Справа № 346/4799/17
Суддя: Бирич Н. В.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/4799/17
Провадження № 2-а/346/167/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді: Бирич Н.В.

з участю секретаря: Вербіщук О.Д.

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного військового комісара про визнання протиправної бездіяльності щодо невидачі посвідчення ветерана військової служби та нагрудного знака до нього та зобов`язання видати посвідчення ветерана військової служби та нагрудного знака до нього, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Дем"янів І. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківського обласного військового комісара про визнання протиправної бездіяльності щодо невидачі ОСОБА_1 посвідчення ветерана військової служби та нагрудного знака до нього та зобов`язання видати ОСОБА_1 посвідчення ветерана військової служби та нагрудного знака до нього.

Позивач, підтримуючи в судовому засіданні заявлені вимоги посилається на те, що 21.09.2017 року він звернувся до відповідача із заявою про видачу йому посвідчення ветерана військової служби та нагрудного знака до нього, як особі, що прослужила в Збройних Силах україни більше 25 років та відповідно до Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" набула право на отримання таких документів. Однак, листом відповідача від 02.10.2017 року позивачу було відмовлено в задоволення заяви. Вважає відмову відповідача протиправною та такою, що порушує його права і охоронювані законом інтереси, та просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з"явився. Подав до суду письмове заперечення, згідно якого проти задоволення позову заперечує, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 20.09.2016 року був виключений зі списків особового складу військового комісаріату в зв`язку із його звільненням зі служби відповідно до наказу Міністерства Оборони України № 627 від 07.07.2016 року в зв"язку із позбавленням його військового звання в дисциплінарному порядку. Позов просить розглянути у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, перевіривши доводи, викладені в адміністративному позові та письмовому запереченні, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 01.08.1985 року по 02.09.2016 року проходив службу в Збройних Силах, що підтверджується довідкою Коломийського об"єднаного військового комісаріату Івано-Франківської області № 879 від 17.10.2017 року.

Відповідно до наказу Міністерства оборони України за № 627 від 07 липня 2016 року ОСОБА_1 був звільнений з військової служби у запас у зв"язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку та виключено зі списків особового складу Збройних Сил України.

Згідно статті 5 п. 1 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" ветеранами військової служби, ветеранами органів внутрішніх справ, ветеранами Національної поліції, ветеранами податкової міліції, ветеранами державної пожежної охорони, ветеранами Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранами служби цивільного захисту, ветеранами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України визнаються громадяни України, які бездоганно прослужили на військовій службі, в органах внутрішніх справ, Національній поліції, податковій міліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України 25 і більше років у календарному або 30 та більше років у пільговому обчисленні (з яких не менше 20 років становить вислуга у календарному обчисленні) і звільнені в запас або у відставку відповідно до законодавства України або колишнього Союзу РСР чи держав СНД.

Рішенням Конституційного Суду України по справі № 1-19/2003 від 27 лютого 2003 року N 4-рп/2003 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України дано офіційне тлумачення положень статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист". Так, згідно вказаного рішення за законом України "Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист"(203/98-ВР ) набуття статусу ветерана органів внутрішніх справ не пов`язується з часом звільнення особи зі служби в цих органах. З тексту статті 5 Закону очевидно, що ветеранами органів внутрішніх справ визнаються особи за умови наявності таких фактів: громадянство України; бездоганна служба; 25 і більше років вислуги у календарному або 30 та більше років у пільговому обчисленні (з яких не менше 20 років становить вислуга у календарному обчисленні); звільнення в запас або у відставку: а) відповідно до законодавства України, б) відповідно до законодавства колишнього Союзу РСР, в) відповідно до законодавства держав СНД. З цих положень саме норма "звільнені в запас або у відставку відповідно до законодавства ... колишнього Союзу РСР" буквально дає відповідь на спірне питання. У разі звільнення працівників органів внутрішніх справ після 1 січня 2002 року окремі нормативні акти колишнього СРСР іноді застосовуються лише для обчислення вислуги років (у тому числі на пільгових умовах), а сам акт звільнення в запас або у відставку здійснюється виключно на основі законодавства України або (в окремих випадках) держав СНД.

Отже, припис статті 5, що тлумачиться, стосовно звільнення в запас або у відставку відповідно до законодавства колишнього Союзу РСР свідчить, що законодавець мав на увазі і тих громадян, які звільнилися з органів внутрішніх справ до 1 січня 2002 року. Таким чином, статус ветерана органів внутрішніх справ за умови наявності всіх інших названих вище підстав надається незалежно від часу виходу працівника цих органів у запас або у відставку.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг регулюються Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України».

Відповідно до статті1 цього Статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень за порушення військової дисципліни врегульовано розділом ІІІ Статуту.

Зокрема, на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:зауваження; догана;сувора догана;попередження про неповну службову відповідність; пониження в посаді; пониження військового звання на один ступінь; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; позбавлення військового звання.

Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 було звільнено з Збройних Сил України відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов"язок і військову службу" з урахуванням вимог частини 8 цієї ж статті, звільнено з військової служби у запас за пунктом "ж" у зв"язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку та виключено зі списків особового складу Збройних Сил України.
Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем дотримано вимоги законодавства щодо невидачі відповідачу посвідчення ветерана військової служби та нагрудного знака до нього, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Тому, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.
Керуючись статтями 71,104-107, 122-143, 151-154, 158,160,162, 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні адміністративного позову, - ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного військового комісара про визнання протиправної бездіяльності щодо невидачі посвідчення ветерана військової служби та нагрудного знака до нього та зобов`язання видати посвідчення ветерана військової служби та нагрудного знака до нього, - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

У разі застосування судом ч.3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Бирич Н. В.