Справа № 766/17530/16-а
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 766/17530/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Хайдарова І.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Димерлія О.О., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Одесі апеляційну скаргу Херсонського обєднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 12 квітня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонського обєднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області про визнання рішень протиправними, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

27.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області із адміністративним позовом до Управління ПФУ в м. Херсоні (правонаступник Херсонське обєднане управління ПФУ Херсонської області), в якому, з урахуванням уточнень, просив суд:

- визнати неправомірним рішення комісії Управління ПФУ в м. Херсоні по розгляду питань, повязаних з призначенням та виплатою пенсій, оформлене протоколом №62 від 17.05.2016р. та протоколом №211 від 06.12.2016р.;

- зобовязати відповідача зарахувати до пільгового стажу час роботи у шкідливих умовах машиністом аміачно-холодильних установок з 02.02.1982р. по 07.12.1998р. на Херсонському пивобезалкогольному заводі (пізніше ВАТ «Джерело»);

- зобовязати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як машиністу аміачно-холодильних установок, з 18.02.2016р.;

- зобовязати відповідача на підставі поданих документів здійснити йому розрахунок та виплату пенсії з урахуванням заробітної плати (доходу), отриманої на посаді машиніста аміачно-холодильних установок за період роботи з 02.02.1993р. по 07.12.1998р., виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію, при цьому визначивши коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи виходячи з розміру середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який розраховується заробітна плата, календарного року, що передує року, з якого призначено пенсію.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно та без законних підстав було відмовлено йому у призначенні пільгової пенсії, оскільки, на думку позивача, на момент звернення з відповідною заявою ним було надано усі необхідні документи та він мав необхідний стаж, як пільговий так і загальний.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 12 квітня 2017 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано неправомірними рішення комісії по розгляду питань, повязаних з призначенням та виплатою пенсій Управління ПФУ м. Херсона, оформлені протоколом №62 від 17.05.2016р. та протоколом №211 від 06.12.2016р. Зобовязано Херсонське обєднане управління ПФУ Херсонської області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 час роботи у шкідливих умовах машиністом аміачно-холодильних установок з 02.02.1982р. по 07.12.1998р. на Херсонському пивобезалкогольному заводі (ВАТ «Джерело»). Зобовязано Херсонське обєднане управління ПФУ Херсонської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.«б» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», як машиністу аміачно-холодильних установок з 18.02.2016р. Зобовязано Херсонське обєднане управління ПФУ Херсонської області на підставі поданих документів здійснити ОСОБА_1 розрахунок та виплату пенсії з урахуванням заробітної плати (доходу) отриманої останнім на посаді машиніста аміачно-холодильних установок з 02.02.1982р. по 07.12.1998р., виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію, при цьому визначивши коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи, виходячи з розміру середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який розраховується заробітна плата, календарного року, що передує року, з якого призначено пенсію.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду 1-ї інстанції, начальник Херсонського обєднаного управління ПФУ Херсонської області 13.10.2017р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми процесуального і матеріального права, просив скасувати постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 12.04.2017 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність належних підстав для її задоволення.

Судом апеляційної інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 21.08.1959 р.н, з 02.02.1982р. по 07.12.1998р. працював машиністом аміачно-холодильних установок на Херсонському пивобезалкогольному заводі, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці серії БТ-І №0422834.

21.11.1994р. Херсонський пивобезалкогольний завод реорганізовано у ВАТ «Джерело».

18.02.2016р. ОСОБА_1 звернувся до Управління ПФУ в м. Херсоні із заявою про призначення пенсії за віком за списком №2. згідно п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

17.05.2016р. Управління ПФУ м. Херсоні своїм рішенням, викладеним протоколом №62 засідання комісії для розгляду питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком за списком №2 згідно п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за відсутності довідки, підтверджуючої пільговий характер роботи та загального стажу роботи.

29.11.2016р. між позивачем та Херсонською обєднаною ДПІ ГУ ДФС у Херсонській області укладено договір про одноразову сплату у системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування.

01.12.2016р. позивач повторно звернувся до Управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком за списком №2 згідно п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

06.12.2016р. відповідачем прийнято рішення, оформлене протоколом №211 засідання комісії для розгляду питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства про відмову у призначенні пенсії позивачу за віком за списком №2 згідно п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за відсутності довідки, підтверджуючої пільговий характер роботи.

Не погоджуючись з вищевказаними діями та рішенням пенсійного органу позивач звернулась до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог і відповідно, з неправомірності дій та спірного рішення відповідача.

Однак, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, не може погодитися з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх необґрунтованими, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як слідує з приписів ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до вимог ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні положення містяться і в п.1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (затв. Постановою КМУ від 12.08.1993р. №637), яким, в свою чергу, також визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Згідно з приписів п.20 цього ж Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка регулює питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

- чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

- жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з «Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці» (затв. Постановою КМУ від 01.08.1992р. №442), та який набрав чинності з 21.08.1992р., і розробленими на виконання Порядку №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992р. №41.

Згідно з положеннями вказаного Порядку №442, атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

За змістом положень п.3 «Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (затв. наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №38), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992р.

Далі, як вбачається з вимог п.4.2 Порядку №383, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997р. (впродовж 5 років після введення в дію Порядку №383), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням п.4.2 цього Порядку (п.4.3 Порядку №383).

