Справа № 336/3285/17(2-а/336/329/2017)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2017 рокусправа № 336/3285/17(2-а/336/329/2017)

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А., Дадим Ю.М.,

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13 вересня 2017 року по справі № 336/3285/17 (2-а/336/329/2017) за позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1, Управління НП патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2017 року ОСОБА_2 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач-1), в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серія АР № 639380 від 02.06.2017 року про визнання його винуватим у вчиненні адміністративного стягнення по ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення в розмірі 425 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13.07.2017 року залучено до участі у розгляді справи у якості другого відповідача Управління НП патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції (далі по тексту відповідач-2).

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Інспектор роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом вказувалось, що при розгляді справи відповідачем зафіксовано докази скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Апелянт вказував на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена з дотриманням відповідної процедури, було взято до уваги пояснення позивача відносно скоєного адміністративного правопорушення. Апелянт вказував, що інспектором було зафіксовано порушення п. 11.2 Правил дорожнього руху, а саме, позивач, керуючи транспортним засобом, здійснював рух на дорозі, що має дві смуги для руху в одному напрямку, не зайняв правого краю на проїзній частині при відсутності інших транспортних засобів на ній. Апелянт вказував, що учасники дорожнього руху зобовязані знати вимоги правил дорожнього руху, дотримуватись їх, дії учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, особи, які порушують правила дорожнього руху несуть відповідальність згідно законодавства.

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, за відсутності осіб, які беруть участь у її розгляді.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що справа про адміністративне правопорушення стосовно позивача розглянута не повно, без додержання вимог статей 276, 278, 280 КУпАП. Суд першої інстанції вказував, що при розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, посадовою особою не було з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Матеріалами справи встановлено, що Інспектором роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 02.06.2017 року стосовно ОСОБА_2 було складено постанову серії АР № 639830, відповідно до якої, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом BMW 520, номерний знак НОМЕР_1 02.06.2017 року о 15 год. 30 хв. на автодорозі 475 км Бориспіль Дніпро - Запоріжжя, здійснював рух на дорозі, що має дві смуги для руху в одному напрямку, не зайняв правого краю на проїзній частині при відсутності інших транспортних засобів на ній, чим порушив п. 11.2 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно відмітки на копії постанови, ОСОБА_2 постанову підписав, отримав її копію.

Встановлено, що ОСОБА_2 заперечував проти того, що 02.06.2017 року він, керуючи транспортним засобом о 15 год. 30 хв. 02.06.2017 року на автодорозі 475 км Бориспіль Дніпро - Запоріжжя, здійснював рух на дорозі, що має дві смуги для руху в одному напрямку, не зайняв правого краю на проїзній частині при відсутності інших транспортних засобів на ній. Пояснював, що завчасно приготувався до повороту ліворуч по кільцевому напрямку, розмітка на дорозі була відсутня, інших транспортних засобів на дорозі також не було, з правої сторони дорога мала яму, що створює загрозу ДТП. Позивач вказував, що згідно п. 11.2 Правил дорожнього руху, на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися найближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли вони виконують випередження, обїзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом. Оскільки, керуючи транспортним засобом мав намір повернути наліво, то і зайняв лівий ряд дороги.

Як вбачається з матеріалів справи, відсутні докази, які підтверджують вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме ,порушення ним п. 11.2 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251, ст. 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, колегія суддів зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, зазначає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, відсутні пояснення свідків, відсутні будь-які зафіксовані докази технічними засобами. Обовязок доказування покладається на субєкта, який виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з'їзд з проїзної частини, рух заднім ходом.

Відповідно до п. 11.2 Правил дорожнього руху, на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об'їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Колегія суддів вказує, що до повноважень інспектора патрульної поліції входить виявлення, фіксування та винесення санкції за адміністративне правопорушення, вчинене водієм при керуванні транспортним засобом, при порушенні обовязкових норм КУпАП чи інших правил. Однак у даній справі при виявленні можливого адміністративного правопорушення належно його не зафіксовано.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Обовязок доказування правомірності винесення оскаржуваного рішення покладається на субєкта владних повноважень, чого відповідачем не здійснено.

Аналізуючи вищевказані обставини справи та законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13 вересня 2017 року по справі № 336/3285/17 (2-а/336/329/2017) залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України відповідно до вимог статей 211 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Ю.М. Дадим