Справа № 820/4850/16
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
22 листопада 2017 р. № 820/4850/16
Харківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Старосєльцевої О.В., суддів: Панченко О.В., Тітова О.М.,
за участі секретаря судового засідання - Цабеки К.Є,
представника заявника - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції у м. Харкові, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області про визнання незаконним звільнення, визнання протиправним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
Заявник, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просив: винести додаткове рішення суду із зазначенням суми стягнення коштів за час вимушеного прогулу щодо рішення від 21.11.2016 року по справі №820/4850/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 про визнання незаконним звільнення, визнання протиправним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; виправити помилку, допущену при оформленні виконавчого листа по справі №820/4850/16.
В обґрунтування заяви зазначив, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 21.11.2016 року адміністративний позов задоволено. Визнано незаконним звільнення капітана поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_2) командира роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Харкові. Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 01.09.2016 року №220 о/с про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_2) командира роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Харкові. Поновлено ОСОБА_1 на посаді командира роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Харкові. Стягнуто на користь ОСОБА_1 з Департаменту патрульної служби Національної поліції України середній заробіток за час вимушеного прогулу. Разом з тим, позивач зазначив, що дане рішення в частині стягнення на користь ОСОБА_1 з Департаменту патрульної служби Національної поліції України середнього заробітку за час вимушеного прогулу станом на 26.09.2017 року не виконано, оскільки в резолютивній частині постанови та у виконавчому листі не зазначена сума, яку необхідно стягнути. Крім того, зазначив, що неодноразово звертався до Департаменту патрульної служби із заявами про надання відповідного розрахунку заробітної плати за час вимушеного прогулу, однак позивачу було відмовлено у наданні такої відповіді. За таких підстав просив заяву задовольнити.
Представники Управління патрульної поліції у м. Харкові, третьої особи: Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області до судового засідання не прибули, про дату, час, місце розгляду справи були належним чином повідомленні.
Представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до судового засідання не прибув, надав клопотання про розгляд заяви про винесення додаткової постанови за його відсутності.
Дослідивши обставини, викладені в заяві щодо винесення додаткового судового рішення, суд зазначає наступне.
За матеріалами справи судом встановлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 21.11.2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції у м. Харкові, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області про визнання незаконним звільнення, визнання протиправним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено. Визнано незаконним звільнення капітана поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_2) командира роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Харкові. Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 01.09.2016 року №220 о/с про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_2) командира роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Харкові. Поновлено ОСОБА_1 на посаді командира роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Харкові. Стягнуто на користь ОСОБА_1 з Департаменту патрульної служби Національної поліції України середній заробіток за час вимушеного прогулу. Постанову суду звернуто до негайного виконання в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в межах суми стягнення за один місяць.
Дана постанова набрала законної сили 19.12.2016 року.
Після набрання постановою законної сили, позивачем 22.12.2016 р. отримано виконавчий лист про стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, який було пред'явлено до виконання до ГУ ДКСУ в Київській області.
У свою чергу, вказаний виконавчий лист було повернуто ОСОБА_1 казначейським органом, оскільки останній не відповідав вимогам Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, не зазначена сума коштів середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
З матеріалів справи вбачається, що капітана поліції ОСОБА_1 відповідно до витягу з наказу департаменту патрульної поліції від 05.12.2016 року №33 о/с поновлено на посаді командира роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції, з 01.09.2016 року, встановивши посадовий оклад згідно штату з 06.12.2016 року.
Із резолютивної частини постанови Харківського окружного адміністративного суду від 21.11.2016 р. по справі №820/4850/16 встановлено, що судом стягнуто на користь ОСОБА_1 з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу, проте, не визначено, яку саме суму необхідно стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача, що і стало підставою для звернення позивача до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.
Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного України "Про судове рішення в адміністративній справі" №7 від 20.05.2013р. передбачено, що за правилами ст. 168 КАС України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених ч.1 ст. 168 КАС України.
Отже, наведеними приписами передбачено право суду, що ухвалив судове рішення, за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи, постановити додаткове рішення, зокрема, у випадку, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, не було ухвалено рішення.
Вирішуючи питання щодо суми середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року (далі - Порядок).
Суд зазначає, що з урахуванням цих норм, зокрема, абз. 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто що передують дню звільнення працівника з роботи.
Таким чином, враховуючи, що звільнення позивача відбулось 01.09.2016 року середнє грошове забезпечення повинно обчислюватися з виплат, отриманих ним за попередні два місяці служби, а саме за липень 2016 року (10.152,28 грн) і серпень 2016 року (10.152,28 грн), на підставі наданої під час розгляду справи довідки про доходи, виданої Головним управлінням Національної поліції України в Харківській області, яка наявна в матеріалах справи (а.с.50).
Відповідно до п. 5 розділу IV Порядку, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період.
Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8 Порядку).
Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарних місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку).
Частинами 3, 4 та 5 статті 91 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що для поліцейських установлюється п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які готують поліцейських, - шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем. Вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всіх поліцейських, крім залучених до виконання службових обов'язків. Поліцейським, які виконували службові обов'язки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у змінному режимі, відповідний час для відпочинку в порядку компенсації надається протягом двох наступних місяців.
Таким чином, середньоденне грошове забезпечення позивача складає 461,47 грн.. (10.152,28+10.152,28): 44 робочих дні).
Згідно ч. 2 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію", порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Суд зазначає, що Законом України "Про Національну поліцію", а також нормативно-правовими актами, що прийняті на його виконання, не визначено про те, що при застосуванні положень п. 8 розділу ІІІ Порядку при визначенні суми середньоденного грошового забезпечення поліцейського в алгоритмі розрахунку слід застосовувати календарні дні, а не фактично відпрацьовані робочі дні.
Вимога ОСОБА_1 щодо виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу по момент фактичного поновлення останнього на роботі, а саме до 05.12.2016 року, не може бути задоволено судом, оскільки додаткове судове рішення приймається судом в межах розгляду даної адміністративної справи, тобто по день ухвалення судового рішення.
Виплата грошового забезпечення з моменту постановлення судового рішення (21.11.2017 року) по день поновлення ОСОБА_1 на посаді (05.12.2016 року) не була предметом розгляду під час ухвалення рішення суду по суті позовних вимог, а, отже, не може бути предметом розгляду при винесенні додаткового судового рішення.
При цьому суд зазначає, що згідно постанови суду від 21.11.2017 року вимога в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 звернута до негайного виконання.
Отже, суд дійшов висновку, що є підстави, передбачені ст. 168 КАС України, для задоволення поданої заяви щодо винесення додаткового судового рішення щодо стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в частині за період з 01.09.2016 р. по 20.11.2016 р. включно.
У зв'язку з чим підлягає стягненню з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 01.09.2016 р. по 20.11.2016 р. включно в сумі 25.842,32 грн. (56 дні х 461,47 грн.) . з відрахуванням обов'язкових податків, платежів, зборів.
При цьому, суд зазначає, що відповідальність за своєчасне перерахування до відповідних органів утримань та нарахувань на заробітну плату несе роботодавець.
На підставі викладеного керуючись ст. ст. 94, 128, 168, 186, 254 КАС України, суд , -
Заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції у м. Харкові, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області про визнання незаконним звільнення, визнання протиправним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.
В іншій частині заяву залишити без задоволення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 24.11.2017 року.

Суддя Старосєльцева О.В.

Судді Панченко О.В.

Тітов О.М.