Справа № 263/14649/17
Суддя: Кулик С. В.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2017 року суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Кулик С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області, в якому просив визнати дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» неправомірними, скасувати рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області № 125 від 06.10.2017 року про відмову у переведенні на пенсію за вислугу років та зобов`язати нарахувати пенсію за вислугу років. Свої вимоги мотивував тим, що у період з 15.05.1981 р. по 01.03.1982 р. він проходив службу (брав участь у бойових діях) на території Демократичної Республіки Афганістан, що становить 9 місяців 16 днів, та перебував на лікуванні з 01.03.1982 р. по 30.06.1982 р., що становить 3 місяці 29 днів, тобто у загальному розмірі 1 рік 1 місяць 15 днів, які за пільговим (кратним) перерахунком, передбаченим п. 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393, повинні були бути враховані відповідачем до стажу роботи у розмірі 3 роки 4 місяці 15 днів. Таким, чином його загальний стаж на дату звернення до відповідача про переведення його на пенсію за вислугу років на підставі ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» становить 23 роки 04 місяці 04 дні із врахуванням: на посадах прокурорів -19 років 01 місяць 11 днів; військова служба -10 місяців 09 днів (із розрахунку 1:1); військова служба в Демократичній Республіці Афганістан - 03 роки 04 місяці 15 днів (із розрахунку 1:3, тобто: 01 рік 01 місяць 15 днів х 3). У зв`язку з наведеним вважає, що відповідачем порушене його право щодо переведення на пенсії за вислугу років, а відповідне рішення відповідача № 125 від 06.10.2017 року є неправомірним та підлягає скасуванню.

Позивач у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання надала письмові заперечення проти позову, в яких зазначила, згідно наданих ОСОБА_1 документів стаж роботи останнього на посадах прокурорів складає 19 років 1 місяць 11 днів, стаж роботи за вислугу років складає 21 рік 1 місяць 27 днів, що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», у зв`язку з чим позивачеві було правомірно відмовлено у переведенні з пенсії за віком, призначеної згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за вислугу років згідно Закону України « Про прокуратуру». На підставі викладеного просили відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Факт участі позивача ОСОБА_1 у бойових діях на території Демократичної республіки Афганістан з 15 травня 1981 року по 01 березня 1982 року підтверджується довідкою Центрального архіву МО РФ 22 липня 2016 року, та факт лікування захворювання позивача під час участі у бойових діях у період з 01 березня 1982 року по 30 червня 1982 року підтверджується записом у воєнному квитку НОМЕР_1 , виданому Тельманівським районним воєнним комісаріатом Донецької області 27.10.1980 р.

Згідно довідки прокуратури Донецької області про стаж роботи в органах прокуратури №11/1275 від 29.09.2017 станом на 29.09.2017 наявний стаж роботи позивача в органах прокуратури складає 19 років 01 місяць 11 днів.

Рішенням Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області від 06.10.2017р. № 125 позивачу відмовлено в переведенні з пенсії за віком, призначеної згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за вислугою років згідно Закону України « Про прокуратуру» через недостатність стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років згідно з вимогами ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697 від 14.10.2014 прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Згідно з ч. 6 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697 від 14.10.2014 року до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Національній академії прокуратури України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Законодавство колишнього СРСР і чинне законодавство України передбачають зарахування періоду проходження військової служби до різних видів трудового стажу, а також пільгове (кратне) обчислення цього періоду військовослужбовцям, які за рішенням Уряду СРСР проходили військову службу в державах, де в той час велися бойові дії, для зарахування до стажу роботи, що дає право на призначення та отримання різних видів пенсій і соціальних виплат.

Зокрема, Законом СРСР «Про загальний військовий обов`язок» від 12 липня 1967 року № 1950-VII і Положенням про пільги для військовослужбовців, військовозобов`язаних, осіб, звільнених з військової служби у відставку, та їх сімей, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 17 лютого 1981 року № 193, було передбачено зарахування часу перебування громадян на дійсній військовій службі у Збройних Силах СРСР до загального трудового стажу, безперервного трудового стажу та стажу роботи за спеціальністю.

Спільною постановою Центрального Комітету КПРС та Ради Міністрів СРСР «Про пільги військовослужбовцям, робітникам та службовцям, що знаходяться у складі обмеженого контингенту радянських військ на території Демократичної Республіки Афганістан, та їхнім сім`ям» від 17 січня 1983 року № 59-27 було передбачено зарахування до вислуги років для призначення пенсії, один місяць служби за три місяці часу служби на території Демократичної Республіки Афганістан військовослужбовцям, що прослужили встановлений строк служби в цій країні, а тим, хто отримав поранення, контузії, каліцтво або захворювання - незалежно від строку служби, і часу безперервного перебування у зв`язку з цим на лікуванні в лікувальних закладах.

Постановою Верховної Ради України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» від 12 вересня 1991 року № 1545-ХІІ встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

У частині 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII зазначено, що час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII передбачено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Згідно зі статтею 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів). Перелік таких держав, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.

Як зазначено у пункті 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 8 лютого 1994 року № 63 та затвердженому нею Переліку держав і періодів бойових дій на їх території, бойові дії в Афганістані, під час яких йому надавалася допомога за участю військовослужбовців Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу і військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ проходили в період із квітня 1978 року по грудень 1989 року.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393 до вислуги років зараховується, зокрема, дійсна військова служба у Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

У пункті 3 цієї постанови передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що закони і нормативно-правові акти України, які регулюють пільговий порядок обчислення періоду проходження військовослужбовцями за рішенням Уряду колишнього СРСР військової служби в Демократичній Республіці Афганістан для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення пенсій та соціальних виплат, не є рівноцінною заміною відповідного законодавства колишнього СРСР.

Визначальною підставою у вирішенні питання про можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право прокурорам і слідчим на пенсію за вислугою років є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певних категорій для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, щомісячного грошового утримання чи інших соціальних виплат. Основними актами, на підставі яких здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Закон України «Про прокуратуру».

Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугою років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена, зокрема: спільною постановою Центрального Комітету КПРС і Ради Міністрів СРСР «Про пільги військовослужбовцям, робітникам та службовцям, що знаходяться у складі обмеженого контингенту радянських військ на території Демократичної Республіки Афганістан, та їхнім сім`ям», Законом України «Про пенсійне забезпечення», постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»), Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» тощо.

Таким чином, до актів правового регулювання умов та порядку призначення прокурорам і слідчим пенсій за вислугою років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

У зв`язку з викладеним доводи відповідача, наведені у запереченнях на адміністративний позов, спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та наведеними нормами права.

За таких обставин суд прийшов до висновку про протиправність дій Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області щодо відмови позивачу у переведенні на пенсію за вислугу років; скасування рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області № 125 від 06.10.2017 року про відмову у переведенні на пенсію за вислугу років та зобов`язання нарахувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно ст.. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Керуючись ст. ст. 2, 6 - 14, 17, 18, 19, 49, 159-163, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за вислугу років.

Скасувати рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області № 125 від 06.10.2017 року про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за вислугу років.

Зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697 від 14.10.2014 року.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя С.В.Кулик