Справа № 285/933/16-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Савицька Л.Й.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"28" листопада 2017 р. Справа № 285/933/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від "14" вересня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в місті Житомирі (далі - ОСОБА_4 ПФУ) щодо обмеження максимального розміру призначеної йому пенсії по інвалідності, розмір якої обчислено відповідно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду від 29.07.2015 року та ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2015 року та зобов'язати його здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимального розміру з урахуванням зазначених судових рішень і проведених виплат з 01.05.2015 року.

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14 вересня 2017 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в місті Житомирі Житомирської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії по інвалідності, розмір якої обчислено відповідно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням Постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29.07.2015 року та Ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2015 року, а також вже проведених виплат починаючи з 01.05.2015 року.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши справу в межах, визначених статтею 195 Кодексу адміністративного судочинства України, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що постановою суду від 29.07.2015 року позовні вимоги позивача до ОСОБА_4 ПФУ задоволені частково, визнано бездіяльність ОСОБА_4 протиправною та зобов'язано здійснити перерахунок і виплату пенсії у розмірі 90% від заробітної плати, з урахуванням всіх складових (отриманих виплат) за останні 24 календарні місяці, фактично відпрацьованих перед зверненням за пенсією, у тому числі надбавки за роботу з таємними документами, матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації доходів громадян, починаючи з 01.05.2015 року, яка Ухвалою апеляційного суду від 29.09.2015 року скасована в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними дій ОСОБА_4, здійснення перерахунку та виплати пенсії з урахуванням надбавки за роботу з таємними документами, в іншій частині залишена без змін.

ОСОБА_4 ПФУ від 10.03.2016 року позивачу нараховано пенсію відповідно до норм Закону №3723-XII, проте у меншому розмірі ніж встановлено Постановою та Ухвалою апеляційного суду, а саме замість нарахованих 11 281,41 грн., виплачено з 01.05.2015 року - 9 490 грн., а з 01.09.2015 року - 10 740 грн..

Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про незаконність дій відповідача, а тому задовольнив адміністративний позов.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.37 Закону №3723-XII (в редакції чинній на момент призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1% заробітку, але не більше 90 % заробітної плати. А статтею 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі, премій та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. (ч. 6 ст. 33 Закону № 3723-XII).

Відповідно до положень ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній з 08.07.2011 року) до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм вбачається, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Крім того, відповідно до ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI) від 08.07.2011 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, окрім інших нормативно-правових та законодавчих актів, Закону №3723-XII, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року - не може перевищувати 10 740 гривень.

Проте, відповідно до Розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №3668-VI він набирає чинності з 1 жовтня 2011 року, а обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Як зазначалось раніше, позивач перебуває на пенсійному обліку з 08.04.2010 року, до набрання чинності Закону №3668-VI, відповідно до Постанови та Ухвали апеляційного суду йому призначено пенсію в розмірі 90% від заробітної плати, а тому при перерахунку, вказаний відсоток не може змінюватися, а відтак і сума щомісячного довічного грошового утримання не може бути зменшена, оскільки, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи (ст. 58 Конституції України).

Своїми діями відповідач допустив звуження змісту та обсягу прав та свобод позивача, які підлягають відновленню, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню, в частині здійснення перерахунку та виплати пенсії без обмеження її максимального розміру.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправними дії ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в місті Житомирі (далі - ОСОБА_4 ПФУ) щодо обмеження максимального розміру призначеної позивачу пенсії по інвалідності, розмір якої обчислено відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідно частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин колегія суддів приходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від "14" вересня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

ОСОБА_2