Справа № 813/3991/17
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

22 листопада 2017 року № 813/3991/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді Гулкевич І.З.

секретар судового засідання Іванес Х.О.

за участю : позивача ОСОБА_1, представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4. представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у попередньому судовому засіданні у м. Львові клопотання позивача щодо визнання поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, третя особа ОСОБА_6 про визнання протиправним наказу,-

ВСТАНОВИВ :

До Львівського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, третя особа ОСОБА_6 про визнання протиправним наказу управління юстиції №10-к від 02.02.1993 року в частині допуску ОСОБА_6 до виконання службових обовязків судді Шевченківського районного суду м. Львова.

Крім цього, у прохальній частині позовної заяви викладене прохання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду із позовом поважними з покликанням на те, що про оскаржуваний наказ дізналась після його отримання на підставі виконавчого листа від 04 вересня 2017 року.

Позивач та представники позивача в попередньому судовому засіданні повністю підтримали заявлене прохання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду із позовом, просили задовольнити в повному обсягу.

Представник відповідача в попередньому судовому засіданні щодо питання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду із вищезазначеним позовом заперечив.

Представник третьої особи в попередньому судовому засіданні щодо питання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду із вищезазначеним позовом заперечив, оскільки інформація про призначення суддів є загальновідома, відтак просив адміністративний позов залишити без розгляду.

Вирішуючи питання про визнання поважними причин пропуску строку звернення позивачем із вищезазначеним позовом суд керується наступним.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків в судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльності), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Поважність причин пропуску строку звернення до суду суд оцінює у кожному конкретному випадку з метою визначення правових наслідків. Так, поважними причинами можуть бути визнані: захворювання, що перешкоджає звернутись до суду, відрядження, несвоєчасне отримання оскаржуваного рішення, тощо.

Відповідно до ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала. Тобто, внаслідок пропущення строків звернення до адміністративного суду для позивача наступають негативні юридичні наслідки.

Суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними (п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Судом з матеріалів справи встановлено, що відповідно до відповіді Шевченківського районного суду м. Львова, позивачу надано інформацію про те, що у 1993 році ОСОБА_6 був призначений суддею Шевченківського районного суду м. Львова терміном на 10 років.

Не погодившись із вказаною відповідю позивач звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Шевченківського районного суду м. Львова про визнання протиправної відмови Шевченківського районного суду м. Львова у наданні інформації на запит від 05.10.2016 р, а саме копії наказу про призначення на посаду судді Кавацюка В.І.; зобовязати Шевченківський районний суд м. Львова надати копію наказу про призначення на посаду судді Кавацюка В.І. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25.04.2017 р вищезазначені позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.08.2017 року залишено без змін постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.04.2017 р.

04 вересня 2017 року ОСОБА_1 видано виконавчий лист по вказаній справі.

Позивач зазначає, що саме до отримання копії наказу згідно виконавчого листа від 04 вересня 2017 року вона не мала змоги звернутись до суду, однак з такими твердженнями позивача суд не погоджується, виходячи з наступного.

В матеріалах справи наявні рішення в цивільній справі № 2-79/11 від 06 травня 2014 року винесене ОСОБА_6 яким:

Первісний позов ПАТ «Ірокс» до ОСОБА_7, третіх осіб без самостійних вимог Обласного комунального підприємства ЛОР БТІ та ЕО», ТзОВ «Галичбудмонтаж», ПАТ «Персенківка» про розірвання договору пайової участі у будівництві житла задоволено повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_7 до ПАТ «Ірокс» про розірвання договору пайової участі у будівництві житла, відшкодування вартості житла та моральної шкоди задоволено частково.

Розірвано договір №1/2 пайової участі у будівництві житла, який був укладений 05.06.2003 року між ЗАТ «Ірокс» та ОСОБА_8

Стягнено з ПАТ «Ірокс» в користь ОСОБА_8 680, 00 грн. внесених в якості оплати вартості квартири.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_8 відмовлено у звязку з їх безпідставністю.

У задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ПАТ «Ірокс» про визнання права власності на квартиру та відповідне зменшення купівельної вартості товару і послуг відмовлено у зв`язку з їх бехпідставністю.

Зустрічний позов ПАТ «Ірокс» до ОСОБА_1 про розірвання договору підряду у будівництві житла задоволено повністю.

Розірвано договір № 02 підряду у будівництві житла, який був укладений 06.06.2008 року між ЗАТ «Ірокс» та ОСОБА_1

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ПАТ «Ірокс» 54,00 грн. витрат по оплаті судового збору і на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

Позов ПАТ «Персенківка» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про виселення без надання іншого жилого приміщення задоволено повністю.

Виселено ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10 з квартири АДРЕСА_1 без надання жилого приміщення.

Стягнено з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10 солідарно в користь ПАТ «Персенківка» 107,30 грн. витрат по оплаті судового збору.

Станом на час розгляду адміністративної справи № 813/3991/17, рішення Шевченківського суду міста Львова у цивільній справі № 2-79/11 набрало законної сили.

Також в матеріалах справи наявна відповідь Шевченківського районного суду м. Львова від 06.10.2016 р, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.04.2017 р, з вказаних документів випливає, що позивач була обізнана про те, що ОСОБА_6 є суддею, призначений з 1993 року, а відтак про сам факт існування наказу про призначення ОСОБА_6 суддею, позивачу також було відомо.

Також суд наголошує, що позивач не навела підстав та не надала будь-яких доказів того, чим вказаний наказ від 02.02.1993 року №10-к порушує її права.

Суд зазначає, що відомості щодо призначення на посаду судді є загальновідомою інформацію, і позивач не міг про неї не знати.

Слід зазначити, що ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права" ( рішення від 4 грудня 1995 року у справі Белле проти Франції (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).

В той же час, позивачем не зазначено та з матеріалів справи не встановлено обставин, що заважали б позивачу та могли бути обєктивними перешкодами для звернення до Львівського окружного адміністративного суду за захистом своїх прав та інтересів у передбачений законом строк.

Оскільки позивач звернувся до суду лише 02.11.2017 року, тобто з пропуском шестимісячного строку для звернення до суду з даним позовом, суд вважає клопотання позивача про визнання поважними причин строку звернення до суду з адміністративним позовом не обгрунтованим.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до переконання про те, що позивач мав можливість у встановлені законом строки звернутися з позовом до суду. Отже, строк звернення до суду пропущено з причин, які виникли з волі позивача, та не є поважними.

Позивачем подано позовну заяву з пропуском строку звернення до адміністративного суду без подання доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, тому суд не має підстав вважати, що позивач пропустив шестимісячний строк для подання даного позову з поважних причин.

З урахуванням наведених вище обставин, та того, що відсутні будь-які докази поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст. 99,100, 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача щодо визнання поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, третя особа ОСОБА_6 про визнання протиправним наказу - залишити без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Гулкевич І.З.