Справа № 323/3468/16-а(2-а/323/57/16)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2017 року справа № 323/3468/16-а(2-а/323/57/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Кругового О.О. Прокопчук Т.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції на постанову Оріхівського районного суду від 30 листопада 2016 року у справі № 323/3468/16-а (2-а/323/57/16) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання недійсною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії АР № 252829 від 25 жовтня 2016 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Постановою Оріхівського районного суду від 30 листопада 2016 року заявлений адміністративний позов задоволено. Суд скасував спірну постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та закрив провадження у справі.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити у задоволенні адміністративного позову. Апелянт вказує на те, що висновки суду про протиправність спірної постанови не відповідають обставинам справи та спростовуються наявними у справі доказами. Крім того зазначає, що суд не вправі закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки вирішення такого питання належить до компетенції органів Національної поліції України.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що остання підлягає задоволенню огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі письмових доказів, що наявні у матеріалах справи, постановою від 25 жовтня 2016 року АР № 252829, прийнятою інспектором роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2, до гр. ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.2).

Позивач не погодившись з вказаною постановою оскаржив її до суду, правомірність винесення якої є предметом розгляду справи.

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи спірну постанову суд першої інстанції виходив відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, санкція за яке передбачена частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Колегія суддів висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи та спростовується наявними у справі доказами.

Так, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (частина 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування (частина 1 статі 70 Кодексу адміністративного судочинства України). Речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи (частина 1 статі 80 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на виконання приписів частини 4 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, до суду першої інстанції наданий відеозапис з портативного відеореєстратора, який використовується на підставі статті 40 Закону України «Про Національну поліцію». Зазначений відеозапис, який досліджений колегією суддів, містить відеофіксацію з'ясування інспектором патрульної поліції - відповідачем по справі, причини стоянки автомобіля ВАЗ 211340, номерний знак НОМЕР_1 з порушенням Правил дорожнього руху.

У спірній постанові серії АР № 252829 суть адміністративного порушення викладена таким чином: « 25 жовтня 2017 року о 10 год. 10 хв. в м. Дніпро по вул. Шевченка, 1 водій ОСОБА_1 здійснив стоянку ближче ніж 30 метрів від зупинки маршрутних засобів, чим порушив вимоги пункту 15.9 (е) ПДР».

Пункт 15.10 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року забороняє стоянку у місцях, де заборонена зупинка. Пунктом 15.9 «е» Правил дорожнього руху визначено, що зупинка транспортного засобу забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Як вбачається з відеозапису фіксації події та фотознімку, досліджених колегією суддів, автомобіль позивача знаходився безпосередньо під знаком 5.41.1 ПДР «Пункт запинки автобуса», який позначає початок посадкового майданчика автобуса, у даному випадку, - «Кінцева зупинка транспортних засобів пл. Шевченка - вул. Н. Перемоги, маршрут № 131».

За приписами статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем 25 жовтня 2016 року зафіксована подія зупинки позивачем транспортного засобу з порушенням пункту 15.9 «е» Правил дорожнього руху. При цьому, позивач не заперечував обставини події, зясовуючи у відповідача можливість застосування іншого виду стягнення попередження, оскільки правопорушення ним було скоєне вперше. Натомість, відповідачем були надані вичерпні розяснення підстав та порядку притягнення до адміністративної відповідальності, оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення та порядок і строки сплати штрафу.

Таким чином, спірна постанова АР № 252829 від 25 жовтня 2016 року є правомірною, а тому висновок суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог не відповідає встановленим обставинам справи.

Також, суд першої інстанції помилково вирішив питання про закриття справи про адміністративне правопорушення в частині притягнення позивача до відповідальності, оскільки це не відноситься до компетенції суду, є повноваженнями органу, який розглядає справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції допущено порушення процесуального права, які призвели до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржена постанова скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову за наведених вище підстав.

Керуючись статями 195-196, 198, 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Постанову Оріхівського районного суду від 30 листопада 2016 року у справі № 323/3468/16-а (2-а/323/57/16) скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання недійсною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук