Справа № 823/787/17
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року справа № 823/787/17

16 год. 36 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рідзеля О.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Мельникової О.М.,

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2 (за довіреністю),

представника відповідача ОСОБА_3 (за довіреністю),

представника третьої особи ОСОБА_4 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом відділу освіти Черкаської районної державної адміністрації до Черкаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області, про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Відділ освіти Черкаської районної державної адміністрації (далі - позивач) звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з вищезазначеним позовом до Черкаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Північний офіс Держаудитслужби, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.09.2016 № на суму штрафних санкцій в розмірі 61870835 грн. 70 коп.

Позов мотивовано тим, що відповідачем протиправно застосований штраф за не оприбуткування готівки в касі, оскільки всі фінансові операції, у т.ч. щодо фінансування організації харчування учнів шкіл, здійснюється централізовано бухгалтерією позивача у безготівковій формі, а отже відсутні підстави оприбуткування готівки. Тому просив задовольнити позов.

Відповідач заперечував проти позову з тих підстав, що оскаржуване рішення прийняте за наслідками виявленого Державною фінансовою інспекцією факту отримання службовими особами закладів освіти готівкових коштів від батьків, як плату за харчування дітей. При цьому, отримання коштів та перерахування їх позивачу не відображені у касовій книзі, за що нормами чинного законодавства України передбачена відповідальність. Тому просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні позову з таких підстав.

Відділ освіти Черкаської районної державної адміністрації зареєстроване як юридична особа ().

Суд встановив, що на виконання п.1.2.1.3 Плану контрольно-ревізійної роботи службовими особами ДФІ у Черкаській області здійснено планову ревізію фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.09.2013 до 31.12.2015.

За наслідками перевірки складено акт від 23.05.2016 №23-03/26-2840 (далі акт перевірки).

Перевіркою виявлено, зокрема порушення ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», пунктів 2-4 ОСОБА_5 про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління НБУ від 15.01.2004 №637, в частині неналежного порядку оформлення касових операцій, а саме: не проведення через касу готівкових коштів, які отримувались працівниками навчальних закладів за харчування учнів від батьків та не оформлення господарських операцій відповідними прибутковими касовими ордерами із відображенням в касовій книзі. Так, збір коштів здійснювався особами, призначеними наказами у навчальних закладах (класними керівниками та комірниками), із зарахуванням їх на рахунок позивача, що за період з 01.09.2013 до 31.12.2015 становило 1236167,14 грн.

На підставі наведеного акту податковим органом прийнято оскаржуване ППР від 14.09.2016 № на суму штрафних санкцій в розмірі 61870835 грн. 70 коп.

Надаючи оцінку оскаржуваному ППР в контексті позовних вимог, суд врахував таке.

Відповідно до п.1 Указу Президента України від 12.06.1995 №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (далі Указ №436/95) у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Згідно з п.2.6. ОСОБА_5 про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого постановою Національного банку від 15.12.2004 №637 (далі ОСОБА_5 №637), уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього ОСОБА_5, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Відповідно до п.3.3 ОСОБА_5 про ведення касових операцій у національній валюті в Україні приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами (додаток 2), підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства. Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником. Під час роботи з готівкою касири (особи, що виконують їх функції) керуються правилами визначення платіжності банкнот і монет Національного банку України.

З аналізу наведених норм ОСОБА_5 №637 вбачається, що вони регулюють саме порядок ведення операцій з готівковими коштами.

Суд встановив, що згідно з письмовими поясненнями службових осіб Будищенської, Вергунівської, Сагунівської, Худяківської, Свидівоцької, Білозірської №1, Ірдинської, Червонослобідської загальноосвітніх шкіл 1-3 ступенів у перевіряємий період класними керівниками від батьків отримувались кошти на харчування дітей, які у подальшому перераховувались комірниками шкіл на банківський рахунок відділу освіти Черкаської районної державної адміністрації, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (том 2 а.с.82-131).

Відповідно до даних виписок з банківських рахунків позивача за період з 02.09.2013 до 14.12.2015 на них надходили кошти від загальноосвітніх шкіл, як плата за харчування дітей. Крім того, отримані позивачем кошти за вищевказаний період в сумі, як плата за харчування дітей, відображені в звітах про надходження коштів, отриманих як плата за послуги форми 4-1д та 4-1м (том 2 а.с.173-181).

Абз.3 п.1 Розділу 2 Порядку складання бюджетної звітності розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів, звітності фондами загальнообов'язкового державного соціального і пенсійного страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 24 січня 2012 року №44, встановлено, що складовою бюджетної звітності розпорядників бюджетних коштів є Звіт про надходження і використання коштів, отриманих як плата за послуги (форма N 4-1д, N 4-1м).

На підставі п.14 вказаного порядку дані бюджетної звітності розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, у тому числі зведеної бюджетної звітності, перевіряються органами Казначейства в частині відповідності аналогічним даним, відображеним у бухгалтерському обліку органів Казначейства, у терміни, встановлені Державною казначейською службою України та органами Казначейства у межах термінів, визначених Бюджетним кодексом України для подання звітності про виконання Державного бюджету України.

