Справа № 219/13247/17
Суддя: Брежнев О. А.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/219/1699/2017
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 листопада 2017 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Брежнев О.А., ознайомившись з матеріалами адміністративного позову ОСОБА_1 до Бахмутського відділення фонду соціального страхування України в Донецькій області, про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Бахмутського відділення фонду соціального страхування України в Донецькій області, в якому просить: визнати дії відповідача щодо припинення соціальних виплат ОСОБА_1 неправомірними, зобовязати відповідача поновити нарахування та виплату стразових сум ОСОБА_1 та сплатити заборгованість з моменту припинення на рахунок ОСОБА_1 відкритий позивачем в уповноваженому банку ПАТ «Державний ощадний банк України», розглянути справу без частої позивача.

Ознайомившись з позовною заявою суддя приходить до висновку, що позовна заява за формою та змістом не відповідає вимогам ст.ст. 105,106 КАС України, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно п. 4 ч. 1 ст.18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з субєктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Враховуючи той факт, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Пленуму Вищого Адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року за №14 «Про узагальнення практики застосування адміністративними судами першої інстанції глав 1-4 розділу ІІІ Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду та вирішення адміністративних справ», статтею 105 КАС України визначено форму і зміст адміністративного позову, що мають особливе значення, оскільки саме на підставі цього первинного документа суддя вирішує питання про відкриття провадження у справі. В адміністративному процесі, що базується на засадах змагальності й диспозитивності, особливого значення набуває зміст позовної заяви, на підставі якої суддя відкриває провадження у справі. Від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі й про її судову юрисдикцію та підсудність, про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, про залучення до процесу інших осіб, дослідження доказів тощо. Під змістом позовних вимог мається на увазі визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з частиною четвертою статті 105 КАС України, який повинен формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Окрім того, відповідно до частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

При цьому, відповідно до п.5 ч.1 ст.106 КАС України, у позовній заяві зазначаються, у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати судового збору/клопотання про відстрочення сплати судового збору; про витребування доказів.

За визначенням статті 1 Закону України "Про судовий збір" (із змінами внесеними законами від 06.12.2016 року №1774-VIII), судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Загалом, правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору на сьогодні визначено Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VI (із відповідними змінами і доповненнями).

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру встановлюється ставка судового збору - 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

У свою чергу, відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", установлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року - 1600 грн.

Що, стосується посилання позивача на пункт 15 ч. 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», то цим пунктом передбачено звільнення від сплати судового збору за тих умов на які посилається позивач після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом, такі відомості позивач суду не надав, а тому цей пункт Закону до нього застосований бути не може.

Тому, вважаю, що позивачем не додано по позову у відповідності до вищевказаних норм квитанцію про сплату ним судового збору, тобто цих норм він не дотримався.

Також позивачем не вказано у позові коли саме відповідачем було припинено йому виплату належних соціальних виплат та не додано до позову ніяких належних та допустимих доказів того, що позивач звертався до відповідача з цього приводу і що йому дійсно зупинені виплати (наприклад - виписка з банківської установи, з якої простежується рух коштів і з якого часу зупинені соціальні виплати, відповідь відповідача з приводу зупинення соціальних виплат, тощо), оскільки від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі й про її судову юрисдикцію та підсудність, про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, про залучення до процесу інших осіб, дослідження доказів тощо. Під змістом позовних вимог мається на увазі визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з частиною четвертою статті 105 КАС України, який повинен формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Окрім того, в позові є зазначення, що у позивача є представник ОСОБА_2, проте, у відповідності до норм статті 58 КАС України, документи на його повноваження при розгляді цієї справи і узагалі підтверджуючи те, що він дійсно є представником позивача в матеріалах справи відсутні.

Зазначені обставини відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку, достатнього для усунення її недоліків, у звязку з чим суддя вважає за необхідне залишити позову заяву без руху з наданням позивачу строку для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 11, 99, 108, 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Бахмутського відділення фонду соціального страхування України в Донецькій області, про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії залишити без руху, надавши позивачу строк, достатній для усунення недоліків, до 15 грудня 2017 року.

У випадку не усунення недоліків у зазначений строк позов буде вважатися неподаним та повернутий позивачу.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Донецького апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом п'яти днів з дня її проголошення, а в разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційну скаргу може бути подано протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.А.Брежнев