Справа № 623/2163/17
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 р. Справа № 623/2163/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора патрульної поліції роти № 1 батальйону УПП у містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенанта поліції Бербенець Олександра Олександровича на постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 11.10.2017р. по справі № 623/2163/17

за позовом ОСОБА_2

до Інспектора патрульної поліції роти № 1 батальйону УПП у містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенанта поліції Бербенець Олександра Олександровича

про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

13.09.2017 року ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2, позивач) звернувся до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області з адміністративним позовом до Інспектора патрульної поліції роти № 1 батальйону УПП у містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенанта поліції Бербенець Олександра Олександровича, в якому просив суд:

- визнати незаконними дії суб'єкту владних повноважень, по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 КУпАП;

- скасувати постанову БР №875320 від 06.09.2017 року про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у вигляді штрафу 425 гривень, складену за ст. 122 КУпАП інспектором роти №2 УПП лейтенантом поліції Бербенець Олександром Олександровичем.

Постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 11.10.2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції роти №1 батальйону УПП у містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенанта поліції Бербенець Олександра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення задоволено.

Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення БР № 875320 від 06 вересня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену до інспектором патрульної поліції роти №1 батальйону УПП у містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенантом поліції Бербенець О.О., згідно якої ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Інспектор патрульної поліції роти № 1 батальйону УПП у містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенант поліції Бербенець Олександр Олександрович, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 11.10.2017 року по справі №623/2163/17 та прийняти нову постанову у справі, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що відповідачем по справі не доведено, що в діях позивача 06.09.2017 р. був наявний склад адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до відеозапису, який був наданий суду першої інстанції видно, що водій порушив вимоги п.11.5 ПДР України. Крім того, зазначив, що відповідно до вже вказаного відеозапису ним було винесено постанову про адміністративне правопорушення з дотриманням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та інструкцією МВС №1395.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання 27.11.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови БР №875320 від 06.09.2017 року про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у вигляді штрафу 425 гривень, складену за ст. 122 КУпАП інспектором роти №2 УПП лейтенантом поліції Бербенець Олександром Олександровичем, ОСОБА_2, 06 вересня 2007 року о 22-20 год., керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN POLO, номерний знак НОМЕР_1 в м. Сєвєродонецьк по пр. Гвардійському на дорозі, яка має дві смуги руху в одному напрямку, зайняв крайнє ліве положення для руху, чим порушив п.11.5 ПДР України.

Позивач, вважаючи незаконними дії суб'єкту владних повноважень по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 КУпАП та такою, що підлягає скасуванню постанову БР №875320 від 06.09.2017 року про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у вигляді штрафу 425 гривень, складену за ст. 122 КУпАП інспектором роти №2 УПП лейтенантом поліції Бербенець Олександром Олександровичем, звернувся до суду.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, не підтверджується жодним доказом, що свідчить про необґрунтованість винесення поліцейським постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи підставою для прийняття відповідачем по справі оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії БР №875320 від 06.09.2017 року було те, що позивач, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN POLO, номерний знак НОМЕР_1 в м. Сєвєродонецьк по пр. Гвардійському на дорозі, яка має дві смуги руху в одному напрямку, зайняв крайнє ліве положення для руху, чим порушив п.11.5 ПДР України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Правила дорожнього руху України (далі по тексту - ПДР України), які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.3 та п. 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 11.2 ПДР України визначено, що на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об'їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Відповідно до п. 11.5 ПДР України на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з закріпленої на форменому одязі інспектора патрульної поліції відеокамери, який був досліджений судом апеляційної інстанції, позивач, 06.09.2017 р., керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN POLO, номерний знак НОМЕР_1 в м. Сєвєродонецьк по пр. Гвардійському на дорозі, яка має дві смуги руху в одному напрямку, зайняв крайнє ліве положення для руху та перетнув перехрестя, не здійснюючи повороту ліворуч, розвороту або зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки), чим порушив п.11.5 ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Колегія суддів зауважує, що з зазначеного відеозапису встановлено, що ділянка дороги по пр. Гвардійському, під час руху на якій позивач скоїв адміністративне правопорушення, містить дорожню розмітку, що спростовує доводи позивача про відсутність такої розмітки.

Крім того, з вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 фактично не заперечував порушення ним вимог п.11.5 ПДР України.

Отже, колегія суддів вважає, що матеріали справи містять докази порушення позивачем вимог п.11.5 ПДР України, а тому відповідачем по справі було обґрунтовано та правомірно прийнято постанову про адміністративне правопорушення, якою було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та застосовано до останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Щодо доводів позивача по справі про порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема обмеження права на захист, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (далі по тексту Інструкція № 1395).

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення (ч.1 п.1 розділу ІІІ Інструкції № 1395).

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (ч.2 п.1 розділу ІІІ Інструкції № 1395).

Статтею 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції № 1395 встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до вищевказаного відеозапису з закріпленої на форменому одязі інспектора патрульної поліції відеокамери, судом апеляційної інстанції встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором патрульної поліції було названі свої посада та прізвище, імя та по батькові, а також вказано, у чому полягає порушення позивачем ПДР та якою нормою КУпАП передбачена відповідальність за це порушення. Позивачеві було роз'яснено його права, закріплені у ст.268 КУпАП, зокрема, право скористатися правовою допомогою.

Крім того, колегія суддів зазначає, що Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 надає офіційне тлумачення положенням частини першої статті 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, зміни до ст.258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція № 1395, якою урегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України. Вказаним нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.

Отже, приписи постанови Конституційного Суду України по справі № 1-11/2015 від 26.05.2015 року повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Отже, відповідачем по справі було дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів зауважує, що в порушення вимог КАС України судом першої інстанції не було вирішено вимоги адміністративного позову в частині визнання незаконними дій суб'єкта владних повноважень, по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122 КУпАП.

З приводу вищевказаних вимог позову, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п'ята статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Отже, враховуючи, що до повноважень Інспектора патрульної поліції роти № 1 батальйону УПП у містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенанта поліції Бербенець Олександра Олександровича входив розгляд справ про адміністративні правопорушення і накладання адміністративних стягнень, які передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому відсутні підстави для визнання таких дій незаконними та задоволення адміністративного позову у цій частині.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Приписами п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно з ч. 2 ст. 205 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення були допущені порушення норми матеріального та процесуального права, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Інспектора патрульної поліції роти №1 батальйону УПП у містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенанта поліції Бербенець Олександра Олександровича задовольнити.

Постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 11.10.2017р. по справі №623/2163/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_2 до Інспектора патрульної поліції роти № 1 батальйону УПП у містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП лейтенанта поліції Бербенець Олександра Олександровича про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Зеленський В.В.
Судді Пянова Я.В. Чалий І.С.
Повний текст постанови виготовлений 27.11.2017 р.