Справа № 815/4465/17
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4465/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд колегією в складі:

головуючого судді Кравченка М.М.;

суддів Іванова Е.А., Андрухіва В.В.;

розглянувши в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальність «ВМС-10» до Державного агентства рибного господарства України, треті особи: Асоціація Татарбунарських риболовецьких підприємств «Рибалка» та Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області, про визнання протиправним та скасування наказу від 26.07.2017 року № 404, -

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВМС-10» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного агентства рибного господарства України, треті особи: Асоціація Татарбунарських риболовецьких підприємств «Рибалка» та Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ від 26.07.2017 року № 404 «Про скасування Режиму рибогосподарської експлуатації водного обєкта».

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

03.09.2013 року Державним агентством рибного господарства України за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВМС-10» було погоджено Режим рибогосподарської експлуатації водосховища Сасик в умовах спеціального товарного рибного господарства (СТРГ) (2013 - 2022 рр.).

Зазначений режим на підставі Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженої наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.01.2008 року № 4, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 28.01.2008 року за № 64/14755, на замовлення Товариства з обмеженою відповідальність «ВМС-10» був розроблений Державним підприємством Одеський центр Південного науково-дослідного інституту морського рибного господарства і океанографії.

26.07.2017 року Державне агентство рибного господарства України наказом № 404 скасувало Режим рибогосподарської експлуатації водосховища Сасик в умовах спеціального товарного рибного господарства (СТРГ) (2013 - 2022 рр.).

Позивач не погоджується з наказом відповідача від 26.07.2017 року № 404, вважає його протиправним та таким, що належить до скасування.

Суд, з урахуванням ст.122 та ст.128 КАС України, вирішив розглянути дану адміністративну справу в письмовому провадженні.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Державне агентство рибного господарства України 03.09.2013 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВМС-10» погодило Режим рибогосподарської експлуатації водосховища Сасик в умовах спеціального товарного рибного господарства (СТРГ) (2013 - 2022 рр.), який був розроблений на підставі Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженої наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.01.2008 року № 4, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 28.01.2008 року за № 64/14755, Державним підприємством Одеський центр Південного науково-дослідного інституту морського рибного господарства і океанографії.

Державне агентство рибного господарства України 26.07.2017 року відповідно до Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», Закону України «Про тваринний світ», пункту 3.3 Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженої наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.01.2008 року № 4, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.01.2008 року за № 64/14755 прийняло наказ № 404 «Про скасування Режиму рибогосподарської експлуатації водного обєкта», відповідно до якого скасувало Режим рибогосподарської експлуатації водосховища Сасик в умовах спеціального товарного рибного господарства (СТРГ) (2013 - 2022 рр.), погодженого 03.09.2013 року.

Наказ Державного агентства рибного господарства України від 26.07.2017 року № 404 було прийнято на підставі подання Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області від 25.07.2017 року № 1-3-01/147-17 на скасування Режиму рибогосподарської експлуатації водосховища Сасик користувача ТОВ «ВМС-10».

Відповідно до подання від 25.07.2017 року № 1-3-01/147-17 на скасування Режиму рибогосподарської експлуатації водосховища Сасик Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області аналізуючи рибогосподарську діяльність ТОВ «ВМС-10» на протязі останніх 2 років прийшло до висновку про не виконання передбачених Режимом умов рибогосподарської експлуатації водосховища Сасик в частині обсягів вилову водних біоресурсів та вселення водних біоресурсів, що є основними заходами по підвищенню рибопродуктивності водосховища. Так, за 2015-2016 роки згідно Режиму водосховища Сасик ТОВ «ВМС-10» повинно виловити 2514,0 тонн риби, а фактично виловлено 680,2 тонни, що складає 27 %; у 2015 році не проводились роботи по встановленню штучних нерестових гнізд, режимом передбачено 1000 од.; вселення водних біоресурсів за останні два роки не проводилось. У листопаді 2016 року ТОВ «ВМС-10» направило до Управління Західно-Чорноморської рибоохорони гарантійний лист щодо проведення робіт з вселення водних біоресурсів у весняний період 2017 року за рахунок 2016 року (лист від 14.11.2016 року № 44). Управління Західно-Чорноморської рибоохорони листом від 02.12.2016 року № 1116 відмітила про невиконання Режиму в частині вселення водних біоресурсів. Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області 21.03.2017 року видало припис № 96 щодо погашення заборгованості з відтворення водних біоресурсів з неухильним дотриманням процедури, передбаченої Інструкцією про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженою наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.01.2008 року № 4, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 28.01.2008 року за № 64/14755. В поданні відмічається, що станом на 21.04.2017 року ТОВ «ВМС-10» припис від 21.03.2017 року № 96 не виконало. Також, в поданні робиться висновок про порушення умов щодо охорони водних біоресурсів водосховища Сасик.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши законність дій та рішень відповідача, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» державне управління та регулювання у галузі рибного господарства здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, та інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх повноважень, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації.

Згідно з п.2 ч.1 ст.9 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, відповідно до покладених на нього завдань належить здійснення державного нагляду (контролю) у галузі охорони, використання та відтворення водних живих ресурсів у виключній (морській) економічній зоні України, територіальному морі, внутрішніх водоймах України та у водах за межами юрисдикції України щодо рибальських суден, що плавають під Державним Прапором України, відповідно до міжнародних договорів України.

Відповідно до п.31 ч.1 ст.9 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, відповідно до покладених на нього завдань належить погодження режимів рибогосподарської експлуатації водних об'єктів та контроль за діяльністю спеціальних товарних рибних господарств.

Згідно з ст.1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» режим рибогосподарської експлуатації водного об'єкта - установлена на відповідний термін сукупність вимог, умов та заходів щодо обсягів робіт з відтворення водних біоресурсів за їх віковими та видовими характеристиками, строків лову, типів і кількості знарядь та засобів лову, обсягів вилучення, регламентації любительського і спортивного рибальства, ощадливого використання водних біоресурсів рибогосподарського водного об'єкта (його частини).

Відповідно до п.2.14 Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженої наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.01.2008 року № 4 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 28.01.2008 року за № 64/14755, контроль за виконанням Режиму, спеціальним використанням ВЖР під час проведення рибогосподарської експлуатації водних об'єктів СТРГ та охороною користувачем водних живих ресурсів здійснюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань рибного господарства України, територіальними органами рибоохорони та іншими органами відповідно до законодавства України.

Згідно з п.3.1 Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженої наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.01.2008 року № 4 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 28.01.2008 року за № 64/14755, дію Режиму може бути тимчасово призупинено спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань рибного господарства України у разі подання органів, визначених пунктом 2.1.14 цієї Інструкції, щодо: порушення користувачем вимог цієї Інструкції (Режиму, невиконання показників щодо вселення та вилучення ВЖР, їх охорони); погіршення стану запасів ВЖР у рибогосподарському водному об'єкті; несвоєчасного надання звітів щодо вселення та вилучення ВЖР до територіальних органів рибоохорони.

Відповідно до п.3.3 Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженої наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.01.2008 року № 4 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 28.01.2008 року за № 64/14755, у разі неодноразового (два рази і більше) невиконання приписів або неодноразового порушення користувачем вимог цієї Інструкції або Режиму, на підставі подання територіальних органів рибоохорони або територіальних органів Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань рибного господарства України скасовує Режим, про що видається розпорядчий документ. Рішення про скасування приймається в місячний термін з моменту надходження подання, після чого повідомляється користувач, територіальні органи рибоохорони та територіальні органи Міністерства охорони навколишнього природного середовища України.

Згідно з поданням Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області від 25.07.2017 року № 1-3-01/147-17 однією з підстав прийняття наказу Державного агентства рибного господарства України стало недотримання позивачем обємів щорічного вилучення та вселення водних біоресурсів у 2015 році та 2016 році.

Відповідно до п.2.2 Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженої наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.01.2008 року № 4 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 28.01.2008 року за № 64/14755, науково-біологічне обґрунтування та проект Режиму на замовлення користувача розробляються рибогосподарською науково-дослідною установою, організацією відповідно до погодженої із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань рибного господарства України програми дослідних робіт. Програма дослідних робіт повинна містити методику, за якою проводитимуть дослідження.

Суд встановив, що 08.07.2016 року Державне підприємство «Одеський центр Південного науково-дослідного інституту морського рибного господарства та океанографії» на підставі Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженої наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.01.2008 року № 4 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 28.01.2008 року за № 64/14755, розробило для ТОВ «ВМС-10» науково-біологічне обґрунтування доповнення до Режиму рибогосподарської експлуатації водосховища Сасик в умовах спеціального товарного рибного господарства (СТРГ) (2013 - 2022 рр.), що було направлене на коригування обсягів вилову ВБР.

Вказане доповнення було погоджено 09.08.2016 року Головою ліквідаційної комісії Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства та 03.10.2016 року головою Держрибагентства України.

21.03.2017 року Управління державного агентства рибного господарства у Одеській області видало ТОВ ВМС-10» припис від 21.03.2017 року № 96, згідно з яким у зобовязувало у 30-и денний термін привести у відповідність діючий Режим СТРГ з урахуванням погашення заборгованості з відтворення водних біоресурсів за 2016 рік в обсязі передбачених Режимом рибогосподарської експлуатації водосховища Сасик в умовах спеціального товарного рибного господарства (2013 - 2022 рр.).

