Справа № 761/20732/17
Суддя: Волошин В. О.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/528/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року Шевченківський районний суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.,

при секретарі: Калініченко Є.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про поновлення строку; визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

В червні 2017р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним адміністративним позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив суд:

- визнати пропущений строк подачі адміністративного позову позивачем ОСОБА_1 до Шевченківського районного суду м. Києва, як пропущений з поважних причин;

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахуванні та виплаті йому пенсії без обмеження її граничного розміру починаючи з 01 травня 2016р. із розрахунку 90% грошового забезпечення з усіма видами підвищення або надбавок до пенсії;

- зобов'язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу з 01 травня 2016р. пенсію без обмежень граничного розміру пенсії із розрахунку 90% грошового забезпечення посади начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, згідно довідки фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 12 травня 2017р. № 305/328 виданої на підставі постанови КМУ від 19 жовтня 2016р. № 718 із розрахунку: посадового окладу - 12061,0 грн.; окладу за військовим званням «генерал армії України» - 160,0 грн.; надбавки за вислугу років - 40% (від посадового окладу + окладу за військове звання); надбавки за інтенсивність служби 100% (від посадового окладу); надбавки за роботу в умовах режимних обмежень 20% (від посадового окладу); надбавки як державному експерту з питань таємниць 20% (від посадового окладу); щомісячної премії відповідно до особистого внеску в загальний результат роботи - 6614,34 грн., грошової допомоги на оздоровлення - 1/12 від місячного грошового забезпечення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань - 1/12 від місячного грошового забезпечення, з усіма видами підвищення або надбавок до пенсії, з урахуванням інфляції та проведених виплат.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач безпідставно відмовив йому у виплаті пенсії без обмежень відповідно до здійсненого перерахунку на підставі довідки фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 12 травня 2017р. № 305/328 виданої на підставі постанови КМУ від 19 жовтня 2016р. № 718. Позивач вважає такі дії протиправними, у зв'язку з чим вимушений був звернутись до суду з вказаним адміністративним позовом за захистом своїх прав.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, від представника позивача надійшла заява, згідно якої представник просить суд розглядати справу за наявними у справі доказами.

Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, свого представника до суду не направив, поважності причин неявки не повідомив, надіслав на адресу суду клопотання про зупинення провадження по справі.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з ч. 1 ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

З наданих стороною позивача матеріалів, вбачається, що позивачем пропущено визначений законом процесуальний строк звернення до суду з вказаним адміністративним позовом, з поважної причини, а саме внаслідок несвоєчасних відповідей на його звернення в позасудовому порядку; недотримання строків надання позивачу відповідних довідок.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що позивач перебуває на обліку у відповідача та з 25 листопада 2009р. отримує пенсію, як інвалід війни 2-ї групи, нарахованої згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

12 травня 2017р. фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України видало позивачу ОСОБА_1 довідку про розмір грошового забезпечення начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройними Силами України.

25 травня 2017р. позивач звернувся до відповідача, із заявою, в якій просив перерахувати йому пенсію без обмежень, згідно довідки фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 12 травня 2017р. № 305/328, з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення під час надання щорічної відпустки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

08 червня 2017р. відповідач листом повідомив позивача про те, що у зв'язку з набранням чинності постанови КМУ від 19 жовтня 2016р. № 718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу» позивачу було проведено перерахунок пенсії на підставі довідки від 12 травня 2017р. № 305/308 про розмір грошового забезпечення за нормами, чинними з 01 травня 2016р., з урахуванням посадового окладу 12061,0 грн. Разом з тим, оскільки ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» встановлено обмеження щодо виплати пенсії, відповідачу було відмовлено у здійсненні виплати пенсії без обмеження, на підставі здійсненого перерахунку. Крім того, оскільки Законом передбачено, що до складу грошового забезпечення для обчислення пенсій входять щомісячні додаткові види грошового забезпечення, грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, які мають разовий характер, не можуть бути враховані до грошового забезпечення для визначення розміру пенсії.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому КМУ, у строки, передбачені ч. 2 ст. 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно ст. 43 цього Закону, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою КМУ № 45 від 13 лютого 2008р. «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови КМУ від 17 липня 1992р. № 393», для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів: посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених КМУ або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням; надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання «заслужений» чи «народний», службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання - у розмірах, установлених КМУ на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені КМУ - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок; інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

При цьому, при перерахунку позивачу пенсії відповідачем було застосовано положення ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови КМУ №718 від 19 жовтня 2016р. «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу».

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011р. № 3668-VI, внесені зміни в ст. 13 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно яких, призначення пенсії особам офіцерського складу змінено з розміру 90 відсотків від грошового забезпечення на 80 відсотків від грошового забезпечення.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014р. № 1166-VII (п.п. 2 п. 24 розділу ІІ) призначення пенсії особам офіцерського складу змінено з розміру 80 відсотків від грошового забезпечення на 70 відсотків.

Законом України №3668-VI від 08 липня 2011р., до ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Таким чином, внесені зміни до ст. ст. 13, 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо розміру пенсії у відсотках та її максимального розміру стосуються порядку призначення пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Згідно з п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (Закон набрав чинності з 1 жовтня 2011р.) обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Отже, при перерахунку пенсії військовослужбовцям має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії. Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013р. у справах: № 21-420а13 та №21-348а13.

Крім того, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991р., із змінами, № 2011-ХІІ.

Згідно ч.ч. 1, 2 Закону № 2011-ХІІ установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Цим же Законом (ч. 1 ст. 10-1) гарантовано право військовослужбовців на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та надання допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Постановою КМУ «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу» від 07 листопада 2007р. № 1294, упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (п. 3 цієї постанови) та визначені порядок виплати військовослужбовцям зазначеної грошової допомоги на оздоровлення (п.п. 3 п. 5 постанови № 1294).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Отже, зазначені допомоги є одноразовими видами грошового забезпечення, які відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 10 березня 2015р. у справі: № 21-70а15.

Вирішуючи питання про застосування наведеного Закону в часі, необхідно виходити з того, що згідно зі ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Крім того, згідно ст.ст. 22, 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»), є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999р. №8-рп/99у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002р. № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а відтак перерахунок пенсії повинен проводитись на умовах і в порядку, що існували на час призначення пенсії позивачу. Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах від 10 грудня 2013р. справа №21-348а13 та №21-420а13, від 17 грудня 2013р. справа №21-445а13, від 10 березня 2015р. справа № 21-70а15.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає відмову відповідача у виплаті позивачу пенсії без обмеження її максимального розміру, нарахованої на підставі довідки від 12 травня 2017р. № 305/308 про розмір грошового забезпечення, - протиправною, і з метою захисту порушеного права позивача суду вважає вірним зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу, починаючи з 01 травня 2016р.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 13, 17-19, 69-72, 86, 94, 99, 100, 104, 128, 158-163, 167, 185, 186, 254 КАС України; ст. ст. 3, 19, 22, 58, 64 Конституції України; ст. ст. 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на звернення до суду з вказаним адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про поновлення строку; визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті пенсії за вислугу років без обмеження її максимального розміру починаючи з 01 травня 2016р. із розрахунку 90% грошового забезпечення і усіма видами підвищення або надбавок до пенсії - протиправними.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 01 травня 2016р. пенсію без обмежень максимального розміру із розрахунку 90 % грошового забезпечення посади начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, згідно довідки фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 12 травня 2017р. № 305/328 виданої на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016р. № 718, з усіма видами підвищення або надбавок до пенсії та проведених виплат.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою суду за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: