Справа № 686/13293/17
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/13293/17

Головуючий у 1-й інстанції: Логінова С.М.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

23 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
В липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому (далі УПФУ у м. Хмельницькому) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтвержується, що з 10 жовтня 2013 року УПФУ у м. Хмельницькому ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Педагогічний стаж позивача складає понад 30 років на педагогічних посадах, які визначають право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", однак при призначенні пенсії, відповідач не виплатив їй грошову допомогу, в зв`язку з тим, що за записами трудової книжки, спеціальний останньої, складав менше необхідного.

Вподальшому, ОСОБА_1 , зібравши додаткові документи на підтвердження педагогічного стажу, 17.02.2017 р. звернулася до УПФУ у м. Хмельницькому із заявою про виплату грошової допомоги, передбаченої п. 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 03.03.2017 року, відповідач повідомив позивача, що її спеціальний стаж складає 29 років та 22 дні із необхідних 30 років. До розрахунку не увійшов період роботи на посаді вихователя з 21.06.1983р. по 23.7.1984 р. та з 23.07.1984р. по 10.06.1985р. у військовій частині № НОМЕР_1 .

На підтвердження роботи на посадах працівника освіти позивач зібрала архівні документи та 20.06.2017 р. повторно звернулася за виплатою грошової допомоги. Листом від 22.06.2017 р. за вих. № 270/К-12 їй знову відмовлено у виплаті вже з іншої підстави. Відмова мотивована тим, що з 03.11.2008р. ОСОБА_1 крім посади вчителя початкових класів ЗОНІ №23 м. Хмельницького, працювала на 0,5 ставки на посаді заступника директора з дошкільного виховання, яка не передбачена постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04.11.1993 року.

Вищезазначене слугувало підставою для звернення позивачем до суду з цим позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що робота ОСОБА_1 за спірний період зараховується до стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, а отже вона має право на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на її призначення, а відповідачем не доведено правомірності своїх дій та не надано обґрунтованих доводів відмови позивачу у виплаті грошової в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до норм чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи зі слідуючого.

Відповідно до п. 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України. (Розділ XV доповнено пунктом 7-1 згідно із Законом № 3668-VI від 08.07.2011 року).

Відповідно до підпункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1191 від 23 листопада 2011 року затверджений Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати.

Пунктом 2 зазначеного вище Порядку передбачено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 (909-93-п ) «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Пунктом 4 Порядку № 1191 передбачено, що страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Крім цього, відповідно до пунктів 5-7 Порядку № 1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», станом на день її призначення.

Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909, передбачена посада «учитель» у загальноосвітніх навчальних закладах.

Так, судом із запису № 30 в трудовій книжці ОСОБА_1 встановлено, що з 03.11.2008 року її призначено на посаду заступника директора з дошкільного виховання, залишивши за нею 18 годин вчителя молодших класів.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про загальну середню освіту» педагогічне навантаження вчителя загальноосвітнього навчального закладу незалежно від підпорядкування, типу і форми власності - час, призначений для здійснення навчально-виховного процесу.

Педагогічне навантаження вчителя включає 18 навчальних годин протягом навчального тижня, що становлять тарифну ставку.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, із записів в трудовій книжці встановлено, що працюючи на посаді заступника директора з дошкільного виховання на 0,5 ставки, позивач також працювала вчителем молодших класів з повним навантаженням- 18 навчальних годин, що дає їй право на врахування періоду роботи з 03.11.2008 року до педагогічного стажу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, оскільки позивач є пенсіонером за віком, працювала на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років, загальний трудовий стаж становить понад 30 років, а тому має право на нарахування та виплату допомоги відповідно до п.7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюк Р.В.