Справа № 804/6301/17
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2017 р. Справа № 804/6301/17
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В. одноособово розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Компанії «Фунама Холдінгз Лімітед» («FUNAMA HOLDINGS LIMITED») та Компанії «Елслі Ентерпразіс Лімітед» («ELSLEY ENTERPRISES LIMITED») до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, товариство з обмеженою відповідальністю «ДІАСТРЕЙД», Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР - ДНІПРО», про визнання протиправними дій,-
Компанії «Фунама Холдінгз Лімітед» («FUNAMA HOLDINGS LIMITED») та Компанії «Елслі Ентерпразіс Лімітед» («ELSLEY ENTERPRISES LIMITED») звернулися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" ОСОБА_1; Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІАСТРЕЙД», товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР - ДНІПРО», про визнання протиправними дій та з урахуванням уточнених позовних вимог просили:
- Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» ОСОБА_1 щодо визнання нікчемними та направлення повідомлень про нікчемність наступних правочинів: договір застави майнових прав № 01-1746/Т/4 від 31 липня 2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «FUNAMA HOLDINGS LIMITED», договір Банківського вкладу з нерезидентом-інвестором в іноземній валюті №01-Д1337 від 08.07.2014 року (депозитний договір), укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «FUNAMA HOLDINGS LIMITED», договір застави майнових прав № 01-1759/Т/4 від 31 липня 2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «ELSLEY ENTERPRISES LIMITED», договір Банківського вкладу з нерезидентом-інвестором в іноземній валюті №01-Д609 від 11.01.2013 року (депозитний договір), укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «ELSLEY ENTERPRISES LIMITED», договір застави майнових прав № 01-1759/Т/5 від 31 липня 2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «ELSLEY ENTERPRISES LIMITED», договір «Банківського вкладу з нерезидентом-інвестором в іноземній валюті №01-Д605 від 25.12.2012 року (депозитний договір), укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «ELSLEY ENTERPRISES LIMITED»;
- Визнати протиправними та скасувати наказ №58 від 31.07.2017 року «Щодо заходів, повязаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів», винесений Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Актабанк" ОСОБА_1.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно отриманих третіми особами повідомлень, відповідач визнав нікчемними правочинами:
- Договір застави майнових прав № 01-1746/Т/4 від 31 липня 2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «FUNAMA HOLDINGS LIMITED»;
- Договір Банківського вкладу з нерезидентом-інвестором в іноземній валюті №01-Д1337 від 08.07.2014 року (депозитний договір), укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «FUNAMA HOLDINGS LIMITED»;
- Договір застави майнових прав № 01-1759/Т/4 від 31 липня 2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «ELSLEY ENTERPRISES LIMITED»;
- Договір Банківського вкладу з нерезидентом-інвестором в іноземній валюті №01-Д609 від 11.01.2013 року (депозитний договір), укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «ELSLEY ENTERPRISES LIMITED»;
- Договір застави майнових прав № 01-1759/Т/5 від 31 липня 2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «ELSLEY ENTERPRISES LIMITED»;
- Договір «Банківського вкладу з нерезидентом-інвестором в іноземній валюті №01-Д605 від 25.12.2012 року (депозитний договір), укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «ELSLEY ENTERPRISES LIMITED».
Підставою нікчемності правочинів є висновок відповідача, що вищевказані договори були укладені з порушенням чинного законодавства України, вимог Національного банку України та внутрішніх процедур Банку, з чого він вбачає наявність підстав, визначених пунктами 1, 2, 5, 6 та 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». В той же час, позивачами зазначено, що відповідач неправомірно застосував до цих договорів вказані положення Закону, а також несвоєчасно здійснив процедуру проведення перевірки правочинів (договорів) на предмет нікчемності, що здійснюється протягом процедури ліквідації банку. Також позивачем було зазначено, що в оскаржуваному наказі не було визначено, які саме ознаки нікчемності правочинів і які норми законодавства було порушено при укладенні цих договорів із посиланням на нормативно-правовий акт, яким такий порядок було затверджено, незважаючи на те, що це є обов'язковим для визнання правочину недійсним. позивач вважає наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» №58 від 31.07.2017 року неправомірним, безпідставним та таким, що не ґрунтується на встановлених фактах і доказах, а отже він підлягає визнанню неправомірним з одночасним застосуванням наслідків такого визнання, шляхом його скасування.
