Справа № 2-а/489/217/2016
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 року м. Київ К/800/7306/17

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий); Мороза В.Ф., Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, за касаційною скаргою управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, в якому просив:

визнати протиправними дії щодо складання постанови у справі про адміністративне правопорушення № 138 від 21 червня 2016 року;

визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 138 від 21 червня 2016 року.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2017 року, позов задоволено частково.

Скасовано постанову управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Миколаївській області № 138 від 21 червня 2016 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 року, відповідачем видано позивачу припис № 269 від 5 жовтня 2015 року, яким вимагається у термін до 29 квітня 2016 року усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, шляхом оформлення відповідних документів дозвільного характеру на об'єкт «Реконструкція квартири АДРЕСА_2» у порядку встановленому чинним законодавством.

У разі невиконання пункту 1 цього припису усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом приведення квартири АДРЕСА_1 у стан, що передував самочинній реконструкції.

7 червня 2016 року в результаті проведення позапланової перевірки об'єкта «Реконструкція квартири № 34 за адресою: м. Миколаїв, вул. Першотравнева, 111» щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил встановлено, що вимоги припису управління ДАБІ у Миколаївській області № 269 від 05 жовтня 2015 року позивачем не виконані, про що складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

На підставі вказаного акту відносно ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення про вчинення ним правопорушення, передбаченого частиною першою статті 188-42 КУпАП - невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

21 червня 2016 року відповідачем складено оскаржувану у цій справі постанову по справі про адміністративне правопорушення № 138, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 188-42 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800 грн.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірності оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення, як того вимагає частина друга статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

За змістом статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів: контролю органами державної фіскальної служби; валютного контролю; державного експортного контролю; контролю за дотриманням бюджетного законодавства; банківського нагляду; державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції; державного нагляду за дотриманням вимог ядерної безпеки; державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації; при проведенні оперативно-розшукової діяльності, дізнання, прокурорського нагляду, досудового слідства і правосуддя, державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.

Поняття державного нагляду (контролю) міститься у статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та означає діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Отже, державний нагляд (контроль) повинен здійснюватися уповноваженими органами центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів в межах повноважень передбачених законом.

Відповідно до пункту 16 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 року (далі - Порядок) за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Пунктом 17 Порядку передбачено що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

В силу частини першої статті 188-42 КУпАП невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю, тягнуть за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання вимог припису управління ДАБІ у Миколаївській області № 269 від 05 жовтня 2015 року позивачем виготовлено технічний паспорт на квартиру.

Відповідно до розпорядження адміністрації Ленінського району Миколаївської міської ради № 26-р від 25 лютого 2016 року квартиру введено в експлуатацію.

Крім того, згідно з технічним паспортом квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_4 зареєстровано в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації добудову лоджії.

Таким чином, на момент прийняття спірної постанови, позивачем виконано вимоги припису № 269 від 05 жовтня 2015 року.

Частина друга статті 71 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що Державною архітектурно-будівельною інспекцією у Миколаївській області не доведено вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною першою статті 188-42 КУпАП, суди першої та апеляційної інстанцій прийшли до висновку про наявність підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 138 від 21 червня 2016 року, а відтак про часткове задоволення позову.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій і доводи касаційної скарги його не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: