Справа № 806/2947/17
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року Житомир справа № 806/2947/17

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шуляк Л.А., суддів: Попової О.Г., Семенюка М.М.,

секретар судового засідання Алексюк Т.В.,

за участю: представника позивача, представника третьої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови позивачу у прийнятті та надсиланні до органу Пенсійного фонду України документів про призначення пенсії за вислугу років, протиправною та зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти від ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" документи про призначення пенсії за вислугу років та надіслати їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

В обґрунтування позову позивач вказала, що після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ з 07.11.2015 продовжила роботу в Державній установі "Територіальне медичне об'єднання МВС України по Житомирській області" та станом на 29.08.2017 вона має календарну вислугу 23 роки 07 місяць 05 днів, з яких служба в органах внутрішніх справ - 21 рік 07 місяців 05 днів та робота в медичному закладі МВС - 01 рік 09 місяців 23 дня, а тому досягла вислуги років, що дає право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв'язку з чим Державною установою "Територіальне медичне об'єднання МВС України по Житомирській області" направлено відповідний пакет документів до відповідача для надсилання їх до органу Пенсійного фонду для призначення пенсії. Проте, Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності у своїй відповіді від 20.09.2017 № 22/6-4086 відмовив у надсиланні документів до органу Пенсійного фонду для призначення пенсії за вислугою років, у зв'язку з тим, що станом на 06.11.2015 час її служби у календарному обчисленні складає 19 років 01 місяць 05 днів, а відповідно до вимог ст.12 вказаного Закону право на пенсію за вислугу років на листопад 2015 року мають особи, якщо на день звільнення вислуга років становить 22 календарних роки та 6 місяців і більше. При цьому, відповідачем не враховано до вислуги років період навчання позивача у вищому навчальному закладі, що на думку позивача є неправомірним, оскільки відповідачем самостійно здійснено перегляд вислуги років після звільнення позивача зі служби, що не передбачено чинним законодавством.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив вказаний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. До суду надіслав письмові заперечення, в яких вказав, що станом на 06.11.2015 вислуга років (без урахування навчання) для призначення пенсії ОСОБА_1 складає 19 років 01 місяць 05 днів, а тому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2007 №3-1 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" правові підстави для надсилання документів до територіального органу Пенсійного фонду України були відсутні, оскільки відповідно до вимог статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" право на пенсію за вислугу років на 15 листопада 2015 року мали лише ті особи, які на день звільнення зі служби мали вислугу років 22 календарних роки та 6 місяців і більше. Тому, в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи в судовому засіданні вказав, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 05.11.2015 № 319о/с майора міліції ОСОБА_1 з 06.11.2015 звільнено у запас за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) (а.с.17).

У вказаному наказі зазначено, що календарна вислуга років станом на 06.11.2015 складає 21 рік 07 місяців 05 днів.

Після звільнення зі служби, позивач з 07.11.2015 року працює в Державній установі "Територіальне медичне об'єднання МВС України по Житомирській області" на посаді заступника начальника лікарні.

Станом на 29.08.2017 ОСОБА_1 пропрацювала на зазначеній посаді 01 рік 09 місяців 23 дні.

Державна установа "Територіальне медичне об'єднання МВС України по Житомирській області" листом від 08.09.2017 №33/26-804 направила матеріали працівника ОСОБА_1, яка набула право на призначення пенсії (а.с.12).

Відповідно до листа №22/6-4086 від 20.09.2017 Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності вказав, що станом на 06 листопада 2015 року вислуга років (без урахування навчання) для призначення пенсії, відповідно до Закону, ОСОБА_1 складає 19 років 01 місяць 05 днів, а тому правові підстави відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2007 №3-1 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо надсилання документів органу Пенсійного фонду відсутні (а.с.14).

Не погодившись із вказаною відмовою, позивач за захистом своїх прав звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до пункту "а" ч.1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.

Пунктом 15 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що працівники міліції, які на день набрання чинності цим Законом мали календарну вислугу не менше 5 років та продовжили службу в Міністерстві внутрішніх справ України або поліції (їх територіальних органах, закладах та установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями (а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах), після досягнення вислуги років, що дають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", мають право на пенсійне забезпечення згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до п.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Пунктом 12 вказаного Порядку передбачено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Як зазначалось, Державна установа "Територіальне медичне об'єднання МВС України по Житомирській області" листом від 08.09.2017 №33/26-804 направила матеріали працівника ОСОБА_1, яка набула право на призначення пенсії.

Додатками до вказано листа були, зокрема, розрахунок вислуги років від 28.08.2017 №33/26-771, витяг з наказу УМВС України в Житомирській області від 05.11.2015 №319 о/с, завірена копія послужного списку ОСОБА_1М.(а.с.13, 17,18), в яких чітко вказано, що вислуга календарних років позивача станом на 06.11.2015 складає 21 рік 07 місяців 05 днів. Зазначені документи є чинними та ніким не скасовані. Отже, на момент звільнення позивача із органів внутрішніх справ було визначено її вислуга календарних років - 21 рік 07 місяців 05 днів.

Крім того, в постанові Житомирського окружного адміністративного суду від 03.08.2017 по справі №806/1707/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії встановлено, що позивач станом на 06.11.2015 має календарну вислугу 21 рік 07 місяців 05 днів (а.с.15-16). Вказана постанова набрала законної сили 28.09.2017.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Серед іншого, правильність обрахування календарної вислуги позивача, яка вказана в наказі УМВС України в Житомирській області від 05.11.2015 №319 о/с, підтверджують наявні в матеріалах справи довідки Державної установи "Територіальне медичне об'єднання МВС України по Житомирській області" від 21.06.2017 №33/26-544 та 33/26-545, в яких вказано, що ОСОБА_1 у грудні 2015 року нараховано грошову допомогу при звільненні у розмірі 59505,60 грн. із розрахунку за 21 повний календарний рік служби та про те, що позивач з квітня 2014 року по листопад 2015 року отримувала щомісячну грошову надбавку за вислугу років у розмірі 35% посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальне звання у зв'язку із наявністю у неї 20-ти років вислуги (а.с.19-20).

Додатково слід врахувати лист Міністерства внутрішніх справ №11953/05/225-2017 від 11.08.2017, в якому вказано, що законодавство не передбачає перегляд вислуги років особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ після їх звільнення зі служби.

Натомість, як вбачається із відповіді відповідача, під час розгляду поданих документів було здійснено перегляд вислуги років позивача та не враховано період її навчання у вищому навчальному закладі з 01.09.1998 по 24.06.1994, незважаючи на те, що на момент звільнення позивача зі служби цей період було включено до календарної вислуги років. Вказані дії відповідача суперечать п.12 вищевказаного Порядку та порушують право позивача на встановлені законом соціальні гарантії.

З огляду на викладене та враховуючи, що на момент звернення Державної установи "Територіальне медичне об'єднання МВС України по Житомирській області" до Міністерства внутрішніх справ України про призначення позивачу пенсії за вислугу років, календарна вислуга ОСОБА_1 за сукупністю служби в органах внутрішніх справ (21 рік 07 місяців 05 днів) та роботи в медичному закладі (01 рік 09 місяців 23 дні) складає 23 роки 04 місяці 28 днів, суд вважає, що Міністерство внутрішніх справ України протиправно самостійно здійснило перегляд вислуги років позивача та відмовило їй у надсиланні документів до органу Пенсійного фонду.

Крім того, зважаючи на той факт, що Міністерство внутрішніх справ України протиправно відмовило ОСОБА_1 про направлення її документів для призначення пенсії за вислугою років, колегія суддів вважає за необхідне зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти від ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" документи про призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 та надіслати їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не було доведено законність своїх дій, а відтак позов підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у сумі 1280,00 грн. (квитанція № ПН 55 від 23.10.2017) необхідно відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України.

Керуючись статтями 158-163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови ОСОБА_1 у прийнятті та надсиланні до органу Пенсійного фонду України документів про призначення пенсії за вислугу років.

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти від ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" документи про призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 та надіслати їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Стягнути з Міністерства внутрішніх справ України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 1280 (тисяча двісті вісімдесят) грн. витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Л.А.Шуляк

Суддя О.Г. Попова

Суддя М.М. Семенюк

Повний текст постанови виготовлено: 27 листопада 2017 р.