Справа № 334/4918/17
Суддя: Гнатюк О. М.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 22.11.2017
Справа № 334/4918/17
Провадження № 2-а/334/466/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Гнатюка О.М., при секретарі Алєйніковій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2017 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позов обґрунтовано тим, що позивач до 2015 року перебував на обліку в УПФУ та отримував пенсію у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Після призначення пенсії за вислугу років він продовжував працювати.

Досягнувши пенсійного віку, передбаченого Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058, 11.11.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою встановленої форми про призначення йому пенсії за віком. Проте йому було відмовлено.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.04.2016 року у справі №334/10673/15-а було відмовлено в задоволені позову ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо здійснення перерахунку та призначення пенсії відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 3 календарні роки, що передують року звернення із заявою за призначенням пенсії за віком.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016 року вказану постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.04.2016 року у справі №334/10673/15-а скасовано, зобов'язано УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя призначити позивачу пенсію за віком відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено стразові внески за 3 календарні роки, що передують року звернення із заявою та виплатити позивачу недоотриману суму пенсії.

23 червня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за віком з урахуванням положень ч.1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію.

Листом Правобережного об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя від 3.07.2017 року №177/Ф-9 відмовлено у підвищені пенсії, оскільки позивач не має права на це тому, що до призначення пенсії за віком йому виплачувалася пенсія за вислугою років.

Позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії за віком у розмірі , обчисленому із застосуванням підвищення, передбаченого ч.1 ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 19 %, починаючи з 1.01.2017 року, стягнути з відповідача судові витрати 640 грн. та витрати на правову допомогу 1500 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву щодо слухання справи за його відсутності, підтримав позов.

Представник відповідача надіслав до суду заперечення на позов, в яких зазначив, що дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя відповідають чинному законодавству України. Позивачу з 25.01.1972 року призначено пенсію довічно по інвалідності. З 1977 року позивач перебуває на обліку в Ленінському райвідділі соцзабезпечення м. Запоріжжя. 24.10.2007 року УПФУ проведено перерахунок пенсії позивачу за його заявою з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за Списком №2. 24.09.2008 року позивача переведено з пенсії за віком за Списком №2 на пенсію по втраті годувальника із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік. 15.06.2011 року проведено перерахунок пенсії з пенсії по втраті годувальника на пенсію за віком за Списком №2. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016 року скасовано постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.04.2016 року у справі №334/10673/15-а, задоволено позов ОСОБА_1 та зобов'язано УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя призначити позивачу ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 3 календарні роки, що передують року звернення із заявою та виплатити позивачу недоотриману суму пенсії, починаючи з 11.11.2015 року.

23 червня 2017 року позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії із застосуванням підвищення, передбаченого ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 19%.

Листом №177/Ф-9 від 3 липня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки позивачу пенсію призначено з 25.01.1972 року і підстав для перерахунку немає.

Просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Наданими позивачем документами встановлено, що позивач отримував пенсію за Списком №2.

Після призначення пенсії позивач продовжив працювати.

У 2015 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись з порядком обчислення пенсії, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом про визнання дій відповідача протиправними і зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016 року скасовано постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.04.2016 року у справі №334/10673/15-а, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та зобов'язано УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя призначити позивачу ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 3 календарні роки, що передують року звернення із заявою та виплатити позивачу недоотриману суму пенсії, починаючи з 11.11.2015 року.

23 червня 2017 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із застосуванням підвищення, передбаченого ч.1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію, починаючи.

Листом від 3 липня 2017 р. №177/Ф-9 відповідач відмовив позивачеві у перерахунку пенсії з вказаних підстав, оскільки до призначення пенсії за віком йому виплачувалась пенсія з 25.01.1972 року.

Відмову відповідача у перерахунку позивачеві пенсії суд вважає протиправними з наступних підстав.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно зі ст. 29 ч. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток:

на 0,5% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців;

на 0,75% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

В судовому засіданні встановлено, що позивач отримав право на пенсію за віком згідно зі ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» після досягнення 60-річного віку, 10.09.2012 р. Оскільки із заявою про призначення пенсії за віком позивач звернувся 11.11.2015 р., то він має право на підвищення розміру пенсії, передбачене ст. 29 ч.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу позивач має страховий стаж лише до 31.12.2012 року. З 1.01.2013 року по 30.11.2013 року та з 1.05.2014 року страховий стаж в ОСОБА_1 відсутній. За період з грудня 2013 року по квітень 2014 року - неповні місяці страхового стажу.

Таким чином, після отримання позивачем права на пенсію за віком згідно зі ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» після досягнення 60-річного віку, до звернення 11.11.2015 року до УПФУ, позивач має 4 повні місяця страхового стажу.

Посилання представника відповідача на те, позивач вже отримував пенсію не береться судом до уваги з таких підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсіонер це особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Аналіз зазначених вище норм законодавства свідчить про те, що законодавець пов'язує призначення пенсії з підвищенням її розміру особі, яка набула право саме на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Оскільки позивач раніше отримував пенсію за другим законом - Законом України «Про пенсійне забезпечення», ця обставина не впливає на призначення пенсії з підвищенням відповідно до ч.1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З наведених вище підстав суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у перерахуванні і виплаті позивачеві пенсії за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення, передбаченого ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», є протиправними.

Для поновлення порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача перерахувати і виплачувати йому з 1 січня 2017 р. пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення, передбаченого ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі: 4 повних місяці страхового стажу х 0,5% = 2%.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

У відповідності зі ст. 94 КАС України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 640 грн.

Вимоги про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 1500 грн. підлягають задоволенню, оскільки підтверджені належними доказами.

Керуючись ст. 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням положень ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 1 січня 2017 р. пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення, передбаченого ч.1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 2%.

Стягнути з Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Стягнути з Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн.

В іншій частині вимог відмовити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення, з подачею її копії до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя О.М. Гнатюк