Справа № 822/1873/17
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1873/17

Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович А.І.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

22 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Смілянця Е. С. Залімського І. Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту захисту економіки Національної поліції України на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання протиправними, скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.10.2017 року вказаний позов задоволено частково: визнані протиправними і скасовані п. 1 наказу відповідача від 02 червня 2017 року №554 в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції; наказ відповідача від 07 червня 2017 року №190 о/с "По особовому складу" в частині звільнення з 09 червня 2017 року зі служби в поліції позивача; поновлено позивача на посаді оперуповноваженого відділу протидії хабарництву та організованим формам злочинності у сфері економіки управління захисту економіки в Хмельницькій області, з 10 червня 2017 року; стягнуто з відповідача на користь позивача середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 10 червня 2017 року по 12 жовтня 2017 року включно в сумі 47532,50 (сорок сім тисяч п'ятсот тридцять дві гривні п'ятдесят копійок) грн., за відрахуванням з такої суми податків та інших обов'язкових платежів. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача заперечив проти апеляційної скарги та просив відмовити у її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно наказу заступника Голови - начальника Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 08.05.2017 р. за №450 "Про призначення та проведення службового розслідування", 08.05.2017 р. до Департаменту захисту економіки з управління захисту економіки в Хмельницькій області надійшла інформація про складення адміністративних протоколів відповідно до ст.ст. 122-2, 126 та 130 КУпАП стосовно майора поліції ОСОБА_3, оперуповноваженого відділу протидії хабарництву та організованим формам злочинності у сфері економіки цього управління, та, з метою встановлення обставин зазначеної події, призначено за вказаним фактом службове розслідування.

За результатами проведеного розслідування складено "Висновок службового розслідування за фактом складання адміністративних протоколів відповідно до ст.ст. 122-2, 126 та 130 КУпАП стосовно майора поліції ОСОБА_3." від 30.05.2017 року (далі - Висновок), який затверджено 31.05.2017 р. заступником Голови Національної поліції України - начальником Департаменту захисту економіки.

Згідно вказаного Висновку, 08 травня 2017 року ОСОБА_3, перебуваючи поза службою, у присутності працівників патрульної поліції м.Хмельницький сів за кермо автомобіля Audi Q7, номерний знак НОМЕР_1, який належить громадянину ОСОБА_4, та почав рухатися в напрямку виїзду з м.Хмельницький в бік м.Волочиськ. У ході переслідування працівниками патрульної поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_3 останній не виконав вимоги зупинитися, яка була подана за допомогою спеціального звукового сигналу та проблискових маячків синього та червоного кольорів. О 01:35 шляхом блокування працівники патрульної поліції зупинили транспортний засіб на автошляху М-12, поблизу повороту на с.Малашівці Хмельницького району Хмельницької області, та затримали водія ОСОБА_3, який перебував з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя, нестійка хода). ОСОБА_3 в присутності двох свідків, категорично відмовився віл проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, крім того відмовився від проходження огляду в закладах охорони здоров'я (висновок медичного огляду Хмельницького обласного наркологічного диспансеру від 08.05.2017 №1982). Працівники патрульної поліції в Хмельницькій області стосовно ОСОБА_3 склали постанову про накладення адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред'явила їх для перевірки), та склали протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-2 (невиконання водіями вимог про зупинку) та 130 (керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції) цього Кодексу. Під час проведення службового розслідування майор поліції ОСОБА_3 за фактом вчинення адміністративних правопорушень надавати будь-які пояснення відмовився, про що працівниками УЗЕ в Хмельницькій області було складено акт від 08.05.2017 за №3031/39/121/01-2017. 23.05.2017 додатково опитаний майор поліції ОСОБА_3 в своєму поясненні вказав, що 08.05.2017 близько о 01.00, рухаючись на автомобілі Audi Q7, номерний знак НОМЕР_1, в якості пасажира, за кермом був його знайомий громадянин ОСОБА_4, їх зупинили працівники патрульної поліції. ОСОБА_3 вказав, що він в цей час спав на передньому пасажирському сидінні, та в салоні автомобіля перебувала його дружина ОСОБА_5. Прокинувшись, ОСОБА_3 вийшов з автомобіля і сказав ОСОБА_4, що зараз завезе свою дружину додому, і повернеться до нього. Сівши за кермо даного автомобіля, попрямував в напрямку дому. Проїхавши декілька кілометрів, ОСОБА_3 був зупинений працівниками патрульної поліції поблизу повороту на с. Малашівці Хмельницького району Хмельницької області. ОСОБА_3 вказує, що працівники поліції, нічого не пояснивши, витягли його з автомобіля і почали на нього оформляти адміністративні матеріали за ст.ст. 122-2, 126, 130 КУпАП. Після цього, був доставлений у Південно-Західний відділок поліції для підписання вказаних протоколів за участю понятих. Після оформлення всіх матеріалів ОСОБА_3 з ОСОБА_6 та дружиною поїхали до Хмельницького обласного диспансеру для проходження тесту на стан алкогольного сп'яніння. Аналіз на стан алкогольного сп'яніння підтвердив, що ОСОБА_3 був тверезий, довідка від 08.05.2017 № 1988. Службовим розслідуванням було встановлено, що, ОСОБА_3 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, не виконав вимог про зупинку, а також керував транспортним засобом, не маючи відповідних документів. При цьому, у висновку зазначено про доручення Національної поліції України керівникам усіх рівнів здійснити комплекс заходів, спрямованих на дотримання працівниками поліції вимог транспортної дисципліни, уживати жорстких заходів реагування до поліцейських, які керують транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння, у вигляді безальтернативного звільнення зі служби в поліції. Висновком вирішено: припинити службове розслідування за фактами складання адміністративних протоколів відповідно до статей 122-2, 126 та 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення щодо майора поліції ОСОБА_3; запропоновано за порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 18 та ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 2.4 та 2.5 постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про Правила дорожнього руху», а саме: керування в стані алкогольного сп'яніння транспортним засобом, невиконання вимог про зупинку, відмову від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а також керування транспортним засобом, не маючи відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, майора поліції ОСОБА_3, оперуповноваженого відділу протидії хабарництву та організованим формам злочинності у сфері економіки управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до п.1 наказу заступника Голови - начальника Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 02.06.2017 р. за №554 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", за порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 18 та ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 2.4 та 2.5 постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про Правила дорожнього руху», а саме: керування в стані алкогольного сп'яніння транспортним засобом, невиконання вимог про зупинку, відмову від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а також керування транспортним засобом, не маючи відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, ОСОБА_3, оперуповноваженого відділу протидії хабарництву та організованим формам злочинності у сфері економіки управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, вирішено притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом заступника Голови - начальника Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 07.06.2017 за №190 о/с "По особовому складу", відповідно до Закону України "Про національну поліцію" за пунктом 6 (у зв"язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77, звільнено зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_3, оперуповноваженого відділу протидії хабарництву та організованим формам злочинності у сфері економіки управління захисту економіки в Хмельницькій області, з 09 червня 2017 року.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, виходячи з наступного.

Так, згідно ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII (далі - Закон №580-VIII), підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону №580-VIII визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин Дисциплінарний статут Національної поліції України не було затверджено, на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 р. № 3460-IV, який не втратив чинність і продовжує діяти як станом на момент вчинення проступку позивачем, так і на момент накладення дисциплінарного стягнення.

У відповідності до ст. 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

В силу ч.1 ст. 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За змістом ст. 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатись такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Тобто, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Частиною 1 ст. 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Пунктом 6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

При цьому, підставою для звільнення позивача стало порушення ним службової дисципліни, яке виразилось: 1) у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння; 2) не виконання вимог про зупинку; 3) керування транспортним засобом без відповідних документів. Однак, на момент проведення службового розслідування та на момент вирішення питання притягнення до дисциплінарної відповідальності і звільнення позивача з посади його вина у вчиненні усіх вказаних правопорушень доведена не була, так як судами вирішувались протоколи про притягнення позивача до відповідальності, передбаченої КУпАП, що відповідно, порушує вимоги ст.16 Дисциплінарного статуту.

Відповідно до ст.16 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику. У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Водночас, постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2017 року по справі №686/9254/17, яка набрала законної сили 07 вересня 2017 року, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі дев'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 153 грн.

