Справа № 752/5191/16-а
Суддя: Мирошниченко О. В.
Дата ухвалення: 2017-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/5191/16-а
Провадження №: 2-а/752/12/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24.11.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мирошниченко О.В.

з участю секретаря Мархотка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій при виплаті довічного утримання, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 у квітні 2016 року звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у зменшенні виплат довічного утримання з 16 465,33 грн. до 14 463,67 грн.; зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити позивачу одноразово 32 772,30 грн. за період з 01.01.2015 року по 01.04.2016 року по 2 184,82 грн. щомісячно невиплачених сум; зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 01.04.2016 року виплачувати позивачу довічне утримання у розмірі 16 465,33 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив про те, що на підставі розпорядження відповідача від 08.07.2013 року позивач отримує довічне утримання як суддя у відставці у розмірі 16 465,33 грн. Однак, починаючи з 01.01.2015 року позивач виявив, що розмір виплат довічного утримання зменшено відповідачем до 14 463,67 грн., у зв'язку із чим розмір щомісячно недоплаченої суми становить 2001,56 грн. Вважає такі дії відповідача протиправними, посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 14.12.2011 року у справі № 18-РП/2011, згідно якого щомісячне грошове утримання судді не належить до суддівської винагороди і не є складовою заробітної плати, оскільки є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, з підстав, викладених у письмових запереченнях. Зазначила, що відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року, у зв'язку із набранням чинності змінами до Податкового кодексу України з 01.01.2015 року до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включається зокрема суми пенсій (включаючи суму їх індексацій, нарахованої відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Крім того, з 01.01.2015 року об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст. 163 Податкового кодексу України, до яких належать суми пенсій (включаючи суму їх індексацій, нарахованої відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Заслухавши пояснення та заперечення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 згідно розпорядження відповідача № 815925 від 08 липня 2013 року отримує довічне грошове утримання як суддя у відставці, розмір якого згідно вказаного розпорядження складав 16 465,33 коп.

Згідно обставин справи між сторонами виник спір щодо оподаткування довічного грошового утримання позивача з 01.01.2015 р.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України" із змінами, внесеними згідно із Законом України №1200-VII від 10.04.2014 р., п.п.164.2.19 п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України викладений в наступній редакції: до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, зокрема: суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно з законом, якщо їх розмір перевищує 10 000 грн. на місяць, в частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Цим же Законом підпункт „е" п.165.1.1 викладений в наступній редакції: до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: сума пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримувана платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, крім випадку, визначеного п.164.2.19 п.164.2 ст.164 цього Кодексу, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії не підлягають оподаткуванню чи оподатковуються в країні їх виплати.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону України №1166 з 01.07.2014 р. законодавцем введена норма, яка передбачає оподаткування довічного грошового утримання суддів, яке перевищує 10 000 гр.

Згідно наведених положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" №71-VIII від 28.12.2014 р., та набранням чинності змін до Податкового кодексу України, з 01.01.2015 р. податок на доходи фізичних осіб справляється з суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення.

Статтею 8 Закону України від 28.12.2014 р. №80-VІІІ «Про державний бюджет на 2015 рік" розмір мінімальної заробітної плати для працездатних осіб встановлений 1 218 грн. на місяць.

Тому базою оподаткування у 2015 р. є суми пенсій або щомісячного довічного грошового утримання у частині, що перевищує 3 654,00 грн. на місяць (1 218 грн. х 3).

Відповідно п.167.1 ст.167 ПК України із змінами відповідно до Закону України від 28.12.2014 р. №71-VІІІ, з 01.01.2015р. ставка податку становить 15% бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у п.п.167.2-167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті - мінімальна заробітна плата).

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм п.164.6 ст.164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20%.

Крім того, п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Прикінцевих положень ПК України в редакції Закону України №71-VІІІ від 28.12.2014р., з 01.01.2015 р., тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені п.162.1 ст.162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст.163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5% від об'єкта оподаткування.

Згідно до п.162.1 ст.162 ПК України платниками податку є: - фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; - фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; - податковий агент.

Об'єктом оподаткування резидента відповідно ст.163 ПК України є: - загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; - доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); - іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

В частині доводів позивача та посилання на рішення Конституційного Суду України від 14.12.2011 року у справі № 18-РП/2011, суд зазначає наступне.

Конституційний Суд України в рішенні №4-зп від 03.10.1997 р. у справі №18/183-97 щодо офіційного тлумачення ч.5 ст.94 та ст.160 Конституції України (справа про набуття чинності Конституцією України) зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може одночасно регулюватися однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження відносно повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Вищенаведені норми Податкового кодексу України станом на час вирішення спірного питання не визнані неконституційними.

Враховуючи викладене, суд надходить до висновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 18, 69 -71, 93, 94, 97, 99, 100, 102, 104, 158-163 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя