Справа № 2а-12667/11/2670
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

30 листопада 2017 року №2а-12667/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомДержавної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві
до товариства з обмеженою відповідальністю "Авант-К", товариства з обмеженою відповідальністю "Берест Славутич"
про стягнення в дохід держави коштів, одержаних за нікчемною угодою,
ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Авант-К", товариства з обмеженою відповідальністю "Берест Славутич" про стягнення в дохід держави коштів, одержаних за нікчемною угодою.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.12.2015 №К/800/15978/13 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.01.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2013 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Розгляд справи здійснено із врахуванням частини п'ятої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позовні вимоги мотивовано тим, що укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Авант-К" та товариством з обмеженою відповідальністю "Берест Славутич" договір про надання транспортних послуг №5 від 01.09.2010 порушує публічний порядок, оскільки укладався з метою заниження об'єкту оподаткування податком на прибуток, несплати даного податку, що призвело до втрат дохідної частини Державного бюджету України, а тому в розумінні вимог статті 228 Цивільного кодексу України є нікчемним. Вказане, на думку позивача, свідчить про наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, письмових заперечень проти позову не надали.

Адміністративну справу розглянуто в письмовому провадженні на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі міста Києва проведено документальну позапланову невиїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Берест Славутич" з питань правомірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість при взаємовідносинах з товариством з обмеженою відповідальністю "Хелдінг", товариством з обмеженою відповідальністю "Директорія", товариством з обмеженою відповідальністю "Авант-К", товариством з обмеженою відповідальністю "Торг-М", товариством з обмеженою відповідальністю "Хортком", товариством з обмеженою відповідальністю "ЦСП-Авант", товариством з обмеженою відповідальністю "Укрінжпроект", товариством з обмеженою відповідальністю "Укрінженергія", товариством з обмеженою відповідальністю "Торгстрім плюс", приватним підприємством "Біг Кепітал", товариством з обмеженою відповідальністю "Імідж-Текс", товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант Техноресурс", товариством з обмеженою відповідальністю "Елітсервіс-2008", товариством з обмеженою відповідальністю "Інформконсалт плюс", товариством з обмеженою відповідальністю "Аквілон-2009", товариством з обмеженою відповідальністю "Стрім-торг плюс", товариством з обмеженою відповідальністю "Топ Дизайнер", товариством з обмеженою відповідальністю "Інтехфлот", товариством з обмеженою відповідальністю "Укррекламасервіс", товариством з обмеженою відповідальністю "Зодчих Буд", приватним підприємством "Центр правової допомоги "Оберіг", товариством з обмеженою відповідальністю "Правтранс" за період з 01.01.2008 по 31.12.2010.

Перевіркою встановлено порушення товариством з обмеженою відповідальністю "Берест Славутич" підпунктів 7.2.3, 7.2.6 пункту 7.2, підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 1 014 991,00 грн.

За наслідками перевірки державною податковою інспекцією у Солом'янському районі міста Києва складено акт від 18.08.2011 №9330/23-11/35892173.

В акті перевірки від 18.08.2011 №9330/23-11/35892173 відображено, що перевіркою встановлено, що між товариством з обмеженою відповідальністю "Авант-К" (виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Берест Славутич" (замовник) укладено договір про надання транспортних послуг №5 від 01.09.2010.

До перевірки надано акт здачі-приймання робіт від 27.09.10 №АВ-0000020 на суму 100000,00 грн., накладну від 27.09.2010 №82709 на суму 100000,00 грн.

За результатами автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту між цими контрагентами встановлене відхилення сум податку на додану вартість у розмірі 140 186, 67 грн.

Позивач вважає, що договір про надання транспортних послуг №5 від 01.09.2010, укладений між сторонами, є нікчемним виходячи з наступного.

В провадженні Слідчого управління податкової міліції Державної податкової адміністрації України знаходиться кримінальна справа №69-110 по обвинуваченню директора та головного бухгалтера товариства з обмеженою відповідальністю "Караван нате. Україна" ОСОБА_1 за фактом умисного ухилення від сплати податків, за попередньою змовою групою осіб, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, за ознаками складу злочину, передбаченого частиною третьою статті 212 Кримінального кодексу України, та по обвинуваченню групи фізичних осіб за фактами фіктивного підприємництва.

Досудовим слідством встановлено, що обвинувачені організували схему незаконної діяльності щодо сприяння підприємствам у мінімізації ними податкових зобов'язань, які підлягають сплаті до бюджету, та посібництва в умисному ухиленні від сплати податків та розкраданні державних коштів.

Для функціонування зазначеної схеми групою осіб створено та придбано низку суб'єктів підприємницької діяльності, зареєстрованих на підставних осіб, серед яких товариство з обмеженою відповідальністю "Авант-К".

При проведенні аналізу руху грошових коштів вказаних суб'єктів господарювання, встановлено, що послугами щодо документального оформлення господарських операцій користувалося товариство з обмеженою відповідальністю "Берест Славутич".

Відповідно до протоколу допиту свідка від 26.11.2010 ОСОБА_2, яка згідно реєстраційних документів була директором товариства з обмеженою відповідальністю "Авант-К", пояснила, що вказане підприємство зареєструвала за винагороду, фактично ніяких функцій не виконувала, особисто в банківських установах рахунків не відкривала, довіреностей не видавала.

Відповідно до висновку експерта від 12.08.2011 №229 підписи від імені директорів підприємств, в тому числі, товариства з обмеженою відповідальністю "Авант-К" ОСОБА_2 в оригіналах бухгалтерських документів, вилучених та товариства з обмеженою відповідальністю "Берест Славутич", виконані не нею, а іншою особою.

Орган державної податкової служби прийшов до висновку, що правочин між товариством з обмеженою відповідальністю "Авант-К" та товариством з обмеженою відповідальністю "Берест Славутич" є таким, що порушує публічний порядок, укладався з метою заниження об'єкту оподаткування податком на прибуток, несплати даного податку, що призвело до втрат дохідної частини Державного бюджету України, а отже в розумінні вимог статті 228 Цивільного кодексу України є нікчемним.

Згідно частини першої статті 208 Господарського кодексу України якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а в разі виконання зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також усе належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише в однієї зі сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Наведену норму слід застосовувати з урахуванням того, що відповідно до статті 228 Цивільного кодексу України правочин, учинений з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, водночас є таким, що порушує публічний порядок, а отже, - нікчемним.

При цьому, до правочинів, які порушують публічний порядок, законодавець відносить правочини, які спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним (частина перша статті 228 Цивільного кодексу України). В силу приписів частини другої цієї ж статті такі правочини є нікчемними.

Разом з тим, у відповідності до частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Таким чином, для стягнення санкцій, передбачених частиною першою статті 208 Господарського кодексу України та статті 228 Цивільного кодексу України, необхідним є визнання судом правочину недійсним та наявність умислу у сторін угоди (або однієї сторони) на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства.

Однак, з матеріалів справи суд не вбачає, що вказані обставини підтверджені позивачем належними доказами.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення коштів є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем на підтвердження правомірності заявлених позовних вимог не надано доказів щодо визнання судом спірного правочинну недійсним та наявності у сторін умислу на укладення угоди з метою, що суперечить інтересам держави та суспільства, при укладені договору про надання транспортних послуг №5 від 01.09.2010.

Окрім того, суд звертає увагу, що надані позивачем докази такі як протокол допиту свідка ОСОБА_2 - директора товариства з обмеженою відповідальністю «Авант-К» від 26.11.2010, висновок експерта від 12.08.2011 №229 не є належними доказами, які б підтверджували, що вчинений між товариством з обмеженою відповідальністю "Авант-К" та товариством з обмеженою відповідальністю "Берест Славутич" правочин є недійсним, оскільки для визнання такого правочинну недійсним необхідний відповідне рішення суду, яке в матеріалах справи відсутнє.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18.11.2014 №21-422а14.

З огляду на викладене, позивачем не доведено наявності правових підстав для застосовування наслідків нікчемного правочину, а відтак позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 14, 69, 70, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позову.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. Постанова суду, прийнята в порядку скороченого провадження виконується негайно.

Суддя Літвінова А.В.