Позивач зазначив, що ТОВ «ДІАС ТРЕЙД» було укладено з ПАТ «АКТАБАНК» кредитний договір № 01-1746/Т від 15.05.2014р. та кредитний договір № 01-1759/Т від 17.06.2014р. На забезпечення виконання ТОВ «ДІАС ТРЕЙД» (Позичальником) своїх зобовязань за цими Кредитними договорами було укладено: договір застави майнових прав № 01-1746/Т/4 від 31 липня 2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «FUNAMA HOLDINGS LIMITED»; договір застави майнових прав № 01-1759/Т/4 від 31 липня 2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «ELSLEY ENTERPRISES LIMITED», договір застави майнових прав № 01-1759/Т/5 від 31 липня 2014р. між ПАТ «АКТАБАНК», та Компанією «ELSLEY ENTERPRISES LIMITED».
З урахуванням того, що в строк, визначений кредитним договором, ТОВ «ДІАС-ТРЕЙД» не виконала зобовязань щодо повернення суми кредиту, то ПАТ «АКТАБАНК» повністю погасив заборгованість за Кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмети застави - грошові кошти Позивача 1 та Позивача 2.
Оскільки Позивачами було здійснено погашення заборгованості за кредитними договорами, на підставі договорів застави майнових прав, Публічне акціонерне товариство «АКТАБАНК» на виконання вимог ст. 512 Цивільного кодексу України, у відповідному розмірі відступило права вимоги за вищевказаними кредитними договорами та іншими договорами, що забезпечують виконання цих зобовязань, на користь Позивача 1 і Позивача 2, про що було укладено наступні договори про відступлення права вимоги.
Однак, на поштову адресу третіх осіб надійшли повідомлення №1249, №1248, №1251, №1254, №1255, №1253 про нікчемність зазначених вище правочинів від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" ОСОБА_1. Позивачі вважають, що дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" ОСОБА_1, щодо визнання нікчемними правочинів, викладених в Повідомленнях є противоправними, а вимоги, викладені в оскаржуваних повідомленнях є незаконними, чим порушено права та законні інтереси позивачів по справі.
В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити, та зазначив, що додаткових пояснень чи доказів не має, проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечує.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, а також надала до матеріалів справи письмові заперечення в обґрунтування яких зазначено, всі дії відповідача було здійснено з дотриманням чинного законодавства та просила у задоволенні позову з урахуванням його уточнень відмовити.
Треті особи у судове засідання не з'явились про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали письмові пояснення, та просили розглядати справу без їх участі.
У відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі Постанови Правління Національного банку України від 16.09.2015 року № 576 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.09.2014 року прийнято рішення № 90 про запровадження в Банку з 17.09.2014 року тимчасової адміністрації.
На підставі постанови Правління Національного банку України від 15.01.2015 №19 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКТАБАНК», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.01.2015 № 6 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКТАБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку» термін дії ліквідації банку до 15 січня 2018 року.
Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 31.05.2017 № 1217 «Про заміну уповноваженої особи фонду на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК», з 07.06.2017 року призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію та делеговано всі повноваження ліквідатора ОСОБА_3» ОСОБА_1 (далі - «Уповноважена особа Фонду»).
У відповідності до підпункту 8 частини 1 статті 48 Закону, Фонд/Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку здійснює повноваження, що визначені частиною другою статті 37 цього Закону. Згідно частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом дії тимчасової адміністрації Фонд/Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня: впровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), щодо нікчемності з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.
На виконання вищезазначених вимог Закону, відповідачем була проведена перевірка договорів при кредитуванні ТОВ «ДІАС ТРЕЙД» за кредитними договорами № 01-1746/Т від 15.05.2014р. та № 01-1759/Т від 17.06.2014р. за результатами якої було складено повідомлення про нікчемність наступних правочинів: договір застави майнових прав № 01-1746/Т/4 від 31 липня 2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «FUNAMA HOLDINGS LIMITED», договір Банківського вкладу з нерезидентом-інвестором в іноземній валюті №01-Д1337 від 08.07.2014 року (депозитний договір), укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «FUNAMA HOLDINGS LIMITED», договір застави майнових прав № 01-1759/Т/4 від 31 липня 2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «ELSLEY ENTERPRISES LIMITED», договір Банківського вкладу з нерезидентом-інвестором в іноземній валюті №01-Д609 від 11.01.2013 року (депозитний договір), укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «ELSLEY ENTERPRISES LIMITED», договір застави майнових прав № 01-1759/Т/5 від 31 липня 2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «ELSLEY ENTERPRISES LIMITED», договір «Банківського вкладу з нерезидентом-інвестором в іноземній валюті №01-Д605 від 25.12.2012 року (депозитний договір), укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «ELSLEY ENTERPRISES LIMITED», згідно п. 1, 2, 5, 6, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Суд, вирішуючи питання щодо правомірності дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" ОСОБА_1, виходить з наступного.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються та визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Відповідно до п. 1 розділу III Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, затвердженого Рішенням № 826 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2016р., правочини (договори) є нікчемними у разі наявності підстав, визначених частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та/або іншими законами, що підтверджується відповідними доказами.
