Справа № 826/19493/16
Суддя: Власенкова О.О.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 листопада 2017 року № 826/19493/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючої судді Власенкової О.О., суддів Добрянської Я.І. та Головань О.В., за участі секретаря судового засідання Карпенка Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (далі - також позивач)

до Державної судової адміністрації України,

Державної казначейської служби України

територіального управління Державної судової адміністрації України

в Дніпропетровській області

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить:

- визнати протиправною відмову територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області щодо нарахування і виплати йому вихідної допомоги - 10 місячних заробітних плат за останньою посадою;

- зобов'язати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області здійснити нарахування і виплату на його користь вихідної допомоги в розмірі 246 500 грн. за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом їх списання з єдиного Казначейського рахунку;

- постанову суду допустити до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що з 1994 року та на час звільнення з посади суддів у 2016 році він мав необхідний стаж роботи на посаді судді для виплати вихідної допомоги при звільненні у розмірі 10 місячних заробітних плат, однак при звільненні у відставку йому протиправно не виплачено цю допомогу.

У судове засідання позивач не прибув, просив розглядати справу без нього.

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області свого представника до суду не направило, просило розглядати справу без його участі. У письмовому запереченні на позовну заяву названий відповідач зазначив, що станом на час звільнення позивача з посади судді у відставку стаття 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", що регламентувала виплату судді, який вийшов у відставку, вихідної неоподаткованої допомоги в розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, втратила свою чинність згідно із Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 № 1166-УІІ, який набрав чинності з 01.04.2014.

Державна судова адміністрація України свого представника до суду також не направила, хоча про судовий розгляд справи повідомлена належним чином. Свою позицію стосовно позову не висловила. При цьому заслуговує на увагу, що позовні вимоги до цього відповідача відсутні.

З позовної заяви вбачається, що у складі відповідачів позивач вказав Головне управління Державного казначейства України, місцезнаходження якого зазначено: м.Київ, вул.Бастіонна, 6. Проте фактично за цією адресою знаходиться Державна казначейська служба України. Відтак, суд дійшов висновку, що позивач некоректно зазначив назву Державної казначейської служби України, тому дійшов висновку, що саме цей державний орган є відповідачем у справі, а не Головне управління Державного казначейства України.

Указаний відповідач свого представника до суду також не направив, хоча належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, про свою позицію щодо позову суд не повідомив. Позовні вимоги до цього відповідача відсутні.

З огляду на неприбуття в судове засідання учасників судового процесу його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у відповідності до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.09.2016 на підставі постанови Верховної Ради України від 08.09.2016 року №1514-VIIІ у зв'язку з поданням заяви про відставку ОСОБА_1 звільнено з посади судді Томаківського районного суду Днівпропетровської області.

Наказом Томаківського районного суду Днівпропетровської області від 16.09.2016 №35/к ОСОБА_1 відраховано зі штату Томаківського районного суду Дніпропетровської області з 16.09.2016 у зв'язку зі звільненням з посади судді у відставку. На підставі цього наказу позивачу також виплачено компенсацію за невикористану частину щорічної відпустки за період роботи з 07.04.2015 по 07.04.2016 тривалістю 6 календарних днів та компенсацію за невикористану частину щорічної відпустки за період його роботи з 07.04.2016 по 16.09.2016 тривалістю 18 днів.

Згідно з довідкою територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області від 01.12.2016 № Б-с-2079 заробітна плата ОСОБА_1 складала 24 650,00 грн.

Вихідну допомогу у зв'язку із виходом у відставку позивачу нараховано та виплачено не було.

Не погоджуючись із відсутністю цієї виплати позивач звернувся до територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області із заявою від 09.11.2016 щодо нарахування та виплати згаданої допомоги, яке листом від 11.11.2016 № Б-с-2005 відмовило йому, зазначивши про відсутність для цього законодавчих підстав.

Вирішуючи спір це спір, суд виходить із такого.

Відповідно до статті 109 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" (у редакції, що діяла станом на час подання позивачем заяви про відставку) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 131 цього Закону, має право подати заяву про відставку. Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею безпосередньо до Вищої ради юстиції, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви вносить до органу, який обрав або призначив суддю, подання про звільнення судді з посади.

Частиною 6 статтею 111 зазначеного Закону передбачено, що повноваження судді припиняються з дня набрання чинності постановою Верховної Ради України.

Суддя продовжує здійснювати свої повноваження до прийняття рішення про його звільнення.

Як встановлено судом, позивача звільнено з посади судді постановою Верховної Ради України від 08.09.2016 року № 1514-VIIІ.

На час припинення повноважень судді та звільнення позивача з посади судді набрав чинності Закон України «Про судоустрій і статус суддів» в новій редакції від 01.04.2015 року, в якому відповідно до Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" виключено статтю 136, що передбачає виплату судді, який вийшов у відставку, вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат, за останньою посадою.

Відтак, підстави, визначені законодавством, для виплати позивачу вищевказаної допомогу відсутні.

Щодо доводів позивача про те, що позбавлення його права на отримання цієї допомоги є обмеженням соціальних гарантій суддів, необхідно зазначити, що станом на час відмови щодо виплати позивачу згаданої вихідної допомоги та на час винесення судом рішення у цій справі Конституційним Судом України не приймалося рішення щодо неконституційності Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" в частині виключення статті 136 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Крім того, у Рішенні від 19.11.2013 року №10-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що за своєю правовою природою вихідна допомога є разовою формою матеріальної винагороди при виході судді у відставку. Вихідна допомога не належить до таких конституційних гарантій незалежності суддів, як суддівська винагорода чи довічне грошове утримання, оскільки не є основним джерелом матеріального забезпечення суддів та не має постійного характеру.

За таких обставин суд дійшов висновку, що в діях територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області відсутні ознаки протиправності, оскільки останнє діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Отже, позовна заява не підлягає задоволенню судом.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтями 185-187 цього Кодексу.

Головуючий суддя О.О. Власенкова

судді Я.І.Добрянська

О.В.Головань