Справа № 591/2174/17
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 р.Справа № 591/2174/17

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

позивача ОСОБА_1

технічного спеціаліста Гречко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 09.10.2017р. по справі № 591/2174/17

за позовом ОСОБА_1

до Сумської міської ради третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "ДомКом Суми"

про визнання дій неправомірними, відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

09 жовтня 2017 року постановою Зарічного районного суду м. Суми задоволено частково позов ОСОБА_1.

Визнано протиправними дії Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради щодо припинення надання та виплати ОСОБА_1 субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Стягнуто з Сумської міської ради в особі Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради на користь ОСОБА_4 на відшкодування матеріальної шкоди 3 082 гривні 58 коп., та на відшкодування моральної шкоди 1 000 гривень.

Відмовлено у задоволенні позову у іншій частині за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі відповідач Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права. Зокрема, зазначив, що судом не надано належної оцінки доводам відповідача щодо отримання від ТОВ «Керуюча Компанія Домком Суми» листа від 14.02.2017 року № 0225 щодо наявності у позивача боргу по сплаті спожитих комунальних послуг. Також судом не взято до уваги посилання відповідача про відсутність у останнього обов'язку по з'ясуванню причин несвоєчасної оплати спожитих послуг. Зазначив, що постанова суду в частині стягнення моральної та матеріальної шкоди не відповідає роз'ясненням, які викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року (із змінами і доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України колегія суддів розглядає справу за відсутності представників відповідачів та третьої особи, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Клопотання Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про відкладення розгляду справи вважає необгрунтованим, оскільки останнім не надано документального підтвердження неможливості участі представника відповідача в даному судовому засіданні (а.с. 182).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 перебував на обліку в Департаменті праці і соціального захисту населення Сумської міської ради як особа, яка отримує субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з жовтня 2015 року (а.с. 37-38).

14.02.2017 та 15.02.2017 року ТОВ «КК Домком Суми» подано до Департаменту списки осіб, які не сплатили вартість фактично спожитої послуги, з урахуванням розміру призначеної субсидії, в січні 2017 року (а.с. 46, 48). Відповідно до зазначених списків, позивач ОСОБА_1 має заборгованість по оплаті за квартиру в сумі 163 грн. 41 коп. за адресою АДРЕСА_1.

Згідно списків, поданих ТОВ «КК Домком Суми» за лютий 2017 року, у позивача відсутня заборгованість по оплаті спожитих комунальних послуг (а.с. 49).

Заборгованість по оплаті за квартиру за вказаною адресою погашена, згідно з квитанцією 24.02.2017 року, в повному обсязі (а.с. 45).

Позивач ОСОБА_1, дізнався з отриманої квитанції на оплату житлово-комунальних послуг про припинення надання йому субсидії, проте, жодних повідомлень про прийняте відповідачем з цього приводу рішення та підстави для його прийняття, позивач не отримував. На його звернення до Департаменту праці і соціального захисту населення Сумської міської ради, останній отримав лист від 14.04.2017 року, з якого вбачається, що його звернення розглянуті. Повідомлено, що до Департаменту надійшов лист від 15.02.2017 року № 0225/17 від ТОВ «КК Домком Суми», згідно з яким підприємство вказало на несплату останнім вартості фактично спожитої послуги за грудень 2016 року, і як наслідок, Департамент врахував вказану інформацію і припинив надання субсидії з лютого 2017 року. Роз'яснено, що для вирішення питання про призначення субсидії позивачу необхідно подати до Департаменту заяву та документи згідно з переліком (а.с. 62-63).

З наданих позивачем копій листів та відповідей на них, позивач неодноразово протягом березня - травня 2017 року звертався до Департаменту праці і соціального захисту населення Сумської міської ради із заявами про призначення субсидії, надавав до заяв всі необхідні документи, перелік яких передбачений Порядком, що затверджений Постановою КМУ від 21.10.1995 року № 848, проте, субсидія йому була надана лише в травні 2017 року (а.с.30-31, 39, 42-44, 52, 54, 55, 60, 62-63).

Тому, за період з лютого по травень 2017 року позивачем сплачувалися житлово-комунальні послуги в повному обсязі, переплата, з урахуванням не призначеної субсидії, склала 3082 грн. 58 коп. (а.с. 23).

Задовольняючи позов ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій Департаменту праці і соціального захисту населення Сумської міської ради, суд першої інстанції виходив з того, що у вказаного відповідача не було законних підстав для прийняття рішення про припинення надання позивачу субсидії.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 55 Конституції України кожен має право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату управління багатоквартирним будинком, користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот) визначено Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. № 848 (далі - Положення).

Згідно з пунктом 3 Положення призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).

Відповідно до п. 15 Положення громадянам, які проживають у житлових приміщеннях (будинках) державного і громадського житлового фонду, в тому числі у гуртожитках та будинках житлово-будівельних (житлових) кооперативів, субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг надається шляхом перерахування коштів на рахунок власників житла (уповноважених ними органів) та підприємств, що надають комунальні послуги. Громадяни, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, зобов'язані щомісячно сплачувати вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії. У разі коли вартість фактично використаної послуги менша ніж обов'язкова частка витрат на оплату цієї послуги, громадяни сплачують її фактичну вартість. Сума субсидії, яку структурними підрозділами з питань соціального захисту населення було переказано на рахунки виконавців/виробників житлово-комунальних послуг для оплати їх вартості в розмірі соціальних нормативів і яка не використана домогосподарством внаслідок економії споживання послуг, зараховується виконавцем/виробником як оплата послуг, у тому числі обов'язкової частки платежу домогосподарства, на наступні розрахункові періоди.