Згідно з постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2017 року по справі №686/9252/17, яка набрала законної сили 04.07.2017, провадження по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Положеннями ч.4 ст.72 КАС України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративний проступок, яка набрала законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Відтак, позивача було звільнено незважаючи на відсутність судових рішень у справах про адміністративні правопорушення відносно нього, які були вирішені постановами Хмельницького міськрайонного суду у справах від 23 червня 2017 року по справі №686/9254/17 від 23.06.2017, яка набрала законної сили 07 вересня 2017 року і №686/9252/17 від 23.06.2017, яка набрала законної сили 04.07.2017, а також відсутності дисциплінарного проступку позивача у вигляді керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, що стверджено судовим рішенням у справі №686/9252/17, яке набрало законної сили.

В свою чергу, не піддається сумніву факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку в частині, підтвердженій постановою Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/9254/17, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, та щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Разом з тим, з урахуванням встановлених обставин у цій адміністративній справі, відповідач повинен був вирішити питання притягнення позивача до відповідальності за вчинене, яким є порушення п.2.4 Правил дорожнього руху, з урахуванням тяжкості вчиненого у дійсності проступку.

Таким чином, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення позивача тільки за порушення ст.122-2 та ч.1 ст.126 КУпАП є надмірним та таким, що прийняте без дотримання принципу пропорційності між вчиненим дисциплінарним проступком та мірою дисциплінарної відповідальності і особою позивача.

Відповідно до даних особової справи позивача, він був нагороджений медаллю МВС України "10 років сумлінної служби" в 2013 році і нагрудним знаком МВС України "Гідність та честь" в 2014 році.

Отже, визначаючи вид дисциплінарного стягнення, відповідачем необґрунтовано застосовано крайній його захід у вигляді звільнення зі служби в поліції, тому рішення про звільнення позивача підлягають скасуванню.

Крім того, слід зауважити, що у наказі №190 від 07.06.2017 р. відповідач посилається на "Дисциплінарний статут Національної поліції України ч. 1 ст. 77", якого на момент прийняття цього рішення не було, а є Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, який затверджений Законом України від 22.02.2006 р. № 3460-IV і який поширюється і на поліцію.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відтак, позивач підлягає поновленню на посаді, однак не з 09 червня 2017 року, а з 10 червня 2017 року, оскільки день звільнення (09 червня 2017 року) є останнім робочим днем. Виплата грошового забезпечення за 9 календарних днів червня 2017 року підтверджується довідкою №409 від 24.07.2017 та розрахунковим листом за червень 2017 року, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України за № 100 (далі - Порядок № 100).

Враховуючи, що звільнення позивача зі служби в поліції відбулось у червні 2017 року, середня заробітна плата позивача повинна обчислюватись з виплат за попередні 2 місяці. Згідно довідки ДЗЕ НПУ №406 від 17.07.2017 про доходи позивача, за квітень 2017 позивачу нараховано 10998 грн. (кількість робочих та фактично відпрацьованих днів - 30), за травень 2017 р. - 12198 грн. (кількість робочих та фактично відпрацьованих днів - 31), тобто 23196 грн. за вказаних 2 місяці. Таким чином, середньоденне грошове забезпечення позивача становить 380 грн. 26 коп. (23196 / 61).

Графік роботи (режим праці) позивача не передбачав вихідних днів, тому при обчисленні середньоденної заробітної плати та визначенні тривалості вимушеного прогулу суд виходив з відповідної кількості календарних днів. Період вимушеного прогулу позивача складає 125 днів (з 10 червня 2017 по 12 жовтня 2017 включно). Таким чином, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу складає 47532,50 грн. (380,26 х 125).

При цьому суд визначає такий розмір без відрахування податків та зборів, а роботодавець, як податковий агент, має здійснити утримання таких у відповідності до норм чинного законодавства.

Таким чином, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу становить 47532,50 грн., та має бути стягнутий на його користь за відрахуванням із такої суми податків та обов'язкових платежів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак, відсутні підстави для скасування такого рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Департаменту захисту економіки Національної поліції України залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 24 листопада 2017 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Смілянець Е. С. Залімський І. Г.