Справа № 826/19454/16
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

30 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Оболонського відділу обслуговування громадян Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Оболонського відділу обслуговування громадян Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просила:

визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови у прийнятті заяви щодо переведення на пенсію у зв'язку з втратою годувальника;

зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві та Оболонський відділ обслуговування громадян Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити пенсію по втраті годувальника.

Свої доводи щодо незаконності відмови пенсійного органу у переведенні її на пенсію у зв'язку із втратою годувальника позивач обґрунтовує тим, що її померлий чоловік був особою, постраждалою внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 3 групи, мав пільги як ветеран війни - інвалід війни та отримував пенсію, призначену із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків. У зв'язку із цим позивач, як особа, яка перебувала на його утриманні, має право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови у прийнятті заяви ОСОБА_3 щодо переведення на пенсію у зв'язку з втратою годувальника з підстав, вказаних у листах від 17.10.2016 №27885/02 та від 19.10.2016 №1003/Ш-847. Зобов'язано Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 23.06.2016 щодо переведення на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням висновків даної постанови. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Суд мотивував своє рішення тим, що оскільки померлому годувальнику - ОСОБА_4, як пенсіонеру, за життя була призначена та виплачувался пенсія, виходячи з його заробітку за роботу у зоні відчуження в 1986-1990 роках, який був встановлений відповідним пенсійним органом, то у відповідачів були відсутні підстави для повторного встановлення розміру заробітку померлого годувальника.

Відповідач 1 - Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві - подав апеляційну скаргу, у якій ставить питання про скасування рішення суду пішої інстанції та прийняття нового - про відмову у задоволенні позову.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що відсутні первинні документи, на підставі яких складені довідки про заробітну плату померлого годувальника, відсутній акт зустрічної перевірки достовірності виданих довідок. З огляду на викладене, на переконання відповідача, правові підстави для переведення позивача на пенсію у зв'язку із втратою годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» відсутні.

У частині відмови у задоволенні позову рішення місцевого адміністративного суду не оскаржене та апеляційним судом не перевіряється.

Апеляційний розгляд справи здійснюється у межах доводів апеляційної скарги відповідача.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що позивач перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

23.05.2016 та 12.10.2016 позивач звернулася до управління ПФУ із заявою, у якій просила перевести її на пенсію у зв'язку із втратою годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи».

Листами від 17.10.2016 №27885/02 та від 19.10.2016 №1003/Ш-847 управління ПФУ повідомило позивача про відсутність для цього правових підстав, мотивувавши це тим, що Оболонським відділом обслуговування громадян (Відповідач - 2) був направлений запит до відділу контрольно-перевірочної роботи щодо проведення перевірки достовірності видачі довідок від 09.11.2004 № 103 та від 11.05.2005 № 09, виданих ТОВ «Плодоовоч» про заробітну плату померлого годувальника. На цей запит прийшла відповідь, що провести зустрічну перевірку немає можливості, первинні документи, на підставі яких видано ці довідки - відсутні.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулася до суду, який своєю постановою позов задовольнив частково.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у частині, яка оскаржена відповідачем та у межах доводів його апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновком місцевого адміністративного суду про наявність підстав для задоволення вимог позивача у розглядуваній частині.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини 1 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається зокрема непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера - незалежно від тривалості страхового стажу. Непрацездатним членом сім`ї може бути дружина (частина 2 статті 36 цього Закону).

За правилами частини 3 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" такими, що перебували на утриманні померлого годувальника вважаються не тільки ті, яких повністю утримували, але й ті, які одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Статтею 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції, чинній на дату звернення з завою про переведення на пенсію по втраті годувальника) визначено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року N 1210 затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за приписами п.11 якого мінімальний розмір пенсії для непрацездатних членів сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні становить:на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника.

З матеріалів справи встановлено, що померлий чоловік позивача отримував пенсію по інвалідності по день смерті, виходячи із розміру заробітної плати, вказаної у довідках від 09.11.2004 № 103 та від 11.05.2005 № 09 , виданих ТОВ «Плодоовоч» про заробіток за роботу у зоні відчуження та за участь з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році.

Та обставина, що померлому чоловіку позивача була призначена та виплачувалася пенсія згідно із зазначеними довідками підтверджується і наявним у справі листом пенсійного органу.

Отже, позивач має право на отримання пенсії по втраті годувальника в розмірі 50 відсотків пенсії по інвалідності, яку за життя одержував ОСОБА_5, а саме виходячи із розміру заробітної плати, вказаної у зазначених довідках.

Посилання відповідача на відсутність первинних документів, які підтверджували роботу померлого ОСОБА_4 в зоні відчуження та достовірність довідок про заробітну плату, на підставі яких йому була призначена пенсія, є безпідставними, оскільки повторне підтвердження права на пенсію померлих осіб нормами чинного законодавства не передбачено.

Інших підстав для відмови позивачу у призначенні пенсії відповідачем не зазначено, а судом не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову у цій частині.

В частині відмови у задоволенні позову рішення місцевого адміністративного суду сторонами не оскаржене і апеляційним судом не перевіряється.

Вичерпний перелік повноважень суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на постанову суду передбачено у ч. 1 ст. 198 КАС України, в силу положень якої за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін; 2) змінити постанову суду; 3) скасувати її та прийняти нову постанову суду; 4) скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі; 5) визнати постанову суду нечинною і закрити провадження у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За правилами ч. 2 ст. 200 КАС України не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції в цілому правильно вирішив справу по суті і підстави для його скасування, які б мали не суто формальний характер - відсутні.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Оболонського відділу обслуговування громадян Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 30 листопада 2017 року