Справа № 389/2809/17
Суддя: Берднікова Г. В.
Дата ухвалення: 2017-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-аз/389/2/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2017 року суддя Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області Берднікова Г.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходиться цивільна справа №2а/389/166/17 (ЄУН 389/2809/17) за позовом ОСОБА_1 до Петрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської обалсті про визнання протиправними та скасування рішення №240 та №241 від 14 квітня 2017 року.

Ухвалою судді від 24 листопада 2017 року у справі відкрито провадження.

Разом з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить на час розгляду адміністартвиної справи зупинити дію рішень Петрівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області №240 та №241 від 14 квітня 2017 року; заборонити на час розгляду справи Петрівській сільській раді вчиняти настіпні дії: а саме погоджувати, затверджувати проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок з кадастровими номерами :51:000:0525 та :51:000:0519 та передавати їх у власність фізичним особам.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали адміністративної справи №2а/389/166/17 (ЄУН 389/2809/17) приходимо до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 статті 117 КАС Украї ни, визначено, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно з ч.3 ст.117 КАС України, суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Разом з тим, ч.4 зазначеної статті передбачено, що адміністративний позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

У відповідності до вимог ст. 117 КАС України підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття заходів забезпечення позову, необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому, очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. При цьому інститут забезпечення адміністративного позову згідно ст.ст. 3, 117 КАС України повинен відповідати завданню адміністративного судочинства забезпечувати захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових, чи службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Проте, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому ускладнити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля для відновлення прав позивача.

Як встановлено судом позивач в обґрунтування клопотання про забезпечення адміністративного позову зазначив, що до набрання законної сили рішення у справі за даним адміністративним позовом існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, а тому, позивач просить суд зупинити дію оскаржуваних ним рішень Петрівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області від 14 квітня 2017 року за №№ 240 та 241 щодо надання дозволів на розробку проектів землеустрою ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також позивач просить заборонити відповідачу погоджувати та затверджувати проекти землеустрою стосовно відведення земельних ділянок з кадастровими номерами :51:000:0525 та :51:000:0519 та передавати їх у власність.

Відповідно до частини 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України», під час розгляду адміністративних справ судам необхідно враховувати, що згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову суд оцінює з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших осіб, які беруть участь в справі; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у випадку невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таким заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового розгляду.

Слід відзначити, що позивачем не доведено, а суд на даному етапі позбавлений можливості перевірки факту існування виготовленої технічної документації із землеустрою на виконання оскаржуваних рішень відповідача та дій з боку відповідача щодо її затвердження.

Разом з цим, зі змісту позовної заяви вбачається, що на виконання оскаржуваних рішень сільської ради ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вже виготовлено відповідні проекти землеустрою, сформовано земельні ділянки, яким присвоєно кадастрові номери. Отже, Державним кадастровим реєстратором, за заявою особи, якій за рішенням органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи здійснено державну реєстрацію земельних ділянок із присвоєнням кадастрового номеру. Передумовою цьому має бути погодження проекту землеустрою в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, зокрема територіальним органом Держгеокадастру за місцем розташування земельної ділянки. Наступним кроком у відповідному алгоритмі дій є прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою та надання її у власність.

З урахуванням наведеного суд не вбачає сенсу у зупиненні дії оскаржуваних рішень, оскільки як можна зрозуміти зі змісту позову, їх вже реалізовано шляхом виготовлення проектів землеустрою.

Що стосується вимоги позивача щодо заборони відповідачу вчиняти дії щодо погодження, затвердження проектів землеустрою стосовно відведення земельних ділянок з кадастровими номерами :51:000:0525 та :51:000:0519, то слід відзначити, що позивачем не додано жодних доказів ні до заяви про забезпечення позову, ні до позовної заяви стосовно відношення конкретних вказаних ним земельних ділянок до даного спору, внаслідок чого суд позбавлений можливості встановити зазначені обставини, а також те, що у випадку забезпечення позову відповідним чином не будуть порушені права осіб, які взагалі не мають відношення до даного спору.

На даний час питання щодо кола осіб, відносно яких прийняте у справі рішення може вплинути на їхні права, обовязки та інтереси є відкритим.

Як вже зазначалось вище, положення ст. 117 КАС України передбачають, що обов'язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є обґрунтоване клопотання сторони.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В даному випадку, позивачем не доведено у встановленому законом порядку факту існування обставин, вказаних у частині 1 статті 117 КАС України, що є необхідним для застосування відповідних заходів забезпечення позову.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що відповідно до норм КАС України, позивач не позбавлений права у подальшому на будь якій іншій стадії розгляду справи повторно звернутися із заявою про забезпечення позову, якщо виникне така необхідність.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 117,118,160,165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Г.В. Берднікова