Справа № 826/19076/16
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2017-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

24 листопада 2017 року м. Київ № 826/19076/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Катющенка В.П., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

28.11.2016, згідно відмітки відділення поштового зв'язку, ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу начальника управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області від 03.08.2016 № 331 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області та Бориспільської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області (№ 119)", відповідно до якого начальника Бориспільської виправної колонії № 119 ОСОБА_1 попереджено про неповну посадову відповідність.

7 листопада 2017 року позивач подав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання 7 листопада 2017 року явку уповноваженого представника не забезпечив, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. У матеріалах справи містяться письмові заперечення проти позову, подані 21.04.2017 представником відповідача Радоуцькою А.С., за змістом яких остання просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. Мотивуючи свою правову позицію представник відповідача вказала, що оскаржуваний наказ є правомірним та прийнятий після проведення службового розслідування, з висновком якого позивач був ознайомлений.

Згідно з частиною четвертою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття всіх сторін у судове засідання 7 листопада 2017 року, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною третьою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Так, предметом розгляду даної справи є наказ відповідача про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження останнього про неповну посадову відповідність від 03.08.2016.

Як зазначено самим позивачем та підтверджується матеріалами справи, з оскаржуваним наказом останній був ознайомлений 28.08.2016.

Разом з тим, до суду з даним позовом ОСОБА_1 звернувся 28.11.2016, що підтверджується відміткою відділення поштового зв'язку на конверті та описі вкладення у цінний лист.

Обґрунтовуючи строки звернення до суду, позивач у позовній заяві зазначає, що статтею 21 Закону України "Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" встановлено тримісячний строк для оскарження дисциплінарного стягнення, а тому вважає, що дану позовну заяву ним подано у межах строку звернення до суду, встановленого спеціальним законодавством.

Згідно з частиною першою статті 20 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України особа рядового або начальницького складу має право усно чи письмово послідовно звернутися зі скаргою щодо накладення на неї дисциплінарного стягнення до старшого прямого начальника - аж до міністра внутрішніх справ України або до суду, а відповідно до статті 21 цього ж Статуту дисциплінарне стягнення може бути оскаржено протягом трьох місяців з дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно накладено. Пропущений строк для подання скарги може бути поновлено старшим прямим начальником, який має право накладати дисциплінарні стягнення. Старший прямий начальник у разі надходження заяви про поновлення пропущеного строку подання скарги повинен всебічно та об'єктивно розглянути її і прийняти відповідне рішення не пізніше 10 днів після надходження заяви. Про результати розгляду заяви про поновлення пропущеного строку повідомляються особа рядового або начальницького складу, яка її подала, та начальник, який наклав на неї дисциплінарне стягнення.

З системного аналізу наведеної правової норми вбачається, що тримісячний строк оскарження накладеного дисциплінарного стягнення, яке випливає зі змісту статті 20 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України в сукупності зі статтею 21 цього ж дисциплінарного статуту, стосується випадків оскарження такого стягнення до старшого прямого начальника - аж до міністра внутрішніх справ України. Оскарження ж накладеного дисциплінарного стягнення до суду має відбуватись в порядку, встановленому нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічна правова позиція міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України № №/800/4623/13 від 28 листопада 2013 року.

Таким чином, з даним позовом позивач повинен був звернутись до суду у строк до 28.09.2016.

Разом з тим, будь-яких доказів поважності причин пропуску місячного строку звернення до суду, встановленого частиною третьою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, з 28.09.2016 по 28.11.2016 ні позовна заява, ні додані до неї матеріали не містять.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Додатково суд звертає увагу при вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду і на практику Європейського суду з прав людини. У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Частиною третьою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

За встановлених обставин та враховуючи, що позовна заява ОСОБА_1 та додані до неї матеріали не містять жодних доказів поважності причин пропуску місячного строку звернення до суду, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви позивача без розгляду.

Згідно частини третьої статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись статтями 99, 100, 128, 155, 160, 162, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування наказу - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Катющенко