Справа № 754/8675/17
Суддя: Галась І. А.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/650/17
Справа №754/8675/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 листопада 2017 рокуДеснянський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді : Галась І.А.

при секретарі Кудрі А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що він перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Раніше позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

05.04.2017 року позивач звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком та з іншими визначеними законодавством документами, необхідними для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2014-2016 роки.

Позивачу було призначено пенсію за віком згідно вказаного вище Закону, але для обчислення його пенсії було взято показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для розрахунку пенсії за 2007 рік в сумі 1197,91 грн., а не показник середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки у розмірі 3764,57 грн.

19.05.2017 року позивач звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із письмовою заявою, в якій просив провести обчислення його призначеної пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки

Проте, відповідач листом від 19.06.2017 року відмовив позивачу у проведенні такого перерахунку пенсії, посилаючись на те, що при призначенні позивачу пенсії було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2007 рік в сумі 1197,91 грн. а не показник середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки.

Позивач вважає, що рішення відповідача про відмову в проведенні перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників за 2014, 2015, 2016 роки, який повинен застосовуватися у 2017 році для обчислення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», є неправомірним, таким, що звужує його законні права, та таким, що суперечить Конституції України і законам України, оскільки вказаним рішенням порушуються його права щодо пенсійного забезпечення.

На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати незаконними дії Управління щодо відмови йому у здійсненні обчислення (перерахунку) пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки при призначенні йому пенсії за віком.

Зобов'язати відповідача провести позивачу перерахунок пенсії за віком з 05.04.2017 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2014-2016 роки в розмірі 3764,40 грн.

В ході розгляду справи судом позивач уточнив свої вимоги, та остаточно просив суд зобов'язати відповідача провести позивачу перерахунок пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2014-2016 роки в розмірі 3764,40 грн. та з застосуванням коефіцієнту 1,35 з дати виникнення права, а саме з 06.04.2017.

Позивач у судовому засіданні адміністративний позов підтримав, просив суд його задовольнити, пославшись на обставини, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що наданих письмових запереченнях позов не визнав, зазначивши, що Управління не здійснювало протиправних та неправомірних дій. Вказала, що стаття 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника) призначається один з видів пенсії за її вибором. А тому, при переведенні осіб, зокрема, з пенсії за вислугу років, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» слід застосовувати показник середньої заробітної плати (доходу) працівників, зайнятих в галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2007 рік. Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

При розгляді справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 одержує пенсію за віком, призначену Лівобережним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Раніше позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У квітні 2017 року позивач звернувся до Лівобережного управління Пенсійного фонду України у м. Києві із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до вимог ст.ст. 26, 27, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивачу було призначено пенсію за віком згідно вказаного вище Закону, але для обчислення його пенсії було взято показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для розрахунку пенсії за 2007 рік в сумі 1197,91 грн., а не показник середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки у розмірі 3764,57 грн.

19.05.2017 року позивач звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із письмовою заявою, в якій просив провести обчислення його призначеної пенсії за віком з 05.04.2017 року із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки.

Проте, відповідач листом від 19.06.2017 року відмовив позивачу у проведенні такого перерахунку пенсії, посилаючись на те, що при призначенні позивачу пенсії було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2007 рік в сумі 1197,91 грн. а не показник середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки. Застосовувати показник середньої заробітної плати (доходу) по Україні за 2016 рік, що враховується при первинному призначенні пенсії неможливо, оскільки це суперечить чинному законодавству.

Позивач в свою чергу вважає такий обрахунок пенсії безпідставним та таким, що не відповідає вимогам діючого законодавства, у зв'язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом і просить здійснити перерахунок з 06.04.2017 року, а саме з дати звернення до відповідача.

Крім того, як вбачається з розпорядження 312781 від 14.06.2017, при здійсненні розрахунку розміру пенсії, пенсія ОСОБА_1 обчислювалася з урахуванням страхового стажу 38 років 8 місяці 2 дні, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35%-0,52200.

Відповідно до ст. 7 Закону № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» призначається одна пенсія за її вибором.

Аналогічна норма закріплена і у статті 10 Закону № 1058, а саме: особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 1 статті 9 закону № 1058 передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства), пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Так, позивач ОСОБА_1 має право на отримання двох видів пенсій за різними законами - за вислугу років, як особа, яка проходила військову службу, відповідно до ст. 12 Закону № 2262, та за віком відповідно до ст. 26 Закону №1058.

Позивач набув право на отримання пенсії за віком відповідно до Закону №1058, оскільки досяг 60-річного віку, та має достатній страховий стаж та перебуває на обліку у відповідача.

При цьому слід зазначити, що переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до вимог Закону № 1058 проводиться в межах одного закону, а у цьому законі передбачені лише три види пенсії - за віком, по інвалідності, по втраті годувальника. У таких випадках і застосовується правова норма частини 3 статті 45 щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

У даному випадку позивач, отримуючи пенсію за одним Законом, звернувся з заявою до відповідача про призначення йому пенсії за іншим Законом.

У своїх запереченнях відповідач вказує про те, що під час підрахунку заробітку для обчислення пенсії було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2007 рік у розмірі 1197,91 грн., а не показник середньої заробітної плати за останні три роки, що передували зверненню позивача. Також Управління посилається на норми ч.3 ст. 45 Закону № 1058 і зазначає про те, що позивач вже перебував на обліку у Пенсійному фонду та отримує пенсію, а тому вважає таку процедуру переведенням з одного виду пенсії на інший і не розглядає її як нове призначення пенсії.

Але слід зазначити, що дані заперечення є безпідставними та такими, що не засновані на вимогах діючого законодавства, оскільки позивач, отримуючи пенсію на підставі ст. 12 Закону №2262, просив призначити йому пенсію за віком на підставі ст.ст. 26, 27, 40 Закону № 1058, а не перевести його на пенсію за віком у межах одного Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 1058 заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск:К), де: Зп- заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Як вбачається з письмових доказів по справі, відповідачем були ототожнені поняття: «перехід/переведення» та «призначення», вид пенсії по закону № 1058 та різні види пенсії за іншими законами, що підтверджується новою редакцією частини третьої статті 45 Закону № 1058, в якій мов йде про розрахунок пенсії при переведенні з одного виду пенсії на інший по матеріалах пенсійної справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом України і у постанові від 09.06.2015 року (справа № 21-550а14), в якій дійшов висновку щодо права позивача на обрахування заробітної плати для пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три роки перед зверненням із заявою про призначення пенсії, які до цього отримували пенсію за вислугою років відповідно до Закону № 2262.

Виходячи з вищенаведених норм діючого законодавства, у позивача достатньо підстав для призначення йому пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України, за останні три роки - 2014-2016 роки, що передували року звернення за призначенням пенсії, на підставі ст.ст. 26, 27, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню, та перерахунок пенсії повинен бути зроблений з 06.04.2017 року - дати виникнення такого права.

Оскільки позивач, при зверненні до суду, сплатив судовий збір в сумі 640 грн., то на підставі ст. 94 КАС України судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві відповідно до задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 11, 18, 71, 93, 94, 99, 104, 161-163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституцією України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, а саме за 2007 рік, при призначенні пенсії ОСОБА_1 - неправомірними.

Зобов?язати Лівобережне об'єднане управління пенсійного фонду України в місті Києві здійснити обчислення, нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2014-2016 роки, а саме за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, та із застосуванням коефіцієнту 1,35 з дати виникнення такого права, а саме з 06.04.2017.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в місті Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: