Справа № 466/1368/17
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 листопада 2017 року м. Київ К/800/32703/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швець В.В., перевіривши касаційну скаргу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 10 жовтня 2017 року касаційну скаргу залишено без руху у зв'язку з невідповідністю вимогам статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, а особі, яка її подала, надано строк для усунення вказаних недоліків.

У визначений строк недоліки усунуто.

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати неправомірними дії Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова щодо відмови в проведенні перерахунку її пенсії, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, зобов'язати Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної їй пенсії, з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати відповідно до довідок про заробітну плату, починаючи з 2 червня 2009 року.

В обґрунтування позовних вимоги позивач посилалась на те, що їй призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 84% від середньомісячного заробітку державного службовця, проте всупереч вимогам статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова безпідставно не включено до розрахунку заробітку, з якого визначається пенсія, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати. При цьому у відповідь на звернення позивача щодо здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії із врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова листом від 26 січня 2017 року в проведенні такого перерахунку пенсії позивачу відмовлено та додатково роз'яснено про відсутність правових підстав для його проведення. Позивач вважає такі дії управління Пенсійного органу щодо відмови провести перерахунок пенсії, з врахування всіх сум, з яких сплачено збір на обов'язкове пенсійне страхування, протиправними та такими, що порушують її конституційні права на належне пенсійне забезпечення.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 19 червня 2017 року позов задоволено.

Поновлено строк звернення до суду.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова щодо відмови в проведенні позивачу перерахунку її пенсії починаючи з 2 червня 2009 року в розмірі 84% від середньомісячної заробітної плати державного службовця, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, згідно довідок Шевченківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 6 лютого 2017 року №260310-352 та Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 17 лютого 2017 року №2603-вих.-244.

Зобов'язано Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 84% від середньомісячної заробітної плати державного службовця, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати починаючи з 2 червня 2009 року згідно довідки Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про заробітну плату №260310-352 від 06 лютого 2017 року та довідки Управлінням соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради №2603-вих.-244 від 17 лютого 2017 року, якими передбачено складові заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та на які нараховано і утримано страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково.

Позовні вимоги за період з 2 червня 2009 року по 26 серпня 2016 року залишено без розгляду.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку пенсії в розмірі 84% від середньомісячної заробітної плати державного службовця, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати відповідно до довідки Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про заробітну плату №260310-352 від 6 лютого 2017 року та довідки Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради №2603-вих.-244 від 17 лютого 2017 року починаючи з 23 січня 2017 року.

Зобов'язано Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 84% від середньомісячної заробітної плати державного службовця, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відповідно до довідки Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про заробітну плату №260310-352 від 6 лютого 2017 року та довідки Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради №2603-вих.-244 від 17 лютого 2017 року починаючи з 23 січня 2017 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Так, судами встановлено, що позивач перебуває на обліку в Личаківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Львова з 2 червня 2009 року та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 84% заробітної плати за 24 останні місяці роботи, до якої включено посадовий оклад, доплата за ранг, надбавка за вислугу років та інші виплати.

Також судами встановлено, що при призначенні відповідачем позивачу пенсії, не було враховано сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, на які було нараховано та сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

23 січня 2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку розміру її пенсії з врахуванням сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати згідно з нормами законодавства України, проте листом від 26 січня 2017 року позивач отримала відмову в проведенні такого перерахунку з посиланням на відсутність правових підстав для його проведення.

Задовольняючи позов повністю, суд першої інстанції виходив з того, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати.

Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є особою пенсійного віку та інвалідом ІІ групи загального захворювання, а тому їй слід поновити строк звернення до суду, оскільки такий пропущений з поважних причин.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нову постанову, якою позов задоволено частково в частині позовних вимог з 23 січня 2017 року, суд апеляційної інстанції виходив з відсутності поважних підстав пропуску позивачем строку звернення до суду, оскільки у разі коли виплати є регулярними, про своє порушене право позивач дізнається при настанні дати проведення відповідної виплати. Так, пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на якийсь строк. В цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін, або строк, на який призначається пенсія не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Відтак, виплату пенсії позивачу не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право позивача на отримання державної пенсії, яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії. При цьому, виникнення права на перерахунок пенсії нерозривно пов'язане із фактом звернення особи за таким перерахунком.

Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити не лише посилання на помилкове застосування норм матеріального права при вирішенні справи та порушення судами норм процесуального права, а і пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи.

У касаційній скарзі Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова посилається на те, що такі виплати, як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація грошових доходів не передбачені статтею 33 Закону України «Про державну службу», як складові частини заробітної плати державного службовця, а тому немає правових підстав для врахування зазначених виплат при обчисленні пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».

Крім того, відповідач посилається на те, що Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» не визначено, що це є заробітна плата чи інша надбавка в розумінні статті 33 Закону України «Про державну службу», яка б могла включатись в обрахунок пенсії державних службовців.

Також відповідач посилається на те, що Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII з 1 січня 2015 року внесено зміни до статті 37-1 Закону України «Про державну службу», відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213 з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах відповідно до Закону України «Про державну службу» не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Проте із вказаними доводами Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова погодитись не можна з огляду на те, що відповідно до частини 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року по справі № 21-430а11 та від 28 травня 2013 року по справі № 21-97а13.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 244 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи викладене, висновок суду апеляційної інстанції про те, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу заробітної плати державного службовця, з розміру якого обчислюється пенсія, є правильним.

Крім того, суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що позивачем строк звернення до суду пропущений, поважних причин його пропуску позивачем не наведено, а з огляду на те, що пенсійні виплати є періодичними платежами, а тому висновок суду апеляційної інстанції про те, що позивач повинна була дізнатись про порушення своїх прав з часу виплати їй пенсії кожного місяця, є правильним.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції, дана касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки особа, яка її подала, не наводить підстав, які б дозволили вважати, що апеляційний суд неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії, а додані до касаційної скарги матеріали повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Швець