Справа № 715/692/17
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 715/692/17

Головуючий у 1-й інстанції: Цуренко В.А.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

28 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 11 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальону УПП в м. Чернівці, лейтенанта поліції Шалигіна Дмитра Сергійовича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Управління патрульної поліції в м.Чернівці, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :
в квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Глибоцького районного суду Чернівецької області з адміністративним позовом до Інспектора роти №3 батальону УПП в м. Чернівці, лейтенанта поліції Шалигіна Дмитра Сергійовича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Управління патрульної поліції в м.Чернівці про скасування постанови АР № 408038 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1. ст.122 КУпАП.

Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 11 серпня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 31 березня 2017 року поліцейським Управління патрульної служби Департаменту патрульної поліції Головного Управління Національної поліції в Чернівецькій області Шалигіним Д.С. було винесено постанову серії АР № 408038 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Не погодившись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, в тому числі щодо порушення правил дорожнього руху.

Згідно з ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Ч.4 ст. 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

З матеріалів справи встановлено, що за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо позивача винесена постанова серії АР № 408038 від 31.03.2017р. без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, з огляду на викладені вище обставини, а також вимоги ст.258 КУпАП, колегія суддів дійшла висновку, що в даному випадку складання протоколу про адміністративне правопорушення не вимагається.

Оцініючи доводи апеляційної скарги про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобовтязані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Так, дорожнім знаком 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено"забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

З матеріалів справи встановлено, що 31 березня 2017 року позивач, керуючи автомобілем КАМАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Гагаріна, м.Чернівці, порушив вимоги дорожнього знаку 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено", чим порушив п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Водночас, в доводах позовної заяви та апеляційної скарги позивач не заперечує факту проїзду на дорожній знак 3.3, проте зауважує, що відповідно до накладної №2 від 31.03.2017 року (а.с.39) віз вантаж за адресою АДРЕСА_1 , де він тимчасово проживає, а іншого способу під`їзду до місця призначення немає.

Відповідно до п.3 розділу 33 Правил дорожнього руху не поширюється дія знаків 3.1-3.8, 3.11 - на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Водночас, під час складання постанови про адміністративне правопорушення АР № 408038 від 31.03.2017р. позивач не надав документів на підтвердження напрямку руху. Крім того, в матерілах справи не міститься доказів на підтвердження тимчасового проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що при винесенні АР № 408038 від 31.03.2017р. відповідач діяв на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 11 серпня 2017 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 11 серпня 2017 року - без змін.

Постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.
Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбаченим цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Совгира Д. І. Курко О. П.