Справа № 804/5263/17
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2017 р. Справа № 804/5263/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Комунального підприємства «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд приходить до наступного висновку.
Комунальне підприємство «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради зареєстроване 21.08.2001 р. за кодом 03341339, про що 23.02.2005 вчинено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про включення відомостей про юридичну особу.
Позивач перебуває на обліку в Нікопольській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
10 травня 2017 Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області на підставі пп.1911.1 п.191 ст. 19, пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20 та у порядку пп.75.1.1 п. 75.1 ст. 75 та ст.76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку Комунального підприємства «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобовязання з податку на додану вартість по податковій декларації за вересень 2016 р., уточнюючого розрахунку до декларації з ПДВ за грудень 2015 року.
За результатами перевірки складено акт від 10.05.2017 р. №362/1201/03341339.
Згідно з актом перевіркою термінів сплати узгодженої суми податкового зобовязання з ПДВ встановлено порушення вимог п. 50.1 ст. 50, п.57.1 ст. 57 та п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України в частині несвоєчасності сплати узгодженої суми податкового зобовязання з податку на додану вартість, а саме:
За наслідками адміністративного оскарження скарги Комунального підприємства «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 22.05.2017 р. №000268120 без змін.
Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України), який відповідно до пункту 1.1 статті 1цього Кодексу регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
За приписами п. 36.1 ст. 36 ПК України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
У відповідності до п. 49.2 ст. 49 ПК України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.
Податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку (п. 46.1 ст. 46 ПК України).
Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації.
Згідно з п. 203.1 ст. 203 ПК України, податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий-звітній (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
За приписами п. 203.2 ст. 203 ПК України, сума податкового зобов'язання з податку на додану вартість, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларацій, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Відповідно до п. 20.1.19 ст. 20 ПК України, контролюючі органи наділені, зокрема, правом застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно з абз. 2 п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу, - при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно до ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, якімістятьінформаціющодо предмету доказування. Суд не бере до розглядудокази, які не стосуються предмету доказування.Обставини, які за законом повинні бути підтвердженіпевнимизасобамидоказування, не можутьпідтверджуватися ніякими іншими засобамидоказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Згідно до ч. 3 ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінюєналежність, допустимість, достовірність кожного доказуокремо, а такождостатність і взаємнийзв'язокдоказів у їхсукупності.
Оцінюючи усі докази, надані суду, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Виходячи з аналізу вищенаведених норм, у разі несвоєчасного погашення узгодженої суми грошового зобов'язання на таку суму сплати в залежності від строку затримки платежу (до 30 календарних днів включно чи більше) нараховується штраф, який застосовується до платника податків після прийняття контролюючим органом відповідного податкового повідомлення-рішення.
В якості обґрунтування незаконності нарахування штрафу та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення позивач посилається на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення своєчасної виплати заробітної плати» від 21.10.2004 р. №2103-ІV.
Проте, такі доводи позивача не приймаються судом до уваги.
Закон України від 21.10.2004 р. №2103-ІV не звільняє позивача своєчасно сплачувати суми узгоджених зобовязань та не звільняє від відповідальності за порушення такого обовязку, встановленого Податковим кодексом України.
Враховуючи викладене, суд вважає, позовні вимоги Комунального підприємства «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради не обґрунтованими та такими, які не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 9, 11, 17, 69-72,86, 94,158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 24 листопада 2017 року

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 24.11.2017 суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_1 ОСОБА_4