Відповідач, обґрунтовуючи свої вимоги, викладені в оскаржуваних повідомленнях про нікчемність правочинів, зазначає, що договори поруки та застави майнових прав є нікчемними з підстав, визначених пунктами 1, 2, 5, 6, 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Однак зазначені обставини не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.
Відповідно до ч. 1 статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що ТОВ «ДІАС ТРЕЙД» було укладено з ПАТ «АКТАБАНК» кредитний договір № 01-1746/Т від 15.05.2014р. та кредитний договір № 01-1759/Т від 17.06.2014р.
Відповідно до ч. 1 статті 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до ч. 1 статті 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержагель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Згідно ч.1. статті 583 ЦК України, заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель).
На забезпечення виконання ТОВ «ДІАС ТРЕЙД» (Позичальником) своїх зобовязань за кожним з Кредитних договорів було укладено: договір застави майнових прав № 01-1746/Т/4 від 31 липня 2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «FUNAMA HOLDINGS LIMITED»; договір застави майнових прав № 01-1759/Т/4 від 31 липня 2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «ELSLEY ENTERPRISES LIMITED», договір застави майнових прав № 01-1759/Т/5 від 31 липня 2014р. між ПАТ «АКТАБАНК», та Компанією «ELSLEY ENTERPRISES LIMITED».
Крім того, було укладено і інші договори, на забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІАС ТРЕЙД» зобов'язань за кожним з кредитних договорів, а саме:
За Кредитним договором 01-1746/Т від 15.05.2014р.:
- Договір поруки №01-1746/Н/3 від 15 травня 2014р. між Позичальником, Банком та фізичною особою ОСОБА_2;
- Договір застави товарів в обороті № 01-1746/Т/1 від 15 травня 2014р. між ПАТ «АКТАБАНК», та Позичальником;
- Договір застави товарів в обороті № 01-1746/Т/2 від 15 травня 2014р. між ПАТ «АКТАБАНК», та ТОВ «ЛІДЕР-ДНІПРО»;
За Кредитним договором № 01-1759/Т від 17.06.2014р.:
- Договір поруки №01-1759/Н/3 від 17.06.2014р. між Позичальником, Банком та фізичною особою ОСОБА_2;
- Договір застави товарів в обороті №01-1759/Т/1 від 17.06.2014р. ПАТ «АКТАБАНК», та Позичальником;
- Договір застави товарів в обороті №01-1759/Т/2 від 17.06.2014р. ПАТ «АКТАБАНК», та ТОВ «ЛІДЕР-ДНІПРО»;
Вказані правочини були спрямовані на надання банку додаткових гарантій виконання зобов'язань за кредитними договорами.
Відповідно до ч. 1 статті 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
З урахуванням того, що в строк визначений кожним з кредитних договорів, ТОВ «ДІАС ТРЕЙД» не було виконано зобов'язань щодо повернення суми кредиту, то ПАТ «АКТАБАНК» повністю погасив заборгованість за кожним кредитним договором шляхом звернення стягнення на грошові кошти Позивачів 1, 2.
Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (надалі - Закон №4452-VI) не забороняє відступлення права вимоги за зобов'язаннями банку, третій особі яка виконала зобов'язання боржника, а згідно з положеннями статей 512 Цивільного кодексу України передбачено заміну кредитора у зобов'язанні та перехід до нового кредитора прав первісного кредитора у зобов'язанні у разі виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).
