Справа № 2-а-137/10
Суддя: Карапута Л. В.
Дата ухвалення: 2010-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Деснянський районний суд м.Чернігова
Справа № 2-а-13 7/10
ПОСТАНОВА Іменем України

22 лютого 2010 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі: головуючої - судді Карапута JI.B., при секретарі - Кашка Т.Ю., з участю: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, інспектора ДПС Солонянського ВДП ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

23 вересня 2009 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання дії інспектора неправомірними щодо вирішення справи про адміністративне правопорушення від 12.09.2009 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення ( серія АЕ № 028340 ) від 12 вересня 2009 року.

В обґрунтування позову зазначив, що постанова є незаконною, оскільки швидкість його автомобіля становила 60 км/год, а з лівого боку інший легковий автомобіль здійснював випередження, а потім загальмував, тим самим залишившись позаду, а інспектором після його зупинки показуючи радар, вказав, що саме швидкість 90 км/год належить його автомобілю.

У судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав і наполягав на задоволенні.

Відповідач УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з»явився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Співвідповідач інспектор Петрунько С.С. в судове засідання не з»явився, до суду надіслав письмові пояснення та просив відмовити в задоволенні позову.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

12 вересня 2009 року позивач керуючи автомобілем «Фольсваген хіассат», д.н.з. СВ 1155 AM автомобільної дороги Запоріжжя- Дніпропетровськ-Бориспіль в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 ПДР України перевищив швидкість руху більше ніж на ЗО км/год, рухався зі швидкістю 90 км/год.

Зазначеними діями позивач порушив вимоги пункту 12.4 Правил дорожнього руху і скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Цього ж дня, відповідачем винесено постанову ( серія АЕ № 028340 ) про накладення штрафу в розмірі 300 грн.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення позивач зазначив, що його рухався без перевищення швидкості, швидкість показана на радарі належить автомобілю, який рухався паралельно. Крім, пояснень позивача також міститься підпис про те, що він був ознайомлений з правами та обов»язками, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Зазначене підтверджується його власноручним записом у протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, зі змісту протоколу вбачається, що швидкість автомобіля позивача фіксувалася приладом «Іскра-1», який перебуває на озброєнні ДАІ України. При цьому, покази швидкості приладом по відношенню транспортного засобу , яким керував позивач було зафіксовано цифровою позначкою на моніторі і на підставі цього було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення. Покази приладу при зупинці транспортного засобу, яким керував позивач» були пред»явлені зразу ж. Одночасно суд критично відносить до пояснень представника позивача, що надана швидкість не належала саме автомобілю позивача, про що не було надано суду беззаперечних доказів щодо встановлення швидкості іншого автомобіля та якого саме.

Крім того, доводи позивача спростовуються матеріалами справи, матеріалами адміністративної справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, де швидкість руху автомобіля під керуванням позивача була встановлена 90 км/год, у зв»язку з чим його вина у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 цього Кодексу вважається доведеною. Крім того, відсутні підстави для визнання дій інспектора неправомірними.

За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 12, 17 - 20, 71, 158, 162, 185, 186 Кодексу Адміністративного Судочинства України, суд

постановив:

у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня оголошення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: