Справа № 398/1436/17
Суддя: Коліуш Г. В.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/1436/17
провадження №: 2-а/398/128/17
ПОСТАНОВА
Іменем України
"22" листопада 2017 р. м. Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі - головуючого судді Коліуш Г. В., за участі секретаря Замкової Ю. С., у присутності позивача ОСОБА_1 , представника позивача Ковальової О.А., представника відповідача Лягуші С.М., представника третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними дій Військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невключення у грошовий атестат №13 від 29.09.2016р. та у довідку про додаткові види грошового забезпечення за 24 місяці № 13 від 29.09.2016р. щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі до 60 відсотків місячного грошового забезпечення, сум премій за старанне ставлення до службових обов`язків у розмірі 80% місячного грошового забезпечення та у розмірі 100% місячного грошового забезпечення, сум матеріальної допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які були виплачені позивачу протягом 24-х останніх календарних місяців служби перед звільненням, та зобов`язання Військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України видати уточнений грошовий атестат та довідку про додаткові види грошового забезпечення і премії за 24 місяці, в яких зазначити щомісячнудодаткову грошову винагороди в розмірі 60% місячного грошового забезпечення, суми премій за старанне ставлення до службових обов`язків у розмірі 80% місячного грошового забезпечення та у розмірі 100% місячного грошового забезпечення, суми матеріальної допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, стягнути з відповідача на користь позивача 1280,00 грн. судового збору.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом командувача Національної гвардії України від 31.08.2016 року № 133 о/с відповідач був звільнений з військової служби у запас Збройних сил України відповідно до статті 26 підпункту «б» пункту 1 ч.8 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 212 від 22.09.2016 року з 28.09.2016 року позивач був виключений із списків особового складу частини та з 29.09.2016 року - з усіх видів забезпечення. Після звільнення з військової служби позивач був взятий на облік в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та з 29 вересня 2016р. йому призначена пенсія за вислугу років по лінії МВС України відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 59% грошового забезпечення станом на 29.09.2016р. На думку позивача призначений йому розмір пенсії за вислугу років є явно заниженим, виходячи з розміру грошового забезпечення, яке він фактично одержував протягом останніх 24 календарних місяців перед звільненням з військової служби та з яких був сплачений внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, оскільки до грошового атестату та довідки про додаткові види грошового забезпечення відповідачем не були включені суми щомісячних премій, щомісячна грошова винагорода за льотну роботу, суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які фактично виплачувались йому протягом останніх 24 місяців служби перед звільненням. Відповідач листом від 25.01.2017 року повідомив позивача, що місячна грошова винагорода за льотну роботу не відноситься до основних винагород, які входять до складу грошового забезпечення та підстави включення її до грошового атестату відсутні. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградської області від 15.02.2017 року позивача повідомлено, що пенсія призначена за документами, наданими фінансовою службою відповідача та рекомендовано звернутися до відповідача.
Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові та у письмових поясненнях представника позивача. Представник позивача також зазначила, що шестимісячний строк звернення до суду з адміністративним позовом не пропущений, оскільки про порушене право позивач дізнався після отримання відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 15.02.2017 року.
Представник відповідача позовні вимоги не визнав, з підстав, зазначених в запереченнях на позов, та просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що позивачем пропущений місячнийстрок звернення до суду, передбачений ч.5 ст. 99 КАС України та шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ч.2 ст.99 КАС України, зазначені щомісячні додаткові грошові винагороди, премії та суми матеріальної допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань правомірно не включені в грошовий атестат та довідку про додаткові види грошового забезпечення, оскільки зазначені виплати не мають постійного характеру та з зазначених виплат не утримувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в судове засідання проти позову заперечував, зазначив, що відповідач правомірно не включив в довідку та грошовий атестат зазначені позивачем види щомісячних додаткових виплат, оскільки вони не мають постійного характеру,просив відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених в письмових запереченнях.
Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов до таких висновків.
Судом встановлено, що позивач проходив військову службу з 2011 року по 2016 рік включно та був звільнений за наказом командувача Збройних Сил України від 31.08.2016 року № 133 о/с відповідно до підпункту «б» п. 1 ч. 8 ст.26 «Про військовий обов`язок і військову службу». Після звільнення з військової служби позивач був взятий на облік у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та з 29.09. 2016р. йому призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пенсія була призначена на підставі грошового атестату №13 та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення за період з 01.09.2014 року по 31.08.2016 року № 13 від 29.09.2016 року, видані фінансовою службою відповідача. До зазначених документів не були включені щомісячна додаткова грошова винагорода в розмірі 60 відсотків місячного грошового забезпечення, суми премій за старанне ставлення до службових обов`язків у розмірі 80 відсотків місячного грошового забезпечення та у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, суми матеріальної допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з яких утримувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
25.01.2017 року на письмове звернення позивача Військова частина № НОМЕР_1 Національної гвардії України повідомила про відсутність правових підстав для включення щомісячної додаткової грошової винагороди до грошового атестату.
Листом від 15.02.2017 року № 54/2-11 Головне управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області надало відповідь позивачу, з якої вбачається, що з питання включення чи не включення до складу грошового забезпечення певних доплат чи винагород необхідно звертатися до уповноваженого органу оскільки питання щодо визначення розміру грошового забезпечення не входить до компетенції органів Пенсійного фонду.
Відповідно до пунктів 1, 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).
З довідки від 21.02.17 № 18/1, виданої відповідачем та особової картки на грошове забезпечення вбачається, що позивачу за період з 01.09.2014 року по 31.08.2016 року нараховувалась та виплачувались щомісячна додаткова грошової винагорода (ЩДГВ) в розмірі 60 відсотків місячного грошового забезпечення, суми премій за старанне ставлення до службових обов`язків у розмірі 80 відсотків місячного грошового забезпечення та у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, суми матеріальної допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань (ДНО, МД), з яких утримувався єдиний соціальний внесок
Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).
Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою КМУ від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 року за № 638/15329). Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу XXX Інструкції).
Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу XXXIII Інструкції).
Отже, матеріальна допомога на оздоровлення і матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.
Відповідно до частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей`пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Отже, позивач під час проходження служби фактично отримував щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі 60 відсотків місячного грошового забезпечення, премії за старанне ставлення до службових обов`язків у розмірі 80 відсотків місячного грошового забезпечення та у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, матеріальну допомогу на оздоровлення і матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, з яких утримувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а тому дані виплати мають бути включені до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.
Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 10.03.2015 (справа №21-70а15) та від 20.10.2015 (справа №21-2942а15), які в силу вимог частини першої статті 244-2 КАС України мають враховуватись судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Отже, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно не включив до грошового атестату та довідки про додаткові виплати грошового забезпечення позивача щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі 60 відсотків місячного грошового забезпечення, суми премій за старанне ставлення до службових обов`язків у розмірі 80 відсотків місячного грошового забезпечення та у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, суми матеріальної допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які були виплачені позивачу протягом останніх 24 календарних місяців служби перед звільненнямта з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому позов підлягає задоволенню.
Доводи представника відповідача про те, що з зазначених видів щомісячної додаткової грошової винагороди з січня 2016 року по серпень 2016 року не утримувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, про що зазначено в довідці Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України спростовується тим фактом, що відповідно до ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є, зокрема: підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення, допомогу по тимчасовій непрацездатності, допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами, допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства для таких осіб: військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Тобто, з 01 січня 2016 року єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сплачувався не позивачем, а відповідачем з доходів позивача. Цей факт також підтверджується довідкою форми ОК-5, виданою Олександрійським об`єднаним управління Пенсійного Фонду України, з якої вбачається що з червня 2016 року по вересень 2016 року страхові внески були сплачені відповідачем. Відомості за період з січня 2016 року по травень 2016 року в довідці ОК-5 відсутні, оскільки тільки з 01.06.2016 року після внесення змін до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 11.04.2016 року № 441 в системі даних персоніфікованого обліку містяться дані про суми нарахованої заробітної плати особам із числа військовослужбовців в розрізі кожної застрахованої особи.
Щодо порушення позивачем місячного строку звернення до суду, передбаченого ч. 5 ст. 99 КАС України, суд зазначає, що предметом спору є дії, а не рішення відповідача, доводи представника відповідача про пропуск позивачем шестимісячного строку для звернення до суду за захистом своїх прав є безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач про порушення своїх правдізнався з листа відповідача від 25.01.2017 року, до суду з позовом звернувся 24.04.2017 року, тобто в межах шестимісячного строку, передбаченого ч.2 ст. 99 КАС України.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1280,00 грн.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 186, 254 КАС України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправними дії Військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невключення у грошовий атестат №13 від 29.09.2016р. та у довідку про додаткові види грошового забезпечення за 24 місяці № 13 від 29.09.2016р. щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60 відсотків місячного грошового забезпечення, сум премій за старанне ставлення до службових обов`язків у розмірі 80 відсотків місячного грошового забезпечення та у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, сум матеріальної допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які були виплачені ОСОБА_1 протягом останніх 24 календарних місяців служби перед звільненням.
Зобов`язати Військову частину № НОМЕР_1 Національної гвардії України видати уточнений грошовий атестат та довідку про додаткові види грошового забезпечення і премії за 24 місяці, в яких зазначити щомісячну додаткову грошову винагороди в розмірі 60 відсотків місячного грошового забезпечення, суми премій за старанне ставлення до службових обов`язків у розмірі 80 відсотків місячного грошового забезпечення та у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, суми матеріальної допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Стягнути з Військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 1280,00 грн. судового збору.
Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 10 днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.
Суддя Коліуш Г.В.

Повний текст постанови складено та виготовлено 27.11.2017 року.