Справа № 463/1273/17
Суддя: Шеремета Г. І.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючогосудді - ОСОБА_1

при секретарі с/з - ОСОБА_2

з участю представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 районної адміністрації Львівської міської ради про зобов'язання до вчинення дій та відшкодування моральної шкоди, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, просила визнати незаконною бездіяльність ОСОБА_6 районної адміністрації щодо надання адміністративної послуги за заявою ОСОБА_5 від 22.09.2016 року і зобовязати відповідача ОСОБА_6 районну адміністрацію прийняти рішення по заяві ОСОБА_5 від 22.09.2016 року реєстраційний номер №2-Т-55799/АП-Л-33. Стягнути з відповідача на її користь 50 000,00 грн. моральної шкоди.

Позов мотивує тим, що 22.09.2016 року звернулась у відповідності до Закону України «Про адміністративні послуги» до ЦНАП Личаківського району із заявою «Про надання дозволу на впорядкування нумерації квартир та присвоєння їм окремих номерів», надавши відповідний пакет документів згідно вимог інформаційної картки надання відповідної адміністративної послуги. На підтвердження прийняття заяви їй було видано реєстраційну картку та повідомлено про очікування СМС-повідомлення. Згідно інформаційної довідки строк надання адміністративної послуги становить 21 календарний день. 12.10.2016 року (день, коли спливає 21-денний строк) ані відповіді, ані СМС-повідомлення про виконання адміністративної послуги не надійшло. У період з 12.10.2016 року по 26.12.2016 року позивач особисто відвідувала ЦНАП з метою отримання інформації. 26 грудня 2016 року отримала лист про необхідність подання належним чином завіреної копії технічного паспорту. В подальшому на вимогу працівника ЦНАП було надано також і завірені копії поверхневого плану 1 та 3 поверху будинку. Однак, станом на сьогоднішній день позивачем рішення по своїй заяві щодо надання адміністративної послуги не отримано, що унеможливлює реалізацію позивачем своїх прав на впорядкування нумерації квартир та завдає їй душевних страждань. У звязку з чим звернулася до суду з відповідним позовом, який просить задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в ньому.

Представник відповідача ЛРА ЛМР в судовому засіданні проти позову заперечила в повному обсязі з підстав його необґрунтованості та безпідставності. Додатково пояснила, що 22.09.2016 року позивач звернулась до ЦНАП Личаківського району із відповідною заявою про надання адміністративної послуги, 26.12.2016 року по даній заяві було надано відповідь та запропоновано позивачу надати додаткові документи, а саме технічний паспорт, з метою вирішення питань, які виникли в процесі розгляду заяви. 22.02.2017 року позивачу було надано остаточну відповідь по заяві від 22.09.2016 року з урахуванням нових обставин. А тому покликання позивача про бездіяльність ЛРА щодо ненадання відповіді по заяві від 22.09.2016 року, вважає хибними та такими, що не відповідають обставинам справи.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, суд вважає, що в позові слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.09.2016 року позивач ОСОБА_5 звернулась у відповідності до Закону України «Про адміністративні послуги» до ЦНАП Личаківського району із заявою «Про надання дозволу на впорядкування нумерації квартир та присвоєння їм окремих номерів.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про адміністративні послуги», адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень субєктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обовязків такої особи відповідно до закону.

Статтею 10 Закону закріплено строки надання адміністративної послуги. Так, ч.ч.1-2 передбачено, що граничний строк надання адміністративної послуги визначається законом. У разі якщо законом не визначено граничний строк надання адміністративної послуги, цей строк не може перевищувати 30 календарних днів з дня подання субєктом звернення заяви та документів, необхідних для отримання послуги.

Як вбачається з долученої до матеріалів справи копії інформаційної картки надання адміністративної послуги у вигляді надання дозволу на впорядкування нумерації квартир та присвоєння їм окремих номерів (а.с.7-9), п.4 такої передбачено, що строк надання такої адміністративної послуги становить 21 календарний день.

ОСОБА_6 районної адміністрації від 26.12.2016 року №3305-1884 (а.с.10) позивача ОСОБА_5 проінформовано про розгляд її зверненя та повідомлено про необхідність долученя належно завіреної копії технічного паспорту на квартиру, оскільки за відсутності такого неможливо прийняти остаточне рішення за зверненням.

24.01.2017 року на засіданні міжвідомчої комісії при ЛРА було розглянуто заяву ОСОБА_5 як співвласника квартири АДРЕСА_1 про надання дозволу на перепланування квартири АДРЕСА_1, з розподілом на дві. За результатом розгляду заяви було прийнято рішення про технічну неможливість здійснення перепланування квартири з розподілом на дві окремі, оскільки запропонований згідно висновку №1933 судової інженерно-технічної експертизи варіант розподілу квартири суперечить п.2.28 ДБН 2.2-15-2005 (не допускається розміщення вбиральні та ванної (або душової) над житловими кімнатами та кухнями). Згідно поверхневого плану будинку №11-а по вул.К.Левицького у м.Львові над приміщенням запроектованої кухні квартири №3 розміщено санвузол. У звязку з чим відсутні правові підстави для надання дозволу на здійснення перепланування з переобладнанням для поділу квартири №3. Вказане підтверджується витягом з протоколу засідання комісії №5-3 параграф 2 від 24.01.2017 року (а.с.51).

Про зазначене вище рішення міжвідомчої комісії щодо неможливості надання дозволу на перепланування квартири листом від 22.02.2017 року №33-625 було повідомлено і позивача ОСОБА_5 (а.с.50).

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позивачем вимог щодо ненадання адміністративної послуги та нерозгляду звернення, оскільки звернення позивача було розглянуто, прийнято по ньому рішення, про яке повідомлено заявника (позивача). Рішення про відмову в наданні дозволу на перепланування квартири не може бути розцінено як бездіяльність у наданні адміністративної послуги, оскільки неможливість надання такої було обґрунтовано технічною неможливістю здійснення планування з покликанням на відповідні положення законодавства.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Судом в процесі розгляду справи не встановлено загальних підстав цивільно-правової відповідальності для вирішення спору про відшкодування моральної шкоди, а саме: не знайшло свого підтвердження наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювавча, наявність причинного звязкуміж шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

У звязку з недоведеністю позовних вимог щодо бездіяльності відповідача по нерозгляду та невирішенню заяви позивача про надання адміністративної послуги, суд не вважає за можливе вирішити питання про відшкодування моральної шкоди, оскільки право на таке відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України має особа, якій завдано моральну шкоду внаслідок порушення її прав. Порушення своїх прав як субєкта звернення про надання адміністративної послуги ОСОБА_5 не довела, тому у неї і відсутні підстави вимагати відшкодування моральної шкоди.

Керуючисьст.ст. 2, 17-19, 128, 160-163 КАС України, ст.23, 1167,1173 ЦК України, Законом України «Про адміністративні послуги», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга в порядку і в строки передбачені ст.186 КАС України.

Суддя: Шеремета Г. І.