Справа № 813/1652/17
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/8787/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Яворського І.О.

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Перфект Пак» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Перфект Пак» у квітні 2017 року звернулося з позовом в суд до Державної фіскальної служби України та просило визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України, щодо нездійснення автоматичного збільшення податкового зобов'язання з ПДВ товариства з обмеженою відповідальністю «Перфект Пак» на суму від'ємного значення 265 565, 00 грн., на яку товариство з обмеженою відповідальністю «Перфект Пак» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, згідно податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року; зобов'язати Державну фіскальну службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість податкового зобов'язання з ПДВ товариства з обмеженою відповідальністю «Перфект Пак» на суму від'ємного значення 265 565, 00 грн., на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «Перфект Пак» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, згідно податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 02 вересня 2015 року позивач подав «Уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок». Зазначений уточнюючий розрахунок відповідач прийняв згідно з квитанцією № 2 від 02.09.2015 року. Однак, відповідач не врахував, уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ та не здійснив коригувань у системі електронного адміністрування ПДВ. Внаслідок такої бездіяльності позивачу не врахована сума 265 565, 00 грн. в реєстраційній сумі податку на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, що призводить до порушення його прав.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 року у справі №813/1652/17 адміністративний позов було задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Державною фіскальною службою України подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 року у справі №813/1652/17 та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Сторони по справі в судове засідання не з'явились, а тому згідно ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю «Перфект Пак» 20.07.2015 року подано податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року.

Як убачається з матеріалів справи та не заперечується представниками сторін, товариством подано уточнюючий розрахунок від 01.09.2015 року «Уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок» із зазначенням у рядку 03 «Звітний податковий період, за який виправляються помилки» червень 2015 року із Додатком 2 «Розрахунок суми залишку від'ємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 року (Д2)».

Даний уточнюючий розрахунок прийняла ДФС України, що підтверджується квитанціями № 2 від 02.09.2015 року реєстраційний № .

Зауважень до уточнюючого розрахунку або відомостей про неправильність його заповнення не надходило.

Однак, за поданим уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з ПДВ коригування від'ємних значень у системі електронного адміністрування ПДВ не відбулося, у зв'язку з чим позивач звернувся до відповідача з листом від 16.08.2016 № 16/08/16-1.

07 березня 2017 року після неодноразових листувань між сторонами відповідач надав відповідь про те, що позивач заповнив рядок 31 декларації за червень 2015 року зі знаком «-» (мінус), тобто з порушенням вимог «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість». Як наслідок задекларовані суми в рядках 24 та 31 декларації за червень 2015 року не враховані в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

З 01.01.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким запроваджено нові правила функціонування Системи.

Так, Система запроваджена поетапно відповідно до п.35 підрозділу 2 розділу XX ПК:

- з 1 січня до 1 липня 2015 року - у тестовому режимі;

- з 1 липня 2015 року - на постійній основі.

Основні принципи функціонування Системи визначено ст.200-1 Кодексу.

«Порядок електронного адміністрування податку на додатну вартість» затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №569 (далі - Порядок).

Рахунок у Системі (далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку (п.2 Порядку; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до п.200-1.5 ст.200-1 ПК (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) кошти з електронного рахунку платника ПДВ перераховуються Казначейством в автоматичному режимі виключно до:

- державного бюджету;

- на рахунок, відкритий у банку та/або органі Казначейства сільськогосподарськими підприємствами - суб'єктами спеціального режиму оподаткування, визначений ст.209 ПК, для акумулювання сум податку, що нараховуються на вартість поставлених ними сільськогосподарських товарів (послуг), у порядку, передбаченому ст.209 ПК;

- на поточний рахунок платника податку за його заявою у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов'язань.

Протягом дії Системи у тестовому режимі платники податку самостійно зараховують на такі електронні рахунки кошти з власних поточних рахунків, відкритих у банківських установах, у сумах, необхідних для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку, задекларованих ними в податковій звітності з ПДВ.

З 01.07.2015 на рахунки в Системі платники податку зараховують також кошти у сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до п.п.200-1.3 ст.200-1 ПК та надає право для реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування.

Пунктом 33 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК визначено, що за вибором платника податку, який він відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації, непогашені залишки сум ПДВ, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 01.02.2015 року, задекларовані до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 01.02.2015 року в рахунок зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних звітних (податкових) періодів, від'ємне значення суми, розрахованої згідно з п.200.1 ст.200 цього Кодексу, та залишок від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларовані платниками податку за звітні (податкові) періоди до 01.02.2015 року:

а) або без проведення перевірок, передбачених ст.200 цього Кодексу, збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН, визначену п.200-1.3 ст.200-1 цього Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення. Суми такого від'ємного значення та/або бюджетного відшкодування можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку;

б) або підлягають поверненню платнику у порядку, визначеному ст.200 Кодексу у редакції, що діяла станом на 31.01.2014 року.

ДФС, після початку роботи Системи у штатному режимі на постійній основі, отримавши уточнюючі податкові декларації з ПДВ за червень 2015 року, які прийняті згідно Квитанцій, своєчасно не забезпечив відображення її показників у Системі.