Відповідачем не заперечувалось, що Компаніями «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» та «ELSLEY ENTERPRISES LIMITED» було здійснено повне погашення заборгованості за кредитним договором № 01-1746/Т від 15.05.2014р. та кредитним договором № 01-1759/Т від 17.06.2014р., на підставі договорів застави майнових прав № 01-1746/Т/4 від 31 липня 2014р., № 01-1759/Т/4 від 31 липня 2014р. та № 01-1759/Т/5 від 31 липня 2014р. Публічне акціонерне товариство «АКТАБАНК» на виконання вимог ст. 512 Цивільного кодексу України, відступило права вимоги за кредитними договорами та іншими договорами, що забезпечували виконання зобов'язань за ними на користь Компаній «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» та «ELSLEY ENTERPRISES LIMITED», про що було укладено відповідні договори про відступлення права вимоги.
Вищевказані договори про відступлення права вимоги, відповідачем не оспорюються та не визнаються відповідачем нікчемними, отже судом встановлено, що відчуження майнових прав відбувалося на платній основі.
Таким чином, укладення та фактичне виконання сторонами правочинів, призвело до погашення зобов'язання ТОВ «ДІАС ТРЕЙД» перед ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок майнових прав позивача 1 і 2 а визнання їх відповідачем нікчемними, призвело до порушення прав позивачів у справі.
Вирішуючи питання, щодо нікчемності договорів поруки та застави майнових прав з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 5, 6, 7 ч. З ст. 38 Закону №4452-VI, суд зазначає наступне.
У відповідності до частини третьої статті 38 Закону №4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.
Визначаючи підстави для визнання правочинів нікчемним, відповідач у повідомленнях послався на положення п.1,2,5,6,7 ч.3 ст.38 Закону №4452-VI.
Суд вважає, що відповідачем не доведено наявності підстав для визнання укладених правочинів нікчемним з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:
1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог.
Проте, як вбачається з копій договорів про відступлення права вимоги, договорів поруки та застави майнових прав, вони містять в собі умови, відповідно до яких обов'язок ТОВ «ДІАС ТРЕЙД», тобто позичальника за кредитними договорами, щодо повернення кредитних коштів було виконано позивачами 1 і 2 як заставодавцями (майновими поручителями). Позивачем 1, 2 до моменту укладення договорів про відступлення прав вимог було вчинено відповідні майнові дії на користь ПАТ «АКТАБАНК», оскільки ними було фактично здійснено погашення заборгованості ТОВ «ДІАС ТРЕЙД» на користь ПАТ «АКТАБАНК».
Позивачі вчинили на користь ПАТ «АКТАБАНК» відповідні майнові дії, а саме: передали Банку в заставу свої майнові права на отримання грошових коштів. Договори про відступлення права вимоги укладені у зв'язку з тим, що ПАТ «АКТАБАНК» отримав повне погашення заборгованості ТОВ «ДІАС ТРЕЙД» шляхом звернення стягнення на предмети застави.
Відповідач також не зазначив посилань на будь-які докази, що підтверджують факт безоплатного відчуження майна з боку ПАТ «АКТАБАНК», або відмови останнього від майнових вимог, тому його твердження щодо нікчемності правочинів є лише припущенням.
З урахуванням викладеного, угоди вказані в Повідомленнях - не містять ознак нікчемності правочинів визначених пунктом 1 ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VI з огляду на відсутність обов'язкових ознак, що вказують на їх нікчемність.
2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим.;
Проте, договори застави майнових прав та банківського вкладу з нерезидентом-інвестором - не містять даних елементів, з огляду на наступне.
Наслідком укладення договорів застави майнових прав з Позивачами, стало те, що ПАТ «АКТАБАНК» отримав повне погашення заборгованості за кожним кредитним договором. Тобто, внаслідок даних правочинів кошти та/або майно не вибували із володіння ПАТ «АКТАБАНК», а навпаки, внаслідок даних правочинів ПАТ «АКТАБАНК» в повному обсязі задовольнив свої вимоги. Укладення договорів банківського вкладу також не передбачає взяття Банком на себе зобовязання, що призвело до його неплатоспроможності, оскільки договір вкладу передбачає отримання Банком чужих грошових коштів на вигідних умовах.
Уклавши договори застави майнових прав в забезпечення кредитних зобовязань Позичальника, банк не приймав на себе жодних зобов'язань, а навпаки, набув можливість задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення, а отже такі договори не могли призвести до неплатоспроможності банку або неможливості виконання його грошових зобов'язань перед кредиторами. Внаслідок укладення договорів застави майнових прав, відбулось одночасне погашення заборгованості третьої особи 2 перед ПАТ «АКТАБАНК» за виданим кредитом, а також зменшення зобов'язань банку перед позивачем1 і позивачем 2.
Звернення стягнення ПАТ «АКТАБАНК» на майнові права позивачів 1 та 2, призвело до збільшення розміру грошових активів ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок зменшення обсягу зобов'язань Банку. Таким чином, укладення вищевказаних договорів, мало наслідком покращення нормативів капіталу ПАТ «АКТАБАНК». Отже, зазначені договори не містять ознак нікчемності правочинів визначених пунктом 2 ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VI з огляду на відсутність обов'язкових ознак, що вказують на їх нікчемність.
5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність».
Так, згідно ст. 546 ЦК України, зобовязання забезпечується такими способами як неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток.
Укладення договорів застави майнових прав, що визнані відповідачем нікчемними правочинами, забезпечило виконання зобов'язань ТОВ «ДІАС ТРЕЙД» перед ПАТ «АКТАБАНК». В свою чергу ПАТ «АКТАБАНК» не приймав на себе зобов'язання щодо забезпечення виконання грошових вимог, а отже в даному випадку не розглядається і не може розглядатись зазначена підстава нікчемності правочинів.
Договори застави майнових прав, не передбачають прийняття Банком на себе зобов'язань по забезпеченню грошових вимог, це Банк набув майнові права та реалізував це право на свою користь шляхом звернення стягнення. Тобто правова сутність цих угод взагалі не стосується прийняття на себе зобов'язань Банком щодо забезпечення виконання грошових вимог в порядку іншому ніж здійснення кредитних операцій. Отже пункт 5 ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VI взагалі не може бути застосований до договорів застави майнових прав.
Щодо договорів банківського вкладу в іноземній валюті, враховуючи, що укладення таких договорів прямо передбачено та відповідає Закону України "Про банки і банківську діяльність», то пункт 5 ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VI не може бути застосований до цього виду договорів з ПАТ «Актабанк».
6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
Проте, вказані договори застави майнових прав, не є банківськими кредитами, визначення якого міститься в Законі України «Про банки і банківську діяльність». Укладені договори застави майнових прав не передбачають отримання будь-яких грошових коштів від ПАТ «АКТАБАНК», а передбачають отримання грошових коштів саме ПАТ «АКТАБАНК» від заставодавців (майнових поручителів).
Щодо договорів банківського вкладу в іноземній валюті, визнані Відповідачем нікчемними, вони не передбачають надання кредиту, а також не надають та не можуть надавати жодних переваг, оскільки умови розміщення депозиту, прямо встановлені законодавством та внутрішніми документами банку. Зокрема Відповідач не зазначив, які саме переваги для Позивачів передбачають укладені з ними договори банківського вкладу, не надав відповідних доказів.
Отже договір застави майнових прав та договори банківського вкладу не містять ознак нікчемності правочинів, визначених пунктом 6 ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VI.
7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
Втім, суд вважає, що до вказаних вище правочинів також не може бути застосований і пункт 7 частини 3 ст. 38 Закону № 4452-VI оскільки внаслідок укладення договорів застави майнових прав, за кредитними договорами ПАТ «АКТАБАНК» не зазнав несприятливих наслідків, таких як погіршення фінансового стану банку або зниження його платоспроможності, не було надано переваги Компаніям «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» та «ELSLEY ENTERPRISES LIMITED», оскільки грошові кошти з банку виведені не були.
При цьому, перехід до Заставодавця права вимоги не є пільгою, оскільки такий перехід прямо передбачений статтями 512, 576 Цивільного кодексу України для будь-якого кредитора (заставодавця), який виконав забезпечене заставою зобов'язання.
Отже, і майнові права, передані за договорами про відступлення права вимоги за кредитним договором на користь позивачів 1,2, не можуть вважатися перевагами чи пільгами в контексті приписів п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VI.
У матеріалах справи не має належних і допустимих доказів того, що метою укладення договорів банківського вкладу в іноземній валюті та відступлення прав вимоги було надання позивачам, або третій особі 2 певних переваг (пільг).
В цій частині судом встановлено, що відчуження майнових прав відбувалося на платній основі у відповідності до вимог чинного законодавства та внутрішніх документів банку, що було наслідком вільного волевиявлення сторін та видом цивільно-правових зобов'язань.
Так, згідно з частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України правочин є нікчемним, якщо його недійсність встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Положеннями статті 228 Цивільного кодексу України визначено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.
Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.
