Справа № 489/5164/17
Суддя: Рум’янцева Н. О.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/5164/17
Провадження №2-а/489/422/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Рум'янцевої Н.О.,

секретаря - Настенко С.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2, представника відповідача - Тарасюк І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови серії БР №022425 від 24.10.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., оскільки в його діях відсутня подія адміністративного правопорушення та відповідачем не надано жодного доказу щодо скоєння ним адміністративного правопорушення. Крім того, йому не були роз'яснені його права, зокрема права щодо захисту під час розгляду справи.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Зазначив, що постанова складена з порушеннями, невірно зазначено місце порушення та йому не представили відеозапис, який підтверджував би факт порушення правил дорожнього руху.

Відповідач ОСОБА_2 заперечував проти позову. Зазначив, що під час патрулювання 24.10.2017року, було виявлено порушення ПДР, яке виражалось в тому, що водій транспортного засобу ЗАЗ 1103 д/н НОМЕР_1 рухаючись по проспекту Богоявленському виїхав на перехрестя з вулицею Чкалова та здійснив зупинку за лінією дорожньої розмітки 1.12 «Стоп лінія». Після чого водій був зупинений та на нього складена постанова про адміністративне правопорушення. При складанні постанови ним не було порушено вимог діючого законодавства, він представився, роз'яснив права та обов'язки, копію постанови було вручено особисто під підпис.

Представник відповідача подала заперечення на позов, які підтримала у судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов до наступного.

Відповідно до постанови серії БР №022425 від 24.10.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 24 жовтня 2017 року ОСОБА_1 о 08 год. 50 хв., керуючи транспортним засобом ЗАЗ 1103, номерний знак НОМЕР_1, у м. Миколаєві по проспекту Богоявленському, 1, на регульованому перехресті здійснив зупинку транспортного засобу при цьому переткнув дорожню розмітку 1.12, порушивши вимоги п. 16.3 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 16.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Пункт 16.8 ПДР встановлює, що водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 «Стоп лінія» або дорожній знак 5.62, він повинен керуватись сигналами кожного світлофора.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за порушення правил проїзду перехресть.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 268 КУпАП передбачені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно із ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

У відповідності з ст. 279 КУпАП, посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У судовому засіданні не встановлено порушень з боку відповідача норма діючого законодавства.

Для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу (постанови) про адміністративні правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються.

В даному випадку правопорушення було виявлено та зафіксовано інспектором патрульної поліції, який є уповноваженою особою, доказом в справі про адміністративне правопорушення є його пояснення.

У судовому засіданні позивач фактично не заперечував проти факту правопорушення, не надав жодного обґрунтованого пояснення стосовно саме порушення чи не порушення ним ПДР, єдине чим він обґрунтовував свій позов це місце вчинення правопорушення, зазначене в протоколі та не роз'яснення йому прав, що не знайшло свого підтвердження при розгляді справи.

Зазначене само по собі не може бути підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки у судовому засіданні відповідач надав змістовні пояснення стосовно факту правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому статтею не передбачено обов'язковість наявності усіх доказів одночасно для встановлення наявності чи відсутності факту правопорушення.

Позивачем не надано жодних доказів, які б спростовували факт правопорушення, звернення до суду суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення, тому суд вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 71, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва