Справа № 464/5005/17
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 рокуЛьвів№876/10145/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Костіва М.В.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Сихівської районної державної адміністрації Львівської міської ради на постанову Сихівського районного суду міста Львова від 13 вересня 2017 року у справі №464/5005/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Сихівської районної державної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому просить постанову адміністративної комісії при Сихівській районній адміністрації Львівської міської ради №3 від 15 січня 2015 року визнати протиправною та скасувати.

Постановою Сихівського районного суду міста Львова від 13 вересня 2017 року позов задоволено. Визнати незаконною і скасувати постанову адміністративної комісії при Сихівській районній адміністрації м. Львова №3 від 15 січня 2015 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 у виді штрафу у розмірі 34 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 150 КУАП.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному зясуванні судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема доводи апелянта зводяться до того, що позивачем вчинено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 150 КУпАП, що підтверджується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення та витягом з протоколу про засідання міжвідомчої комісії. Крім того, адміністративний штраф позивачем сплачено. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі,просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Позивач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. 15 січня 2015 року адміністративною комісією при Сихівській районній адміністрації м.Львова винесено постанову за №3, якою на позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.150 КУАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 34 грн.

Даною постановою встановлено, що позивач здійснила самовільне перепланування квартири №1 на першому поверсі будинку №7 (ос.) вул.Кибальчича у м.Львові, а саме демонтувала міжкімнатні перегородки у коридорі.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що відповідачем порушено норми КУпАП, оскільки позивача не повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ст.268 КУАП, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право давати пояснення, подавати докази, користуватись юридичною допомогою. Справа розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У відсутності особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про час і місце слухання і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи слідує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся 15 січня 2015 року у відсутності позивача, чим порушено його права та позбавлено можливості здійснювати захист своїх інтересів при розгляді адміністративної справи.

Таким чином, на як на момент розгляду справи судом першої інстанції, так і апеляційної інстанції, відповідачем не представлено суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач повідомлявся про розгляд справи та викликався на розгляд протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, всупереч вимогам ст.278 КУпАП України, відповідачем при винесенні постанови не були дотримані вимоги вказаної статті щодо перевірки органом (посадовою особою) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Що стосується доводів апелянта про те, позивачем сплачено адміністративний штраф, то судом першої інстанції вірно вказано, що направлення позивачу копії протоколу про адміністративне правопорушення та сплата штрафу за оскаржуваною постановою не впливає на законність її винесення.

Крім того, у судовому засіданні свідок ОСОБА_3, сестра позивача, будучи попереджена про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань ст. 384 КК України, показала, що вона проживає за адресою позивача, сплачує комунальні послуги і, не розібравшись, сплатила штраф.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржену позивачем постанову, винесену відповідачем, апеляційний суд вважає, що така не відповідає критеріям, визначеним ч. 3 ст. 2 КАС України, а представлені відповідачем на заперечення позовних вимог докази у своїй сукупності не дають підстав вважати що оскаржене рішення відповідача є законним, а натомість вказують на те, що такі прийняте відповідачем необґрунтовано та без дотримання норм КУПАП, що дає підстави для визнання його протиправним та скасування.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Сихівської районної державної адміністрації Львівської міської ради залишити без задоволення, а постанову Сихівського районного суду міста Львова від 13 вересня 2017 року у справі №464/5005/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6

Повний текст ухвали складено 27.11.2017р.