Отже, положеннями ст. 228 ЦК України визначено поняття нікчемного правочину і таким правочином є правочин, який порушує публічний порядок (ч.1, 2 ст.228 ЦК України). При цьому, визнання такого правочину недійсним у судовому порядку не вимагається (ч.2 ст.215 ЦК України). Крім цього, ч.3 ст.228 ЦК України визначено правові наслідки правочину, вчиненого з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, його моральним засадам і такий правочин є оспорюваним, який може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.
Відповідачем не наведено, а судом не встановлено доказів, які б свідчили, що спірні правочини є такими, що порушують публічний порядок, спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.
Таким чином, враховуючи суть спірних правовідносин, які виникли між сторонами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання Уповноваженою особою правочинів нікчемними та направлення з цього приводу повідомлень.
Крім того, відповідно до п. 5 розділу II «Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення», затвердженого Рішенням № 826 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2016р., перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку. У разі необхідності проведення перевірки протягом процедури ліквідації банку така перевірка повинна бути завершена не пізніше шести місяців з дня початку процедури ліквідації банку. За рішенням виконавчої дирекції Фонду перевірку може бути продовжено, але не більше, ніж на шість місяців.
Отже згідно діючого Порядку, відповідачем порушено строк проведення перевірки правочинів ПАТ «АКТАБАНК» на предмет нікчемності, оскільки вона мала бути проведена та закінчена в річний (максимальний) термін від дня початку процедури ліквідації, а саме до 15.01.2016р.
Приймаючи до уваги те, що судом встановлено протиправність віднесення відповідачем зазначених вище правочинів до нікчемних, то в останнього обов'язок, визначений ч. 4 ст. 38 Закону №4452-VI, не виникає, у тому числі щодо повідомлення сторін про нікчемність цих договорів.
Таким чином, дії щодо направлення повідомлень про нікчемність правочинів (договорів), не ґрунтуються на вимогах норм чинного законодавства та підлягають визнанню протиправними, як і Наказ «Щодо заходів, пов'язаних з наслідками нікчемності правочинів» № 58 від 31 липня 2017 року, оскільки природою їх видання є рішення відповідача про нікчемність договорів застави майнових прав та договорів банківського вкладу в іноземній валюті, що укладені ПАТ «АКТАБАНК» з Позивачами 1,2. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч. ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Із системного аналізу викладених положень та обставин справи вбачається, що позовні вимоги Компанії «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» та Компанії «ELSLEY ENTERPRISES LIMITED», до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та скасування рішення є такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Якщо адміністративний позов задоволено повністю, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачами при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 3200,00 грн., що документально підтверджується квитанцією №0.0.855555273 від 22.09.2017 року.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачами судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 3200,00 грн.
Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов Компанії «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» та Компанії «ELSLEY ENTERPRISES LIMITED» - задовольнити.
Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" ОСОБА_1 щодо визнання нікчемними договорів: договір застави майнових прав № 01-1746/Т/4 від 31 липня 2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «FUNAMA HOLDINGS LIMITED», договір Банківського вкладу з нерезидентом-інвестором в іноземній валюті №01-Д1337 від 08.07.2014 року (депозитний договір), укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «FUNAMA HOLDINGS LIMITED», договір застави майнових прав № 01-1759/Т/4 від 31 липня 2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «ELSLEY ENTERPRISES LIMITED», договір Банківського вкладу з нерезидентом-інвестором в іноземній валюті №01-Д609 від 11.01.2013 року (депозитний договір), укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «ELSLEY ENTERPRISES LIMITED», договір застави майнових прав № 01-1759/Т/5 від 31 липня 2014р. між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «ELSLEY ENTERPRISES LIMITED», договір «Банківського вкладу з нерезидентом-інвестором в іноземній валюті №01-Д605 від 25.12.2012 року (депозитний договір), укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та Компанією «ELSLEY ENTERPRISES LIMITED та щодо направлення повідомлень про нікчемність правочинів із вимогами про необхідність повного та належного виконання умов Кредитних договорів № 01-1746/Т від 15.05.2014р. та № 01-1759/Т від 17.06.2014р., що укладені між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «ДІАСТРЕЙД».
Визнати протиправним та скасувати наказ «Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» №58 від 31.07.2017 року, винесений Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" ОСОБА_1.
Присудити здійсненні Компанією «FUNAMA HOLDINGS LIMITED» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 3200 (три тисячі двісті) грн. 00 коп., що документально підтверджується квитанцією №0.0.855555273 від 22.09.2017 року за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_4