Справа № 819/1886/17
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1886/17

22 листопада 2017 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Баб'юка П.М.

при секретарі судового засідання Косюк О. П.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про визнання податкового повідомлення-рішення нечинним, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3П.) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Тернопільській області) про скасування податкового повідомлення-рішення форми Ф №59969-13 від 30 червня 2017 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В обґрунтування зазначив, що відповідно до вимог підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Проте, належний позивачу на праві власності автомобіль не відповідає даним критеріям, що підтверджується доказами доданими які містяться в матеріалах справи, а тому, не може бути обєктом оподаткування транспортним податком. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог у повному обсязі, подавши письмові заперечення на адміністративний позов. Зазначила, що позивач є власником автомобіля, який є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2017 році. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Суд встановив, що позивач є власником транспортного засобу марки Audi, модель Q7, рік випуску - 2014, двигун внутрішнього згоряння - 3 000 куб. см., тип пального - дизель, номерний знак НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (аркуш справи 7).

ГУ ДФС у Тернопільській області 30 червня 2017 року згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та відповідно до підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення - рішення №59969-139 (аркуш справи 8), яким ОСОБА_3 визначено суму податкового зобов'язання за платежем "транспортний податок з фізичних осіб" за 2017 рік у розмірі 18 750,00 грн. Дане податкове повідомлення - рішення вручено позивачу 13 серпня 2017 року.

ОСОБА_3 30 серпня 2017 року звернулась до ГУ ДФС в Тернопільській області із заявою про перерахунок транспортного податку за 2017 рік в сумі 18 750,00 грн. і скасування податкового повідомлення - рішення №59969-13 (аркуш справи 9-10). Відповідно до листа від 12 жовтня 2017 року (аркуш справи 11) відповідач відмовив в задоволенні заяви.

Не погоджуючись з податковим повідомленням рішенням №59969-13, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України). ПК України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Так, відповідно до підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 ПК України одним із принципів податкового законодавства України є принцип стабільності, відповідно до якого зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Згідно з підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщує перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Як випливає із матеріалів справи, а саме, з Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2017 році, розміщеному на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі містяться моделі Q7 марки Audi, тип пального - дизель, бензин, об'єм циліндрів двигуна - 3,0, рік випуску - до двох років включно.

Відповідно до висновку експертного дослідження №20/6141/10189 від 30 серпня 2017 року, наданого Тернопільським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, дата виготовлення наданого на дослідження транспортного засобу Audi Q7 номерний знак НОМЕР_1 - 18 грудня 2014 року (аркуш справи 17).

Враховуючи викладене, станом на 2017 рік, строк з моменту випуску автомобіля становить більше 2 років, а тому, автомобіль марки Audi, модель Q7, рік випуску - 2014, двигун внутрішнього згоряння 3 000 куб. см., тип пального - дизель, номерний знак НОМЕР_1 не входить у перелік автомобілів, що підлягають оподаткуванню транспортним податком, розміщений на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.

Відповідно до пункту 13 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 р. № 66 (далі - Методика) Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Так, відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" №1801-VIII від 21 грудня 2016 року установлено у 2017 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 3200 гривень.

Отже, легковий автомобіль, з року випуску якого минуло не більше п'яти років, може бути об'єктом оподаткування транспортним податком у 2017 році за умови, якщо його середньоринкова вартість складатиме понад 1 200 000,00 грн.

Як видно із проведених позивачем на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України розрахунків вартості автомобіля марки Audi, модель Q7, двигун внутрішнього згоряння - 3 000 куб. см., тип пального - дизель, номерний знак НОМЕР_1, якщо рік випуску вказати 2014, то середньоринкова вартість його становить 903 901,50 грн. (аркуш справи 14). Навіть якщо у формі розрахунку вартості вказати 2015 рік випуску вказаного автомобіля, то його вартість станом на 2017 рік буде становити 1 004 335,00 грн. (аркуш справи 14).

Враховуючи вказані розрахунки, середньоринкова вартість автомобіля що належить позивачеві у 2017 році становить менше 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Таким чином, контролюючий орган має право обчислювати суму транспортного податку за 2017 рік з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб, однак, за умови їх відповідності вимогам, встановленим підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України, а саме: критеріям щодо терміну випуску та середньоринкової вартості легкового автомобіля.

За таких підстав, на думку суду, твердження відповідача про те, що позивач є власником автомобіля, який є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2017 році, є помилковим та спростовується доказами які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частина четверта статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Враховуючи наведене, податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Тернопільській області від 26 червня 2016 року №14602-13 підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 69, 70, 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення - рішення від 30 червня 2017 року №59969-13 Головного управління ДФС у Тернопільській області.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Баб'юк П.М.

копія вірна

Суддя Баб'юк П.М.