих на виконання рішення суду, яке набрало законної сили та є обов'язковим до виконання на всій території України, тому винесена постанова про закінчення виконавчого провадження не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, є передчасною та підтверджує бездіяльність головного державного виконавця щодо невиконання рішення суду.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Обов'язки і права державних виконавців визначені статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Послідовність дій державного виконавця після вчинення яких виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження і повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав, також визначено положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

До таких дій, зокрема, відносяться:

1) накладення на боржника штрафу та перевірка стану виконання рішення (у разі невиконання вимог державного виконавця без поважних причин);

2) накладення штрафу в подвійному розмірі (у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин);

3) звернення до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Відповідно до зазначених норм, державний виконавець зобов'язаний вчинити всі заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, у зв'язку з чим, наділений повноваженнями щодо накладення штрафів на боржника, повідомлення правоохоронних органів для притягнення боржника до відповідальності, на підставі чого, виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Судом встановлено, що головним державним виконавцем Сінгаєвською О.М. постановою від 08.12.2016 року накладено штраф на боржника розмірі 5100грн. за невиконання рішення суду, постановою від 23.12.2016 року накладено штраф на боржника в подвійному розмірі в сумі 10 200 грн. та 26.12.2016 року направлено до Головного управління національної поліції у Вінницькій області повідомлення про кримінальне правопорушення щодо боржника.

Беручи до уваги зазначені обставини, суд приходить до переконання, що постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 від 31.01.2017 року ВП № 52244226 про закінчення виконавчого провадження винесена відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», в межах повноважень та у спосіб, встановлений вказаним законом, а тому підстави для її скасування відсутні.

Також з наявних в матеріалах справи доказів суд не вбачає бездіяльність головного державного виконавця, оскільки нею вжито всіх заходів примусового виконання рішення суду, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5