Пунктом 34 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК встановлено, що станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» (далі - Закон №643-VIII; набрав чинності 29.07.2015 року) зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН, визначене п.200-1.3 ст.200-1 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових НаклОтр, НаклВид та Митн, що були сформовані починаючи з 01.07.2015 року.

Зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом, зокрема, до 31.01.2015 року для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених ст.200 цього Кодексу, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з ПДВ, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до ст.209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року). Суми такого від'ємного значення можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку (п.4).

Показники формули, визначеної наведеним пунктом, обраховуються з 01.07.2015 року. Під час обрахунку показників SНаклОтр та SНаклВид також використовуються розрахунки коригування, складені починаючи з 01.07.2015 та зареєстровані в ЄРПН, до податкових накладних, складених до 01.07.2015, що підлягали наданню покупцям - платникам податку. Для обрахунку показників SНаклОтр, SНаклВид та SМитн використовуються документи (податкові накладні, розрахунки коригування, митні декларації, аркуші коригування та додаткові декларації), складені починаючи з 01.07.2015.

Під час обрахунку суми SНакл також використовуються показники, визначені пунктами 34, 34-1 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК.

Для забезпечення реалізації норм Закону №643-VІІІ, ДФС розробила План заходів з удосконалення Системи, розділом III якого передбачено обнулення показників та перерахунок суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН, для зареєстрованих платників податку наступним чином:

- з 00 годин 00 хвилин 03.08.2015 (на початок третього робочого дня після дня набрання чинності наведеним Законом) ДФС буде проведено обнулення суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН (SНакл), сформовану відповідно до п.200-1.3 ст.200-1 та п.34 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК, та значення усіх її складових, визначених ПК, крім показників SНаклОтр, SМитн та SНаклВид, що були сформовані, починаючи з 01.07.2015.

Протягом 03.08.2015 року (третього робочого дня після дня набрання чинності Закону №643-VІІІ) сума SНакл зареєстрованим платникам податку збільшиться на:

- суму середньомісячного розміру сум ПДВ, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених або розстрочених за останні 12 звітних місяців/4 квартали (Sовердрафт);

- суму помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з ПДВ станом на 01.07.2015 (SПерепл);

- суму від'ємного значення податку, непогашеного станом на 01.07.2015 та задекларованого платником у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року;

- суму залишків коштів на електронних рахунках платників у Системі станом на початок робочого дня 03.08.2015 за вирахуванням сум, заявлених платником у складі податкової звітності з податку за звітний (податковий) період за червень 2015 року до перерахування з електронного рахунку до бюджету в рахунок сплати податкових зобов'язань з податку та/або на поточний рахунок платника відповідно до п.200-1.6 ст.200-1 цього Кодексу, також така сума зменшується на суму податкових зобов'язань, задекларованих платником за звітний (податковий) період за червень 2015 року/II квартал 2015 року.

На кінець третього робочого дня після дня набрання чинності Законом №643-VІІІ сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН (SНакл), буде обрахована на підставі оновлених значень усіх її складових та інших показників, які згідно з вимогами п.34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною п.200-1.3 ст.200-1 ПК.

При цьому, планом заходів окремо зазначено, що у зв'язку із переведенням роботи Системи в штатний режим, починаючи з 04.08.2015 року реєстрація в ЄРПН податкових накладних та розрахунків коригування, складених до 01.07.2015 року, здійснюватиметься без обмеження сумою SНакл.

До 20.08.2015 року платникам податку, що застосовують звітний податковий період квартал, сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН (SНакл), буде збільшена на суму від'ємного значення, непогашеного станом на 01.07.2015 та задекларованого у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за ІІ квартал 2015 року.

Враховуючи, що позивачем задекларовано від'ємне значення ПДВ (рядки 24 та 31) у декларації з ПДВ за червень 2015 року, сума такого від'ємного значення мала бути відображена податковим органом в Системі, як сума, на яку товариство має право реєструвати податкові накладні.

Однак, доказів вчинення ДФС таких дій не подано.

Як правильно вказав суд першої інстанції, Система організована на централізованому рівні ДФС, на цьому ж рівні відбуваються усі дії, пов'язані з перенесенням, відображенням (збільшенням) та автоматичним обчисленням реєстраційної суми щоразу при зміні значення будь-якого з показників формули.

Відтак, ДФС допустивши протиправну бездіяльність, порушила ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Перший Протокол), а саме право на мирне володіння своїм майном, що також є невід'ємним правом на повагу до своєї власності.

Так, відповідно до ст.1 Першого Протоколу кожна юридична особа має право на мирне володіння своїм майном. Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке вручання в гарантовані права не буде повільним.

Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленому у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади (рішення у справі Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976)).

Як зазначено у справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Сутність принципу правової визначеності визначається як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Наведені висновки суду першої інстанції є вичерпні, а доводи апелянта - надумані, свідчать про переоцінку ним фактичних обставин справи в свою користь, довільне і неправильне трактування вимог податкового законодавства

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Таким чином, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 року у справі №813/1652/17 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І. О. Яворський
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос

Повний текст виготовлено 27.11.2017 року