Справа № 725/3477/17
Суддя: Войтун О. Б.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/3477/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2017 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого - судді: Войтуна О.Б.,

при секретарях: Корнейчук ТО., Сорокан М.М.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача: Управління патрульної поліції у м. Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови серії АР №653950 від 27.07.2017 року про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017 року ОСОБА_2 в інтересах позивача звернулась до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що постановою інспектора роти №2 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенанта поліції ОСОБА_3 серії АР №653950 від 27.07.2017 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді в сумі 425 грн. Вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню, а дії відповідача щодо її винесення визнанню незаконними, оскільки підстави її винесення не відповідають дійсним обставинам справи та працівником поліції було допущено ряд процесуальних порушень, що в сукупності виключає наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Посилалась на те, що підставою зупинки транспортного засобу позивача відповідач назвав порушення ним п. 2.9д) ПДР України, вказавши на те, що ОСОБА_1 під час керування автомобілем розмовляв по мобільному телефону, проте на вимогу позивача не надав доказів, які б підтверджували дану обставину, при цьому інспектор поліції поводив себе зухвало, не забезпечив йому можливість реалізувати усі передбачені ст. 268 КУпАП права, зокрема надати письмові пояснення, ознайомитись з доказами, перенести розгляд справи, скористатись послугами спеціаліста в галузі права, не склав протокол про адміністративне правопорушення, хоча позивач заперечував свою вину. Крім того, зазначала, що камера, яка знаходилась на одязі відповідача та вказана в оскаржуваній постанові не зафіксувала факту правопорушення, а відеозапис був перерваний, при цьому на відеоматеріал, який був відзнятий бодікамерою іншого поліцейського №076 оскаржувана постанова посилань не містить.

Також, в обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що у позивача є звичка тримати руку біля голови, що може створювати враження про те, що він розмовляє по телефону, проте у час та місці вказаному в оскаржуваній постанові, він по телефону не розмовляв, що підтверджується відповідними роздруківками здійснених вхідних та вихідних дзвінків з його телефону, при цьому дану обставину також можу підтвердити свідок, який їхав в якості пасажира разом з ОСОБА_1

Враховуючи вище викладене, посилаючись на норми права, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати дії відповідача щодо складання постанови АР №653950 від 27.07.2017 року незаконними; визнати постанову АР №653950 від 27.07.2017 року незаконною та скасувати; провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В судовому засіданні позивача та його представник позов підтримали та просили задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві, додаткових обґрунтувань до адміністративного позову та додаткових письмових пояснень, які містяться в матеріалах справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Від представника УПП в м.Чернівці до суду надійшли письмові заперечення проти позову, в яких останній вказує на те, що відповідачем та його напарницею інспектором Харена А.М. під час патрулювання було вивалено, що водій автомобіля марки «Suzuki Liana» д.н.з. СЕ3995Вм в м.Чернівці по вул. Руській, 75 під час руху розмовляв по телефону, чим порушив ПДР України. Після чого транспортний засіб було зупинено, поліцейський належним чином представився водію, поінформував останнього про порушення ним ПДР України, попросив предявити необхідні документи та при розгляді справи про адміністративне правопорушення розяснив позивачу права передбачені ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України. Приймаючи рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, інспектором УПП в м. Чернівці були зясовані всі обставини вчиненого правопорушення, надано оцінку доказам та прийнято законне і обґрунтоване рішення на місці зупинки транспортного засобу, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що у час та місці вказаних в оскаржуваній постанові, він їхав в якості пасажира разом з позивачем, при цьому на момент зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не розмовляв по телефону, при цьому у нього є звичка підпирати бороду рукою.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, покази свідка, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 129 Конституції України, ст. 11 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а якщо особа без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів, суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, судом встановлено, що 27.07.2017 року інспектором роти №2 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесено постанову серії АР №653950 відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність зокрема за користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 27.07.2017 року о 19 год. 10 хв. в м.Чернівці по вул. Руській, 75 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, користувався засобом звязку, а саме мобільним телефоном, тримаючи його в руці.

У відповідності до вимог п. 2.9 д) ПДР України водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Так, з оглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського СЕ00080, який вказаний в оскаржуваній постанові як доказ вини ОСОБА_1, не вбачається фіксації безпосереднього факту розмови ОСОБА_1 по телефону під час руху транспортного засобу, натомість на даному відеозаписі відеозйомка розпочата з моменту зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_5

Крім того, не зафіксований факт порушення вимог п. 2.9д) ПДР України також на переглянутому в судовому засіданні відеозаписі з бодікамери поліцейського №00074.

Відповідно до розяснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

Разом з тим, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки не містить доказів на яких ґрунтується висновок про порушення ОСОБА_1 п. 2.(д) ПДР України та мотивів відхилення доводів на які посилається позивач про те, що він не розмовляв по телефону під час руху транспортного засобу, а лише підпирав підборіддя рукою, що є його звичкою. Такі пояснення позивача підтверджує також допитаний в судовому засіданні свідок.

Отже, відповідачем, як субєктом владних повноважень, на якого покладається обовязок доказування у справах щодо оскарження його дій та рішень, не надано суду належних та достатніх доказів на спростування доводів позивача, у звязку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно ст.162 КАС України, в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 122, 222, 283, 284 КУпАП , ст.ст.2,6, 8, 9, 10, 11, 69,70, 71, 72, 79, 86, 122, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії інспектора роти №2 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо складання постанови серії АР №653950 про адміністративне правопорушення від 27 липня 2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за порушення ст.122 ч.2 КУпАГІ не законними.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №653950 від 27 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАІІ та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Провадження по справі закрити у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_6 О. Б.