Справа № 348/2399/17
Суддя: Міськевич О.Я.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/2399/17

27 листопада 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретаря: Скоблей О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що постановою серії БР № 584476 від 11.11.2017 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 гривень.

Зі змісту постанови вбачається, що 11.11.2017 року о 23 год. 10 хв. в смт. Делятин по вул. Любіжня, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, він начебто не предявив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 (а) ПДР.

Однак 11.11.2017 р. інспектор його до адміністративної відповідальності не притягував і жодних процесуальних документів щодо не предявлення водійського посвідчення при ньому не складав.

Дану постанову інспектора він отримав 16.11.2017 р. поштовим звязком.

Просить суд поновити йому строк для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, визнати протиправною та скасувати постанову серії БР № 584476 від 11.11.2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 425 гривень і закрити справу.

Позивач в судове засідання не зявився, однак від нього поступила заява, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, наведених в позовній заяві.

Представник відповідача Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області в судове засідання не прибув. Про дату, час та місце розгляду даної справи відповідач повідомлявся судом заздалегідь та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення, долучене до матеріалів справи, про причини неявки свого представника суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 69, 70 КАС України, і на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до ст. 2 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися до суду для оскарження будь-яких рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Статтею 104 КАС України передбачено, що особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного органу, юридичної чи службової особи під час здійснення ними управлінських функцій порушено його право чи свободи.

В судовому засіданні встановлено, що постанова серії БР № 584476 від 11.11.2017 року складена відносно ОСОБА_1 про те, він ніби-то не предявив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 (а) ПДР.

Однак, з постанови не вбачається, передбачених ст. 251 КУпАП доказів щодо не предявлення водієм ОСОБА_1 для перевірки посвідчення водія.

Як вбачається з позовної заяви позивача, дійсно 11.11.2017 р. приблизно о 21.30 год. до його припаркованого автомобіля підійшов інспектор Яремчук І.В. та повідомив, що у нього є підозра про те, що він ніби-то керував автомобілем у стані алкогольного спяніння. Він не погодився з цим, крім того вказав, що автомобіль був припаркований і він ним не керував. Однак інспектор зобовязав його поїхати на освідчення в Надвірнянську ЦРЛ. Він поїхав на освідчення, однак в приміщенні лікарні відмовився від проходження освідчення, так як інспектор не зафіксував факт керування ним автомобілем. В результаті інспектор в приміщенні лікарні склав нього протокол про адміністративне правопорушення за керування автомобілем в стані алкогольного спяніння. Однак на місці вчинення правопорушення інспектор не просив його предявити водійське посвідчення, а постанова винесена без його участі. Також вказує, що згідно протоколу БД № 393220 від 11.11.2017 р. правопорушення вчинено о 21.30 год., а згідно оскаржуваної постанови о 23.10 год.

Зазначені обставини в судовому засідані не спростовані відповідачем по даній справі - Надвірнянським ВП ГУНП України в Івано-Франківській області.

Зі змісту ст.71 КАС України випливає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Оскільки відповідач по справі в силу норм ст. 3 КАС України є суб'єктом владних повноважень, то застосуванню при розв'язанні спору підлягають норми ч. 2 ст. 71 КАС України, де зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання суду, в судовому засіданні не здобуто доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, на підставі наведеного, оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що дії відповідача - Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області в особі інспектора Надвірнянського ВП, лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді 425 грн. штрафу є протиправними, а постанова підлягає скасуванню.

Позивачу слід поновити строк на оскарження постанови як такий, що пропущений з поважних причин.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 38, 268 КУпАП, ст.ст. 41 ч. 1, 104, 158-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Надвірнянського відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволити.

Поновити строк на оскарження постанови як такий, що пропущений з поважних причин.

Постанову інспектора Надвірнянського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області, лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 11.11.2017 року серії БР № 584476 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ст.186 КАС України через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Міськевич О.Я.