Справа № 337/4272/17
Суддя: Гнатик Г. Є.
Дата ухвалення: 2017-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 337/4272/17
Провадження № 2а/337/279/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2017 року Суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя Гнатик Г.Є., розглянувши у скороченому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання дій неправомірними, покладання зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання дій неправомірними, покладання зобовязання вчинити певні дії.

В позові вказала, що вона перебуває на обліку в управлінні УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя, та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». У 1990 році вона вийшла на пенсію, на теперішній час вона є інвалідом другої групи. В серпні 2017 року вона звернулася до відповідача із заявою, щодо розяснення, за який календарний рік та у якому розмірі було взято показник заробітної плати по Україні при останньому перерахунку її пенсії та зазначити законодавчі підстави для його застосування. З відповіді вона дізналася, що у неї загальний стаж її роботи складає 33 роки 9 місяців та 10 днів, але загальний стаж складає 34 роки 5 місяців 13 дні, з яких не менше 21 року вона працювала повний робочий день на роботах, передбачених Списком № 2. Її пільговий стаж за весь період роботи, відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків до пільгового стажу рахується з 20.07.1954 по 12.02.1966 року, з 25.09.1980 року по 14.11.1985 року та з 07.07.1989 року по 23.06.1990 року, що підтверджено документами. Однак відповідачем період роботи з 25.09.1980 року по 14.11.1985 року та з 07.07.1989 року по 23.06.1990 року до стажу за списком № 2 противоправно не зарахований, тому просила визнати дії Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя щодо відмови їй у зарахуванні періоду роботи з 25.09.1980 року по 14.11.1985 року та з 07.07.1989 року по 23.06.1990 року до пільгового стажу за списком № 2 противоправними, скасувати рішення, зобов'язати зарахувати їй до пільгового стажу роботи за списком № 2 період роботи з 25.09.1980 року по 14.11.1985 року та з 07.07.1989 року по 23.06.1990 року, у зв'язку з чим перерахувати та виплатити різницю недоотриманої пенсії з моменту призначення, з урахуванням отриманих пенсійних виплат.

Судом 08.11.2017 року відкрито скорочене провадження по зазначеному адміністративному позову.

Відповідач, отримавши копію позову з додатками до позовної заяви, у встановлений законодавством строк надав письмові заперечення, де зазначив, що з позовом не згодний з наступних підстав.

Позивачці призначена пенсія за віком, але на пільгових умовах за Списком № 2 з 10.05.1987 року. Також в пільговому обчислені було враховано роботу на Крайній Півночі за період з 10.11.1980 року по 10.11.1983 року, згідно трудового договору; з 11.11.1983 року по 14.11.1985 рік, згідно довідок ТОВ «Лукойл-Комі». Спірний період з 07.07.1989 року по 23.06.1990 року враховано відповідачем до загального страхового стажу, без застосування пільгового коефіцієнту заробітку, оскільки вона працювала без укладання строкового договору в районах Крайній Півночі. Страховий стаж позивачки складає 33 роки 9 місяців та 10 днів, з яких пільговий стаж за Списком № 2 складає 14 років 6 місяців 25 днів, та з яких з 01.12.1957 року по 22.10.1959 рік працювала на Коксохімічному заводі; з 25.11.1959 року по 12.02.1966 рік вона працювала на Коксохімічному заводі; з 01.12.1967 року по 15.05.1974 рік вона працювала на Запорізькому заводі напівпровідникових приладів. Період роботи на крайній півночі не зараховується до пільгового стажу за Списком № 2, а на підставі довідок ТОВ «Лукойл-Комі», надає пільги позивачці при нарахуванні загального та спеціального стажу, який дає право на отримання пенсії за віком, з урахуванням один рік праці за строковим трудовим договором роботи на Крайньій Півночі, зараховується 1 рік 6 місяців. Крім того позивачці було відомо, про порушення її прав з листа № 102/Л-1 від 24.06.2014 року, тому просив у позові відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов не підлягає задовольненню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак, є підставою для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ст.6, 11 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єктів владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін та третіх осіб, про захист яких вони просять.

При вирішенні цієї справи суд керується принципом верховенства права (ст. 8 КАС України) відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для окремих категорій громадян законами України можуть встановлюватися умови, норми і порядок їх пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і недержавного пенсійного забезпечення.

Так, згідно з пп.1п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 1 січня 2004 року, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Загальними умовами призначення пенсії за віком є досягнення певного віку та наявність певного стажу роботи (ст.12 Закону), зокрема, для чоловіків - досягнення 60 років і стаж роботи не менше 25 років.

Відповідно до п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"

Відповідно до ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Крім того, відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зі змісту Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637, вбачається, що документом, що підтверджує наявність пільгового трудового стажу є трудова книжка. У разі відсутності у трудовій книжці інформації, яка б містила відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, то документом, який підтверджує наявність такого стажу може бути уточнююча довідка з підприємства, де працював заявник.

Відповідно до ст.81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч.1 ст.101 вказаного Закону органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до п.4.1, 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України № 22-1 від 25.11.2005р., орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію, 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає памятку пенсіонеру, копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у т.ч. документів, одержаних відповідно до абз.2 пп.3 п.4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (п.4.3).

Відповідно до частини 1 статті 48 Кодексу Законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 1 Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки ТОВ «Лукойл-Комі» від 26.05.2008 року № 01/2706, ОСОБА_1 працювала на території Ненецького Автономного округу в Нарьян-Марському СМУ АПГО: з 25.09.1980 року по 24.10.1980 року; з 25.10.1980 року по 03.03.1982 року; з 07.07.1989 року по 23.06.1990 року.

Крім того, відповідно довідки ТОВ «Лукойл-Комі» від 14.07.2014 року за №01-01-2662, відомості про роботу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в Нарьян- Марської нефтегазорозведочної експедиції глибокого буріння у період роботи з 15.11.1985 року по 06.07.1989 рік та з 07.07.1989 року по 23.06.1990 рік в архіві ТОВ «Лукойл-Комі» відсутні, та надали довідку за № 01-01-2663 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 працювала на території Ненецького автономного округу а Нарьян-Марськом СМУ ПГО з 07.07.1989 року по 23.06.1990 року.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працювала на Крайній Півночі в будівельно-монтажному управлінні Архангельського виробничого геологічного обєднання в м.Нарьян-Маре з 25.09.1980 року по 24.10.1980 року на посаді сторожа, запис у трудовій книжці № 27-28; з 25.10.1980 року по 03.03.1982 року на посаді сторожа, запис у трудовій книжці № 29-30; 04.03.1982 року по 12.10.1983 року, на посаді тваринника, запис у трудовій книжці № 31; 12.10.1983 року переведена на посаду сторожа, запис у трудовій книжці № 32; з 03.09.1984 року переведена на посаду прибиральниці, звільнена 14.11.1985 року за узгодженням сторін, запис у трудовій книжці №№ 33, 34; з 07.07.1989 року по 23.06.1990 року, працювала на Крайній Півночі в будівельно-монтажному управлінні Архангельського виробничого геологічного обєднання в м.Нарьян-Маре, запис № 35-38.

З роз'яснення Міністерства Юстиції України від 22.07.2011 року вбачається Порядок застосування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, де у п.1 зазначається, що для підтвердження стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637.

В такій довідці має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Таким чином, за записами трудової книжки визначається не тільки загальний стаж роботи, але і встановлюються відомості, які дають право на пенсію на пільгових умовах. В переважній більшості випадків для призначення пенсій на пільгових умовах потрібні дані про характер виконуваної роботи, наприклад, про зайнятість на гарячих ділянках робіт, про роботу з відповідними шкідливими речовинами, про виконання робіт визначеним способом і у відповідному місці та інші важливі дані.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що зазначені документи не відповідають вимогам Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, який встановлений Кабінетом Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 та не містить даних про зайнятість позивача повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, які необхідні для призначенні пенсії на пільгових умовах.

Уточнюючу довідку, яка б містила дані про характер виконуваної роботи та час зайнятості на цих роботах та інші важливі дані, які передбачені п. 20 зазначеного Порядку, ОСОБА_1 суду не надала.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 70-72, 86, 159-163 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя щодо відмови у зарахуванні періоду роботи з 25.09.1980 року по 14.11.1985 року та з 07.07.1989 року по 23.06.1990 року до пільгового стажу за списком № 2 противоправними; скасуванні рішенняПравобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя, покладання зобов'язання на Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя зарахувати до пільгового стажу роботи за списком № 2 період роботи з 25.09.1980 року по 14.11.1985 року та з 07.07.1989 року по 23.06.1990 року, перерахування та виплату різниці недоотриманої пенсії з моменту призначення, з урахуванням отриманих пенсійних виплат, залишити без задоволення.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови через Хортицький районний суд м.Запоріжжя.

Суддя: Г.Є. Гнатик