Справа № 807/1429/17
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 рокум. Ужгород№ 807/1429/17

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Маєцької Н.Д.

при секретарі судового засідання Данча М.І.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представників відповідача: Польніков О.В., Рапіта О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 27 листопада 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини Постанови. Постанова в повному обсязі складена 29 листопада 2017 року.

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яким просить скасувати наказ від 25 вересня 2017 року за № 246-к про притягнення старшини ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом начальника Чопського прикордонного загону від 25.09.2017 року за № 246-к позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено дисциплінарне стягнення "догана". Вказаний наказ вважає незаконним та упередженим, оскільки направляла рапорт про вибуття 14 вересня 2017 року до Львівського окружного адміністративного суду електронною поштою та рекомендованим листом про вручення та не отримувала відмови чи заборони у виїзді від посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тому, оскаржений наказ вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, що наведені у позовній заяві, та просила суд їх задовольнити. Додатково зазначила, що в телефонному режимі, 13 вересня 2017 року близько 18.00 год., повідомляла старшу зміни ОСОБА_2 про те, що 14 вересня 2017 року буде знаходитися у Львівському окружному адміністративному суді, однак чи повідомила про це остання керівництво їй невідомо. Крім того пояснила, що старша зміни ОСОБА_2 не є її безпосереднім керівником. Також зазначила, що дозвіл на виїзд в м. Львів їй не надавався, проте і заборон з боку керівництва не було.

Відповідач надав суду заперечення на позов, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що 12 вересня 2017 року на електронну адресу Чопського прикордонного загону надійшла сканована копія рапорту старшини ОСОБА_1 із зазначенням, що 14 вересня 2017 року вона знаходитиметься у Львівському окружному адміністративному суді. Однак, будь-який дозвіл на вибуття за межі гарнізону їй не надавався, а виїзд без отримання дозволу начальника Чопського прикордонного загону є порушенням ст. 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 3 наказу Міністерства внутрішніх справ України № 149 від 02 березня 2016 року "Про затвердження Порядку виїзду військовослужбовців Державної прикордонної служби України в особистих справах за межі гарнізонів, ділянок відповідальності, де дислоковано орган, навчальний заклад, науково-дослідну установу, підрозділ (спеціального призначення) Державної прикордонної служби України", п. 2.24 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22 грудня 2016 року № 1210-аг "Про організацію служби військ ІНФОРМАЦІЯ_2 у 2017 році". Таким чином, оскаржений наказ № 246-к від 25 вересня 2017 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності виданий правомірно, а тому відсутні підстави для його скасування.

Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили з мотивів, зазначених у письмових запереченнях проти позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 25 вересня 2017 року за № 246-к позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено дисциплінарне стягнення "догана", за порушення ст. 216 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України (ст. 216 Виїзд офіцерів, прапорщиків, військовослужбовців, що проходять військову службу за контрактом, за межі гарнізону здійснюється з дозволу командира військової частини); п. 3 наказу Міністерства внутрішніх справ України № 149 від 02 березня 2016 року "Про затвердження Порядку виїзду військовослужбовців Державної прикордонної служби України в особистих справах за межі гарнізонів, ділянок відповідальності, де дислоковано орган, навчальний заклад, науково-дослідну установу, підрозділ (спеціального призначення) Державної прикордонної служби України" (п. 3 Виїзд військовослужбовців за межі відповідної області згідно з адміністративно-територіальним устроєм України, де дислоковано органи, підрозділи Держприкордонслужби, у позаслужбовий час, вихідні, святкові та неробочі дні в межах території України здійснюється: на підставі рапорту військовослужбовця з резолюцією керівника про дозвіл на виїзд, якщо інше не встановлено цим керівником, виходячи з особливостей обстановки, яка склалась на період виїзду в межах адміністративно-територіальних одиниць, та покладених на структурний підрозділ завдань); вимог п. 2.24 наказу начальника Чопського прикордонного загону від 22 грудня 2016 року № 1210-аг "Про організацію служби військ Чопського прикордонного загону у 2017 році" (п. 2.24 Порядок виїзду військовослужбовців за межі гарнізону здійснюється з дозволу начальника Чопського прикордонного загону на підставі рапорту), що виразилося у виїзді військовослужбовця за межі гарнізону 14 вересня 2017 року без надання дозволу начальника прикордонного загону.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що підставою для видання оскарженого наказу № 246-к від 25 вересня 2017 року слугувала службова записка заступника начальника відділу організації повсякденної діяльності штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_4 про притягнення до відповідальності старшини ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що вона самовільно без дозволу вибула за межі гарнізону до м. Львів, чим порушила вимоги п. 2.24 наказу начальника Чопського прикордонного загону від 22 грудня 2016 року № 1210-аг "Про організацію служби військ Чопського прикордонного загону у 2017 році".

Також судом встановлено, що 12 вересня 2017 року позивач на електронну адресу Чопського прикордонного загону направила рапорт про виїзд 14 вересня 2017 року до Львівського окружного адміністративного суду, разом з копією ухвали суду від 23 серпня 2017 року у справі за її позовом, які отримані черговим 12 вересня 2017 року в 14:55, що підтверджується скріншотом сторінки відправленого позивачем вказаного електронного листа. Крім того, того 13 вересня 2017 року позивач на адресу Чопського прикордонного загону скерувала оригінали зазначених вище документів та листок непрацездатності, що підтверджується описом вкладення до поштового відправлення та фіскальними чеками Закарпатської дирекції ПАТ «Укрпошта» ВПЗ у м. Мукачево. Також, позивач повідомляла про свій виїзд до м. Львів у телефонному режимі старшого зміни ОСОБА_2 .

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про дисциплінарний статут Збройних сил України " від 24 березня 1999 р. № 551-ХІV (далі Дисциплінарний статут) та Законом України "Про статут внутрішньої служби Збройних сил України" від 24 березня 1999 р. № 548 ХІV (далі Статут внутрішньої безпеки).

Відповідно до ч. 1 преамбули Дисциплінарного статуту цей статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Відповідно до ч. 2 преамбули Дисциплінарного статуту усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Відповідно до ч. 4 преамбули Дисциплінарного статуту дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Відповідно до ст. 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до ст. 51 Дисциплінарного статуту На сержантів (старшин) (крім військовослужбовців строкової військової служби), можуть бути накладені такі стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; е) пониження в посаді; є) пониження у військовому званні на один ступінь; ж) пониження у військовому званні на один ступінь з переведенням на нижчу посаду; з) позбавлення сержантського (старшинського) звання; и) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.

Згідно з ст. 216 Статуту внутрішньої безпеки військовослужбовці строкової служби у вільний від занять та робіт час мають право вільно переміщатися по території військової частини, а під час звільнення - і в межах гарнізону. Виїзд офіцерів, прапорщиків (мічманів), військовослужбовців, що проходять військову службу за контрактом, за межі гарнізону здійснюється з дозволу командира військової частини. Виїзд військовослужбовців строкової служби за межі гарнізону (за винятком випадків відбуття у відпустку або відрядження) забороняється.

Крім того, відповідно до п.3 Порядку виїзду військовослужбовців Державної прикордонної служби України в особистих справах за межі гарнізонів, ділянок відповідальності, де дислоковано орган, навчальний заклад, науково-дослідну установу, підрозділ (спеціального призначення) Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ № 149 від 02 березня 2016 року, виїзд військовослужбовців за межі відповідної області згідно з адміністративно-територіальним устроєм України, де дислоковано органи, підрозділи Держприкордонслужби, у позаслужбовий час, вихідні, святкові та неробочі дні в межах території України здійснюється: на підставі рапорту військовослужбовця з резолюцією керівника про дозвіл на виїзд, якщо інше не встановлено цим керівником, виходячи з особливостей обстановки, яка склалась на період виїзду в межах адміністративно-територіальних одиниць, та покладених на структурний підрозділ завдань; у разі потреби термінового виїзду в межах України, крім випадків виїзду до тимчасово окупованої (неконтрольованої) території України (через сімейні обставини або з інших поважних причин), якщо неможливо подати рапорт, - на підставі усного дозволу керівника структурного підрозділу.

У судовому засіданні, факт повідомлення позивачем про її виїзд 14 вересня 2017 року до Львівського окружного адміністративного суду не заперечувався представниками відповідача.

Разом з тим, проаналізувавши норми ст. 216 Статуту внутрішньої безпеки та п. 3 Порядку виїзду військовослужбовців Державної прикордонної служби України, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , як військовослужбовець, що проходить військову службу за контрактом, перед виїздом за межі гарнізону у зв`язку з участю у судовому засіданні в Львівському окружному адміністративному суді мала доповісти своєму командиру та отримати його згоду.

Однак, як встановлено судом та вбачається з пояснень самого позивача, вона не отримувала дозволу на вибуття за межі гарнізону 14 вересня 2017 року ні в усній, ні в письмовій формі.

Враховуючи вищенаведене та у зв`язку із порушенням позивачем вимог ст. 216 Статуту внутрішньої служби, п. 3 Порядку виїзду військовослужбовців Державної прикордонної служби України в особистих справах за межі гарнізонів, ділянок відповідальності, де дислоковано орган, навчальний заклад, науково-дослідну установу, підрозділ (спеціального призначення) Державної прикордонної служби України, п.2.24 наказу начальника Чопського прикордонного загону від 22 грудня 2016 року № 1210-аг "Про організацію служби військ Чопського прикордонного загону у 2017 році", що полягало у виїзді позивача за межі гарнізону 14 вересня 2017 року без надання дозволу начальника прикордонного загону до позивача правомірно застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Судом спростовуються доводи позивача про порушення порядку накладення на неї дисциплінарного стягнення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 8 Дисциплінарного статуту командири, посади яких у цьому Статуті не визначені, користуються дисциплінарною владою щодо підлеглих військовослужбовців згідно з військовим званням, передбаченим їх посадою, зокрема, полковник (капітан 1 рангу) - владою командира полку (корабля 1 рангу) (п. "є " вказаної статті).

Враховуючи те, що посадою начальника Чопського прикордонного загону передбачено військове звання "полковник" начальник Чопського прикордонного загону користується дисциплінарною владою передбаченою Дисциплінарним статутом Збройних сил для "Командиру полку (корабля 1 рангу) ".

Крім того, відповідно до п. 9 Положення про орган охорони державного кордону Державної прикордонної служби України, затвердженого Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 15 лютого 2005 року за № 116 начальник органу охорони державного кордону користується дисциплінарними правами командира полку.

Права начальника Чопського прикордонного загону (командир полку (корабля 1 рангу), бригади) накладати дисциплінарні стягнення на підлеглих прапорщиків (старшин) визначені в ст. 59 Дисциплінарного статуту, а саме: а) робити зауваження, оголошувати догану та сувору догану.

Відповідно до ст. 84 дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

З аналізу вказаної норми вбачається, що вона визначає право командира ініціювати проведення службового розслідування перед накладенням дисциплінарного стягнення на підлеглого військовослужбовця, проте не зобов`язує його.

Крім того, відповідно до п. 29 "Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України ", затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14 лютого 2005 року № 111 накладення на військовослужбовців дисциплінарних стягнень: "попередження про неповну службову відповідність", "пониження в посаді", "пониження у військовому званні на один ступінь", "пониження у військовому званні на один ступінь з переведенням на нижчу посаду", "позбавлення сержантського (старшинського) звання", "позбавлення військового звання", "звільнення з військової служби за службовою невідповідністю" без проведення службового розслідування забороняється.

Отже, з огляду на вищенаведене, при накладенні на підлеглого військовослужбовця у військовому званні "старшина" дисциплінарного стягнення у вигляді "догани" начальник прикордонного загону не мав обов`язку ініціювати проведення службового розслідування, а тільки таке виключне право.

Крім того суд констатує, що підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення дисципліни. Для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення. Вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення (в даному випадку - начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що з урахуванням наявності дисциплінарного проступку та вини, не можливо враховувати тяжкість провини та інші обставини, оскільки це означало б позбавлення можливості застосувати стягнення за наявності порушення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 03 лютого 2011 року у справі № К-3741/08.

Таким чином, враховуючи той факт, що в діях позивача були зафіксовані самі факти дисциплінарних правопорушень, суд констатує, що прийняття рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності здійснено з дотриманням норм законодавства.

Доводи позивача про те, що на момент винесення оскарженого наказу вона перебувала на лікарняному, спростовуються наявною у матеріалах справи копією листка непрацездатності з якої вбачається, що позивач перебувала на лікарняному до 13 вересня 2017 року включно. Наказ про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності винесено 25 вересня 2017 року, тобто вже після виходу позивача на роботу. Інших доказів перебування позивача на лікарняному суду не надано.

Згідно з вимогами статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищенаведене, та порушення позивачем вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Порядку виїзду військовослужбовців Державної прикордонної служби України в особистих справах за межі гарнізонів, ділянок відповідальності, де дислоковано орган, навчальний заклад, науково-дослідну установу, підрозділ (спеціального призначення) Державної прикордонної служби України, а саме виїзд за межі військового гарнізону без отриманого дозволу начальника прикордонного загону (що знайшло підтвердження при розгляді справи), суд доходить висновку, що начальником Чопського прикордонного загону правомірно видано наказ № 246-к від 25 вересня 2017 року та притягнуто ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. У зв`язку з цим підстави для скасування оскарженого наказу відсутні, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 94 КАС України та в зв`язку з відсутністю судових витрат відповідача, судові витрати у справі не стягуються та за рахунок бюджету не компенсуються.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 71, 86, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення відмовити.

2. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд в порядку та строки, встановлені ст. 186 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України протягом десяти днів з дня отримання її копії (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

СуддяН.Д. Маєцька