Справа № 445/1774/17
Суддя: Кіпчарський О. М.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 445/1774/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

секретаря судового засідання Притули І.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Чепіля М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новосілківської сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Новосілківської сільської ради Золочівського району Львівської області, яким просить визнати протиправною відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, скасувати рішення відповідача №137 від 29.09.2017 року щодо відмови у задоволенні заяви позивача про виділення йому земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву про виділення такої ділянки. В обґрунтування адміністративного позову зазначає, що є учасником бойових дій, брав участь в проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. 13.09.2017 року звернувся із заявою до відповідача про виділення йому земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, до заяви надав перелік усіх необхідних документів. Оскаржуваним рішенням у задоволенні заяви було відмовлено, з мотивів, що на території сільської ради він не проживає та не зареєстрований. Вважає таку відмову неправомірною, просить зобов'язати відповідача повторно розглянути раніше подану заяву про виділення земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просить такі задовольнити, надав пояснення аналогічні доводам адміністративного позову.

Представник відповідача сільський голова Новосілківської сільської ради Золочівського району Львівської області в судовому засіданні проти вимог адміністративного позову не заперечив. Пояснив, що оскаржуване рішення прийнято депутатами сільської ради, як сільський голова він впливу на них не має. У вирішенні спору покликається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вказано позивачем та стверджується матеріалами справи, останній 13.09.2017 року звернувся до відповідача з заявою про виділення йому земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Новосілківської сільської ради Золочівського району Львівської області.

Рішенням Новосілківської сільської ради Золочівського району Львівської області № 137 від 29.09.2017 року у задоволенні заяви позивача відмовлено, оскільки такий не є мешканцем сіл, що відносяться до території ради.

Як вбачається із копії кадастрової карти, на території Новосілківської сільської ради Золочівського району Львівської області наявні вільні ділянки, на карті такі не відмічені, як ділянки, що передані у власність чи оренду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 13,14 Конституції України, земля є об'єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до ч.1ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»,міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах, функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно ст.12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання з регулювання земельних відносин.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6, 7 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, Земельний кодекс України визначає чіткий перелік підстав для відмови особі у виділенні земельної ділянки та наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, при цьому зобов'язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування, у випадках ухвалення рішення про відмову в наданні такого дозволу, належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Як вбачається із копії посвідчення серії НОМЕР_1 та довідки про участь в АТО, позивач є учасником бойових дій, брав участь в проведенні антитерористичної операції в районі м. Маріуполь Донецької області.

Із тексту оскаржуваного рішення вбачається, що таке не є вмотивованим, причина відмови у виділенні земельної ділянки у рішенні не вказана.

Водночас, із витягу з протоколу засідання сільської ради від 29.09.2017 року, встановлено, що депутати сільської ради відмовились підтримувати рішення про виділення позивачу земельної ділянки, оскільки такий не проживає на території Новосілківської сільської ради, в селі є інші особи, які зараз перебувають в зоні АТО, а тому першочергово земельними ділянками слід забезпечити їх.

Суд звертає увагу, що чинним законодавством не передбачено такої причини відмови у виділенні земельної ділянки, як не проживання особи, що бажає отримати земельну ділянку на території того чи іншого населеного пункту чи пріоритетність виділення земельних ділянок мешканцям сіл в порівнянні з іншими особами.

Доказів того, що на території сільської ради немає вільних земельних ділянок, відповідачем не надано. Більше того, кадастрова карта території села свідчить про те, що вільні ділянки є.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності ч.1 ст.72 КАС України, основний зміст принципу змагальності у адміністративному судочинстві полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, з огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення порушено вимоги законодавства та відмовлено позивачу у виділенні земельної ділянки з підстав, що не передбачені Законом, а тому заявлений адміністративний позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 2, 17-19, 70, 71, 86, 160-163, 167 КАС України, ст. 118, 122, 123 ЗК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 до Новосілківської сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії та рішення № 137 від 29.09.2017 року Новосілківської сільської ради Золочівського району Львівської області про відмову у виділенні ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Рішення Новосілківської сільської ради Золочівського району Львівської області № 137 від 29.09.2017 року про відмову у виділенні ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства - скасувати.

Зобов'язати Новосілківську сільську раду Золочівського району Львівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо виділення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Постанова може бути оскаржена, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом десяти днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Золочівський районний суд Львівської області.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 24 листопада 2017 року.

Суддя О. М. Кіпчарський