Справа № 820/3179/17
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 р.Справа № 820/3179/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2017р. по справі № 820/3179/17

за позовом ОСОБА_1

до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

11 жовтня 2017 року постановою Харківського окружного адміністративного суду задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення.

Скасовано податкове повідомлення-рішення №1191/13-03-03 від 30.12.2016 року.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (61057, Харків, вул. Пушкінська, 46, ).

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недотримання судом при винесенні постанови вимог ст. 159 КАС України, просив суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що транспортний податок обчислюється контролюючими органами на підставі даних органів внутрішніх справ. При цьому додає, що відповідний скрін з бази органів внутрішніх справ було надано до суду першої інстанції, що підтверджує перевищення середньо ринкової вартості автівки позивача у 2016 році, а відтак і законність прийнятого податкового повідомлення-рішення.

Позивач заперечень на апеляційну скаргу не подав.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснювалось.

Відповідно до положень ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи проведено без участі сторін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1, є власником транспортного засобу марки: Porsche, моделі: Cayenne, 2012 року випуску, тип - загальний легковий універсал-В, реєстраційний номер НОМЕР_2, дата реєстрації 25.02.2016 року, котрий зареєстрований в органах ДАІ, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 7-8).

30.12.2016 року Центральною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, як контролюючим органом, що згідно з податковим законодавством є особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з транспортного податку, винесене податкове повідомлення-рішення на підставі підпункту 267.8.1 пункту 267.8 статті 267 Податкового кодексу України №1191/13-03-03, відповідно до якого позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 22916,63 грн. (а.с. 9).

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано до суду достатніх та допустимих доказів того, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем було враховано всіх істотних обставин, за яких слід вважати, що належний позивачу транспортний засіб є об'єктом оподаткування, а тому він не зобов'язаний сплачувати транспортний податок.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

01.01.2015 року набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28.12.2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким згідно зі статтею 267 Податкового кодексу України було введено новий транспортний податок.

Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Базою оподаткування у відповідності до пп. 267.3.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно з п. 267.4 ст. 267 Податкового кодексу України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до пп. 267.5.1 п.267.1 ст. 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України передбачено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно з пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Транспортний податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (абзац а) підпункту 267.8.1).

Матеріалами справи підтверджено, що за позивачем зареєстрований транспортний засіб марки: Porsche, моделі: Cayenne, 2012 року випуску, тип - загальний легковий універсал-В, реєстраційний номер НОМЕР_2, дата реєстрації 25.02.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с. 7-8).

Законом України від 24.12.2015р. №909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" (далі - Закон №909) внесені зміни до Податкового кодексу України (далі - Кодекс), зокрема, у частині справляння транспортного податку, які набрали чинності з 01.01.2016 р.

Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Кодексу визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Кодексу є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування Податкового кодексу України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом №909-VIII), стали легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (підпункт 267.2.1 п. 267.2 статті 267 Кодексу).

Отже, об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500 грн. та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

З 19 лютого поточного року набула чинності Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена Постановою Кабміну від 18 лютого 2016 року № 66, яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей їх віднесення до об'єктів оподаткування транспортним податком, та зазначено, що Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанцій не надано жодних доказів того, що належний позивачу автомобіль станом на 1 січня 2016 року мав вартість більшу, ніж вона розрахована відповідно до методики, затвердженої Кабінетом Міністрів України.

З огляду на викладене, належний позивачу транспортний засіб не є об'єктом оподаткування, а тому він не зобов'язаний сплачувати транспортний податок.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що позивачу безпідставно визначено суму податкового зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб 25000 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем було надано до суду першої інстанції відповідний скрін з бази органів внутрішніх справ, що підтверджує перевищення середньо ринкової вартості автівки позивача у 2016 році, колегія суддів до уваги не бере, оскільки даний доказ, наданий відповідачем на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення, не є належним.

Колегія суддів зазначає, що належними доказами в даному випадку є розрахунок середньоринкової вартості транспортного засобу позивача, проведеного за Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 66 від 18.02.2016 р.; роздруківка з офіційного веб-сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо розрахунку вартості автомобіля позивача; витяг з бази даних НАІС ДДАІ України щодо транспортного засобу позивача.

Проте, відповідачем не надано як до суду першої так і апеляційної інстанції належного доказу на підтвердження правильного визначення вартості транспортного засобу у визначений законодавством спосіб.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування податкового повідомлення - рішення №1191/13-03-03 від 30.12.2016 року.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2017р. по справі № 820/3179/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Сіренко О.І.
Судді Спаскін О.А. Любчич Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 27.11.2017 р.