Справа № 211/4565/17
Суддя: Ніколенко Д. М.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/4565/17
Провадження № 2-а/211/234/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 листопада 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Ніколенко Д.М.,

секретар: Гулько А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора Бериславського відділення поліції Головного управління поліції в Херсонській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора Бериславського відділення поліції Головного управління поліції в Херсонській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, скасування постанови про адміністративне правопорушення, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним. 28 липня 2017 року об 11-30 годині на трасі Марьянське-Берислав в районі 97-98 км. він керував транспортним засобом ВАЗ 2115 реєстраційний номер НОМЕР_1 та був зупинений інспекторами поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 нібито за порушення Правил дорожнього руху, про що відповідачем була складена постанова та направлена йому поштою. Вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 йде мова про те, що в ст. 258 і 276 КУпАП словосполучення «на місці здійснення правопорушення» і «за місцем здійснення», мають абсолютно різне значення і сенс. Місцем його вчинення слід вважати територіальну одиницю, на котру розповсюджується юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справи про адміністративні правопорушення, тобто можна зробити висновок, що відповідач діяв поза межами своїх повноважень. При розгляді справи інспектором патрульної поліції не було зясовано чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винний він, чи підлягає адміністративній відповідальності, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, тому постанова серії БР № 922644 по притягнення його до адміністративної відповідальності на ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 425,00 грн. винесена з порушенням, тому просить суд визнати дії інспектора ВП в м.Берислав ДПП сержанта поліції ОСОБА_2 щодо складання 28.07.2017 р. зазначеної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП неправомірними та скасувати зазначену постанову.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату слухання справи повідомлений своєчасне та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення в отриманні судової повістки та позову з додатками, заперечень не надійшло.

З огляду на обмежені строки розгляду даної категорії справ, суд вважає за можливе розгляну справу за відсутності відповідача на підставі тих доказів, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Як встановлено судом, 28 липня 2017 року інспектором Бериславського відділення поліції Головного управління поліції в Херсонській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серії БР № 922644 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 28 липня 2017 року о 12-10 годині на а/д Марінськ-Берислав в районі 97-98 км., керуючи транспортним засобом ВАЗ 2115, реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив обгін автомобіля ГАЗЕЛЬ в кінці підйому при цьому пересік білу смуглясту колію дорожньої розмітки, що розподіляє транспортні потоки зустрічних автомобілів, чим порушив п. 14.6 ПДР України та за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213, ст. ст. 222,258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.2 ст.122 КУпАП в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Положеннями ч. 2ст. 276 КУпАП передбачено альтернативу у виборі місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 КУпАП: за місцем його вчинення, обліку транспортного засобу або місцем проживання порушника.

Крім того, ч. 6 ст. 276 КУпАП передбачено можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення й в іншому місці.

Аналіз положень глави 22 КУпАП в системному зв'язку з положеннями глави 17 КУпАП вказує на неможливість ототожнення понять «місце вчинення адміністративного правопорушення» з місцем розгляду справи «на місці вчинення адміністративного правопорушення», які мають різне цільове спрямування та правовий зміст. Так, в контексті ст.276 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення передбачає її розгляд за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення в межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України, що також передбачено в п.2.4 рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена постанова, була розглянута інспектором УПП ОСОБА_2, як уповноваженою посадовою особою органу поліції безпосередньо на місці вчинення правопорушення.

Під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням.

За даних обставин суд приходить до висновку, що постанова винесена з дотриманням вимог ст.ст. 222,258,278,280,283 КУпАПта процесуального порядку, передбаченого розділом IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року за №1376, а тому посилання позивача на її винесення з допущенням істотних порушень процесуального порядку є необґрунтованими, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Доводи позивача про те, що відповідач не мав права виносити оскаржувану постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, є безпідставними та неаргументованими, оскільки вони ґрунтуються виключно на суб'єктивному тлумаченні рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року та суперечать положенням ст.ст. 213,222,258,276 КУпАП, які містять прямий імперативний припис щодо права уповноваженої посадової особи органу поліції безпосередньо на місці вчинення правопорушення виносити постанову в порядку скороченого провадження.

Разом з тим, частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 2 статті 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

З наведеного вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, показання технічних засобів, що мають функції фотозйомки та відеозапису.

На підтвердження обґрунтованості та законності оскаржуваної постанови відповідачем в якості доказу не надано ні відеозапис правопорушення, ні хоч письмових заперечень проти позову.

Враховуючи те, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності свого рішення, судом встановлено наявність порушень процесуальних прав позивача як особи, відносно якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 17, ст. 160-163, 171-2 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії інспектора Бериславського відділення поліції Головного управління поліції в Херсонській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР №922644 від 28.07.2017 р. відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у розмірі 425,00 грн.

Скасувати постанову серії БР № 922644 від 28.07.2017 р. винесену інспектором Бериславського відділення поліції Головного управління поліції в Херсонській області старшого сержантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КупАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, копія апеляційної скарги надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_4