Суд звернув увагу, що згідно з інформацією ГУ ДКСУ у Черкаському районі Черкаської області. Викладеній у листі від 17.05.2017 №03-46/418, за період з 01.09.2013 до 31.12.2015 на рахунок Відділу освіти Черкаської РДА надійшли кошти батьківської плати для здійснення харчування дітей навчальних закладів в сумі 1236167,14грн.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивач, як бюджетна організація, у повній мірі виконав обовязок щодо відображення в обліку у відповідних звітах отриманих коштів батьківської плати для харчування дітей навчальних закладів.

При цьому, застосування відповідачем до вказаних правовідносин норм ОСОБА_5 про ведення касових операцій у національній валюті в Україні суд вважає необґрунтованим, оскільки вищевказані кошти отримані позивачем у безготівковій формі та відображені у відповідній бюджетній звітності відповідно до вимог чинного законодавства України.

Стосовно доводів відповідача про порушення позивачем ОСОБА_5 про ведення касових операцій, оскільки готівка отримана службовими особами підпорядкованих позивачу загальноосвітніх закладів освіти без оприбуткування її в касі, суд не врахував, як обґрунтовані, оскільки такі заклади освіти, що здійснили вказане порушення, є окремими юридичними особами та несуть відповідальність за порушення вимог чинного законодавства України.

Отже, відповідачем не доведено наявності складу економічного порушення в діях Відділу освіти Черкаської районної державної адміністрації, за які його притягнуто до відповідальності.

Для вирішення спору суд також врахував, що Указ №436/95, покладений відповідачем в основу оскаржуваного податкового повідомлення, прийнятий з метою вдосконалення організації готівкового обігу, зміцнення касової дисципліни, підвищення ефективності контролю за додержанням суб'єктами господарської діяльності встановленого порядку ведення операцій з готівкою у національній валюті, посилення відповідальності за додержання ними норм з регулювання обігу готівки та виконання своїх зобов'язань перед бюджетами і державними цільовими фондами.

На підставі п.1 Указу №436/95 його норми поширюються на випадки порушення норм з регулювання обігу готівки у національній валюті юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність.

З аналізу наведених норм вбачається, що згаданий указ направлений саме на контроль готівкових грошових операцій з метою їх відображення у відповідній звітності та забезпечення виконання субєктами підприємницької діяльності бюджетних зобовязань.

При цьому, відповідно до ст.42 Господарського кодексу України підприємницькою діяльністю вважається самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг і заняттю торгівлею з метою отримання прибутку. Цілком ототожнювати поняття "підприємницька" та "господарська" діяльність, та стверджувати, що під підприємницькою за вказаним Указом Президента України слід розуміти будь-яку господарську діяльність, як це робить відповідач, підстав немає.

Суд звернув увагу, що Відділ освіти Черкаської районної державної адміністрації є органом державної влади та не є прибутковою організацією відповідно до рішення Черкаської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області (том 2 а.с.50).

Відповідно до п.14 положення про Відділ освіти Черкаської районної державної адміністрації він організовує харчування дітей у навчальних закладах за рахунок бюджету та залучених коштів.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини, Європейська Конвенція Про захист прав людини і основоположних свобод і практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права.

У справі «Беєлер проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

У рішенні від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав» проти України» суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати «справедливий баланс» між інтересами особи і суспільства.

Оцінюючи спірне рішення на предмет його відповідності вимогам, встановленим частиною другою статті 19 Конституції України, виходячи при такій оцінці з критеріїв, визначених частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та практики Європейського суду з прав людини, суд зазначає, що відповідачем під час застосування штрафних санкцій за наявності факту відображення отриманих позивачем коштів за харчування дітей у відповідний бюджетній звітності, порушено необхідний баланс між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані застосовані заходи результатів державного нагляду.

Для вирішення спору суд врахував обовязок державних органів, їх посадових та службових осіб згідно з абзацом другим ст.19 Конституції України діяти виключено в межах, порядку та у спосіб, що визначені законодавством.

Ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України визначає критерії, яким повинні відповідати рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень. За цими критеріями суд перевіряє, у тому числі їх законність (легітимність).

Згідно з цими критеріями адміністративний суд при розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень повинен перевірити, зокрема, чи вчинені оскаржувані дії на підставі, у межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Врахувавши встановлені судом обставини та викладені норми законодавства, суд дійшов висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправними та підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Зважаючи, що під час відкриття провадження у справі відстрочено позивачу сплату судового збору за подання позову до прийняття рішення у справі, суд дійшов висновку стягнути його до спеціального фонду Державного бюджету та на підставі ст.94 КАС України повернути позивачу судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 14, 86, 94, 159 163, 254, 255, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов відділу освіти Черкаської районної державної адміністрації задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Черкаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області від 14.09.2016 №.

Стягнути з відділу освіти Черкаської районної державної адміністрації () до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір за подання позовної заяви в сумі 92712,54 грн. (дев'яносто дві тисячі сімсот дванадцять гривень 54 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Черкаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області () на користь відділу освіти Черкаської районної державної адміністрації () судовий збір у сумі 92712,54 грн. (дев'яносто дві тисячі сімсот дванадцять гривень 54 коп.)

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Рідзель