Згідно п. 20 Положення надання раніше призначеної субсидії припиняється: за поданням житлово-експлуатаційних організацій, житлово-будівельних (житлових) кооперативів, об'єднань співвласників багатоквартирного будинку та організацій, що надають житлово-комунальні послуги, якщо громадянин, якому призначено субсидію, не сплачує вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, за винятком випадків, пов'язаних із затримкою виплати заробітної плати, пенсії тощо, яка підтверджується відповідними документами, - з місяця, в якому надійшло таке подання. Подання надається зазначеними організаціями структурним підрозділам з питань соціального захисту населення до 10 числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникли такі обставини.

Таким чином держава гарантує кожному громадянину право на отримання субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг на умовах та в порядку визначеному Положенням та в свою чергу покладає на громадян, яким призначено субсидію обов'язки щомісячно сплачувати вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії (пункт 15 Положення), а також протягом місяця поінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (орендарі - про осіб, які фактично проживають), їх соціального статусу, переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання, виконавців житлово-комунальних послуг, купівлю товарів або оплату послуг, передбачених підпунктом 5 пункту 5 цього Положення, шляхом подання відповідних документів (пункт 14 Положення). Наслідком не виконання обов'язків визначених Положенням є припинення надання раніше призначеної субсидії, зокрема за поданням організацій, що надають житлово-комунальні послуги, якщо громадянин, якому призначено субсидію, не сплачує вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії - з місяця, в якому надійшло таке подання.

Як в суді першої інстанції так і в апеляційній скарзі відповідач не заперечував того факту, що ТОВ «КК Домком Суми» не зверталася з поданням про припинення надання субсидії ОСОБА_1 до Департаменту праці і соціального захисту населення Сумської міської ради, про що свідчить лист Департаменту на адресу ТОВ «КК Домком Суми» від 28.03.2017 року № 12.01-30/2352/07, з якого вбачається, що відповідно до Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. № 848, необхідно подавати саме подання, а не списки громадян (а.с. 60).

Крім того, представник відповідача та третьої особи в суді першої інстанції підтвердили, що ними не з'ясовувалися причини своєчасної несплати вартості фактично спожитої послуги ОСОБА_1, хоча в Положенні передбачено припинення надання субсидії у разі якщо громадянин, якому призначено субсидію, не сплачує вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, за винятком випадків, пов'язаних із затримкою виплати заробітної плати, пенсії тощо.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що такий обов'язок у відповідача відсутній, колегія суддів вважає хибним, оскільки останній не відповідає вимогам пункту 20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. № 848. При прийнятті рішення про задоволення подання про припинення виплати субсидії відповідач повинен дослідити це питання.

Доводи відповідача про те, що списки осіб, які не сплатили вартість фактично спожитої послуги, з урахуванням розміру призначеної субсидії, в січні 2017 року від 14.02.2017 та 15.02.2017 року направлені ТОВ «КК Домком Суми» до Департаменту і є поданням про припинення субсидії, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки в списках відсутнє посилання на припинення виплати субсидії позивачу. Відповідач повинен в силу ч.2 ст.19 Конституції України діяти у спосіб, встановлений Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. № 848 (а.с. 46, 48).

Крім того, як пояснив позивач, сплатити квартирну плату раніше 24.02.2017 року, він був позбавлений можливості, оскільки не отримував квитанцію про нараховану квартирну плату. Заборгованості по іншим видам комунальних послуг за спірний період не мав, оскільки своєчасно отримав квитанції і здійснив своєчасно оплату.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 в частині стягнення матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з неправомірними діями відповідача щодо припинення надання субсидії, позивач вимушений був сплачувати комунальні послуги у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Згідно ч.1, 2 статті 1166 Цивільного кодексу України, матеріальна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у відповідача не було підстав для прийняття рішення про припинення надання позивачу субсидії, отже такі дії є протиправними. Вказаними протиправними діями позивачу завдана матеріальна шкода в розмірі сплачених ним коштів за три місяці - з лютого по квітень 2017 року за житлово-комунальні послуги, без урахування субсидії, виплату якої відповідач припинив протиправно, тобто в сумі 3 082 гривні 58 коп.

Поняття моральної шкоди визначено у частині 2 статті 23 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

Згідно з роз'ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 23 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо спричинення позивачу ОСОБА_1, моральної шкоди Департаментом соціального захисту населення Сумської міської ради, у зв'язку з протиправним рішенням останнього про припинення виплати субсидії, та безпідставною відмовою у поновленні її виплати протягом тривалого часу - лютого-квітня 2017 року. Моральна шкода полягає у тому, що протягом тривалого часу позивач, який є пенсіонером, за своїм матеріальним станом має право на соціальний захист у формі надання йому субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, був протиправно позбавлений цих виплат на досить тривалий час. Пенсію, яку позивач отримував у спірний період витрачав на оплату комунальних послуг, а не на придбання продуктів харчування та одягу. Фактично порушився звичний уклад життя позивача, у зв'язку з ще більшим погіршенням його матеріального становища. Тому, на думку суду, позивач зазнав моральних страждань, адже змушений бу протягом тривалого часу вживати додаткових зусиль для відновлення своїх законних прав. На відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції обгрунтовано визначив розмір 1 000 гривень.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що на призначення субсидії не впливає матеріальне становище позивача, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки субсидія - це адресна безготівкова допомога держави сім'ям для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергії, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Право на отримання адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг мають сім'ї громадян за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги, скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами з урахуванням пільг, які надаються відповідно до законодавства, і обсягом визначеного Кабінетом Міністрів України обов'язкового відсотка платежу.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 09.10.2017р. по справі № 591/2174/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Сіренко О.І.
Судді Любчич Л.В. Спаскін О.А.
Повний текст ухвали виготовлений 27.11.2017 р.