10.04.2017 року Державне підприємство «Одеський центр Південного науково-дослідного інституту морського рибного господарства та океанографії» на підставі Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженої наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.01.2008 року № 4 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 28.01.2008 року за № 64/14755, розробило для ТОВ «ВМС-10» науково-біологічне обґрунтування доповнення до Режиму рибогосподарської експлуатації водосховища Сасик в умовах спеціального товарного рибного господарства (СТРГ) (2013 - 2022 рр.), що було направлене на коригування обсягів зариблення, вилову ВБР та з інших підстав.

25.05.2017 року позивач листом звернувся до Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області з проханням погодити доповнення до Режиму рибогосподарської експлуатації водосховища Сасик в умовах спеціального товарного рибного господарства (СТРГ) (2013 - 2022 рр.) згідно науково-біологічного обґрунтування від 10.04.2017 року щодо обсягу робіт з вилову та вселення (відтворення) водних біоресурсів.

Листом від 21.06.2017 року Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області надало відповідь Товариству з обмеженою відповідальність «ВМС-10», якою не погодило надані матеріали.

Вказані обставини стали підставами для прийняття Управлінням Державного агентства рибного господарства у Одеській області подання від 25.07.2017 року № 1-3-01/147-17 на скасування Режиму рибогосподарської експлуатації водосховища Сасик користувача ТОВ «ВМС-10».

Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Згідно з абз.2 ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до абз.3 ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Згідно з ч.4 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа. Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Разом з цим, Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області прийняло подання від 25.07.2017 року № 1-3-01/147-17 на скасування Режиму рибогосподарської експлуатації водосховища Сасик користувача ТОВ «ВМС-10» без проведення відповідних заходів державного нагляду (контролю) з фіксацією їх результатів. Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин до суду надано не було.

Також, згідно з поданням Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області від 25.07.2017 року № 1-3-01/147-17 однією з підстав прийняття наказу Державного агентства рибного господарства України стало не проведення у 2015 році робіт по встановленню штучних нерестових гнізд, режимом передбачено 1000 од.

Відповідно до Режиму рибогосподарської експлуатації водосховища Сасик в умовах спеціального товарного рибного господарства (СТРГ) (2013-2022 рр.) «здійснюється виставлення штучних нерестових гнізд у верхівї Сасику в місцях, де традиційно нереститься судак, у кількості 1000 од. для збільшення чисельності даного виду». При цьому, відсутнє будь-яке посилання на необхідність щорічного виставлення вказаної кількості нерестових гнізд.

Тобто, вказані обставини не свідчить про порушення позивачем вимог Режиму рибогосподарської експлуатації водосховища Сасик в умовах спеціального товарного рибного господарства (СТРГ) (2013-2022 рр.).

Щодо посилань Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області про порушення умов охорони водних біоресурсів водосховища Сасик, які здійснюються штатними охоронцями ТОВ «ВМС-10», то позивач вказує, що у найманих працівників відсутні повноваження оформлювати протоколи про адміністративні правопорушення, а при необхідності вони звертаються до посадових осіб органів рибоохорони та/або екології у разі виявлення порушників.

Крім того, в судовому засіданні представник позивача зазначив, що більшість порушень рибоохоронного законодавства на водосховищі Сасик було зафіксовано та викрито державними інспекторами Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області саме на підставі звернень співробітників ТОВ «ВМС-10». Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин до суду надано не було.

Тобто, під час розгляду справи відповідач не надав до суду належних та допустимих доказів неодноразового порушення позивачем вимог Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженої наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.01.2008 року № 4 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 28.01.2008 року за № 64/14755, або Режиму рибогосподарської експлуатації водосховища Сасик в умовах спеціального товарного рибного господарства (СТРГ) (2013 - 2022 рр.), як і доказів неодноразового (два рази і більше) невиконання приписів.

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Європейський Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онерїлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обовязок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Крім того, у найбільш загальному вигляді позитивні зобовязання (англ. «positive obligations», «duties») передбачають активні дії держави, спрямовані на забезпечення, захист та сприяння реалізації прав людини. Загальною юридичною підставою позитивних зобовязань у межах конвенційної системи правозахисту виступає ст.1 «Зобовязання поважати права людини» Конвенції, в якій прямо вказується, що держави гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, передбачені Конвенцією.

Зокрема, ОСОБА_1 (Starmer) виокремлює пять категорій обовязків, що покладаються на держави позитивними зобовязаннями за Конвенцією: обовязки запобігати порушенням прав, гарантованих Конвенцією (обовязок «превентивних дій» з боку держави, коли є розумні підстави очікувати його виконання) (напр. справи «Осман проти Сполученого Королівства», «Маркс проти Бельгії», «Платформа «Дrtze fьr das Leben» проти Австрії»); обовязок держави забезпечувати інформування та консультування осіб стосовно порушень прав і свобод, що гарантуються Конвенцією (напр., справа «Гуерра проти Італії»); обовязок реагувати на порушення прав людини, проводити ефективне розслідування «гідних довіря» (тобто обґрунтованих) скарг щодо серйозних порушень прав, гарантованих Конвенцією (напр., справи «Айдін проти Туреччини», «ОСОБА_1 проти Туреччини», «Пол і ОСОБА_2 проти Сполученого Королівства»); обовязки забезпечувати індивідів ресурсами, щоб запобігати порушенню їх прав, гарантованих Конвенцією (справа «Ейрі проти Ірландії»). При цьому, головний позитивний обовязок держави, як зазначає ОСОБА_1, полягає у створенні «національної правової рамки» (англ. «national legal framework»), передусім національного законодавства, яке забезпечує ефективний захист прав людини (див. докладне аргументування у справі «Х та Y проти Нідерландів»).

Крім того, ЄСПЛ у своєму рішення по справі Yvonne van Duyn v.Home Office зазначив, що «принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії». З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить, що найчастіше втручання у права фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Протоколу № 1 забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів. Втручання має бути законним, тобто здійснено на підставі закону. При цьому під «законом» Конвенція розуміє нормативний акт, що має бути «доступним» (accessible) та «передбачуваним» (forseable). Також, закон має відповідати всім вимогам нормативного акта. «Доступність закону» означає наявність доступу та знань щодо цього закону в суспільстві та у осіб. «Передбачуваність» означає можливість передбачити певні дії або наслідки, що можуть виникнути в зв'язку із застосуванням закону.

Суд у своїх рішеннях нагадує, що незважаючи на те, що держави мають широкі рамки розсуду при визначенні умов і порядку, за яких приватна особа може бути позбавлена своєї власності, позбавлення останньої, навіть, якщо воно переслідує законну мету в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення ст.1 Протоколу № 1, якщо не була дотримана розумна пропорційність між втручанням у права фізичної чи юридичної особи й інтересами суспільства. Також, буде мати місце порушення ст.1 Протоколу № 1 й у випадку, коли наявний істотний дисбаланс між тягарем, що довелося понести приватній особі, і переслідуваними цілями інтересів суспільства.

Закріплюючи право кожного на мирне володіння своїм майном, стаття 1 за своєю суттю є гарантією права власності (рішення від 13.06.1979 року у справі «Маркс проти Бельгії», п.69).

Поняття майно має автономне значення, яке, не обмежується правом власності на речі матеріального світу: у розумінні цього положення певні інші права та інтереси, які є активами, можуть також розглядатися як майнові права, а отже - майно (рішення від 23.02.1995 року у справі «ОСОБА_3 унд Фьордертехнік Гмбг проти Нідерландів», п.53).

Під дію статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції підпадає право вимоги, якщо воно достатньою мірою встановлене, щоб являти собою актив.

Коли основою вимоги є майновий інтерес, то особа, яка її має, вважатиметься такою, що має «легітимне сподівання» («Федоренко проти України», «ОСОБА_4 проти України») на отримання майна, за наявності однієї з умов: - якщо наявне остаточне судове рішення, що підтверджує це право («Бурдов проти Росії», «ОСОБА_5 проти України», «Агрокомплекс проти України»); - якщо є достатнє правове підґрунтування у національному законодавстві, що підтверджує вимогу («Брезовец проти Хорватії», «Рисовський проти України», «Кечко проти України», «Стреч проти Великобританії», «Москаль проти Польщі», «Сук проти України», «Федоренко проти України», «Україна-Тюмень проти України»).

Згідно п.50 Рішення ЄСПЛ у справі «ЩОКІН ПРОТИ УКРАЇНИ» (CASE OF SHCHOKIN v.UKRAINE) (Заяви №№ 23759/03 та 37943/06) судом констатовано, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів повинно бути законним.

З урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що наказ Державного агентства рибного господарства України від 26.07.2017 року № 404 «Про скасування Режиму рибогосподарської експлуатації водного обєкта» є протиправним та належить до скасування.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 7, 8, 9, 11, 27, 69-71, 86, 94, 122, 128, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Державного агентства рибного господарства України від 26.07.2017 року № 404 «Про скасування Режиму рибогосподарської експлуатації водного обєкта».

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державного агентства рибного господарства України () на користь Товариства з обмеженою відповідальність «ВМС-10» () суму сплаченого судового збору в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст.185, 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.254 КАС України.

Головуючий суддя М.М. Кравченко

Судді Е.А. Іванов

ОСОБА_6