Згідно ж із п.4.4 цього ж Порядку №383, якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997р., у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992р., 5-тирічний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням п.4.2 цього Порядку.

Крім того, відповідно до п.4.5 Порядку №383, якщо ж атестація з 21.08.1992р. не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997р., право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992р. включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць.

Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

До того ж, відсутність підтвердження вищезазначених обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Також, аналогічна правова позиція з цього спірного питання викладена і в ухвалі ВАС України від 26.10.2017р. по справі №К/800/35429/16.

Так, як встановлено колегією суддів з матеріалів справи та вже зазначалося вище, позивач 18.02.2016р. звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2.

Однак, як видно з матеріалів справи, відповідач своїм рішенням від 17.05.2016р. №62 фактично відмовив позивачу у призначені йому пільгової пенсії посилаючись на недостатній пільговий та загальний стаж роботи, т.б. такий що не підтверджується довідками.

Далі, для отримання необхідного стажу позивачем 29.11.2016р. був укладений договір з Херсонською обєднаною ДПІ ГУ ДФС у Херсонській області про одноразову сплату у системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування.

У відповідності до зазначеного договору від 29.11.2016р., позивачем одноразово було сплачено єдиний внесок за попередній період з 01.01.2004р. по 31.01.2005р. в розмірі 4147грн.

Т.б., згідно п.4 цього договору, позивач має право на врахування страхового стажу при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», отже, при сплаті внеску у системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування за період з 01.01.2004р. по 31.01.2005р., позивач набув стаж у розмірі 1 рік та 1 місяць.

Уважно дослідивши матеріали справи та зазначені вище обставини, колегією суддів встановлено, що саме з дати сплати позивачем єдиного внеску, позивач набув загальний робочий стаж у розмірі 26 років та 12 днів.

Далі, після набуття вказаного стажу, 01.12.2016р. позивач повторно звернувся до Управління ПФУ із заявою про призначення йому пенсії за віком за списком №2 згідно п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Проте, 06.12.2016р. відповідач своїм рішенням №211 повторно відмовив позивачу у призначені пенсії.

Так, приймаючи повторну відмову, відповідач посилався на недостатній пільговий стаж позивача, т.б. такий, що не підтверджений відповідними довідками.

Як встановлено із матеріалів справи, позивач в період з 02.02.1982р. по 07.12.1998р. працював на посаді машиніста аміачно-холодильних установок Херсонського пивобезалкогольного заводу (пізніше ВАТ «Джерело»).

Зазначений період роботи та трудової діяльності позивача відображений у трудовій книжці із зазначенням номерів наказів та дат їх видачі.

Усі записи у трудовій книжці було проведено у відповідності до вимог «Інструкції про порядок ведення трудових книжок» (затв. наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, міністерства соціального забезпечення України №58 від 29.07.1993р.).

Радою Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №162 затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Зазначений Список був чинним до 31.12.1991р.

Радою Міністрів СРСР від 26.01.1991р. №10 затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який набрав чинності з 01.01.1992р.

Розділом X (Хімічне виробництво) Списку №2 передбачено право на пільгове пенсійне забезпечення і працівників аміачнохолодильних установок.

Проте, як зазначалось вище, відповідно до п.4.5 Порядку №383, якщо атестація з 21.08.1992р. не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997р., право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992р. включно, тобто до набуття чинності «Порядком проведення атестації робочих місць».

Як вбачається з наявних в матеріалів справи довідок від 01.02.2016р. №05-16/С-9, виданої Державним архівом Херсонської області та від 15.02.2016р. №01-15/55, виданою Комунальною установою «Трудовий архів м.Херсон», відсутні документи які підтверджували проведення атестації Херсонського пиво безалкогольного заводу (АТ «Джерело»), оскільки такі документи, щодо вказаного підприємства не надходили на зберігання до архівів.

Окрім того, відповідачем 24.02.2016р. було направлено запит щодо надання інформації по позивачу та проведення атестації робочих місць і на адресу ВАТ «Джерело», однак, відповідно до повернутого поштового конверту, зазначена організація вибула.

Таким чином, за вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач при прийнятті спірного рішення діяв в межах своїх повноважень та у визначений Конституцією України та Законами України спосіб.

Отже, трудовий стаж позивача в період з 02.02.1982р. по 07.12.1998р., в який останній працював на посаді «машиніста аміачно-холодильних установок» Херсонського пивобезалкогольного заводу (пізніше ВАТ «Джерело») може буди зараховано як пільговий лише до 21.08.1992р., у звязку з чим, навіть з урахуванням договору від 29.11.2016р. про одноразову сплату у системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, у позивача відсутній достатній пільговий стаж для призначення пенсії за списком №2.

Таким чином, за вказаних вище обставин, судова колегія, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, приходить до висновку про правомірність спірного рішення відповідача та, відповідно, здійснення ним своїх повноважень у спосіб передбачений Конституцією України та Законами України.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до частково неправильного вирішення справи, до того ж, деякі висновки суду не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на невірному тлумаченні норм діючого у цій сфері законодавства.

Таким чином, за вказаних обставин та враховуючи, що судом 1-ї інстанції було частково порушено норми матеріального і процесуального права, судова колегія, діючи в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.202 КАС України, вважає за необхідне, скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195,197,198,202,205,207,254 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Херсонського обєднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 12 квітня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.О. Димерлій

ОСОБА_2