Справа № 806/2944/17
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

806/2944/17

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року Житомир справа № 806/2944/17

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Капинос О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Овруцького району до Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

встановив:

В обґрунтування позову зазначає, що вказана вимога винесена за несплату штрафних санкцій та пені, застосованих рішенням відповідача від 11.07.2017 №1/04. Дане рішення винесено на підставі п.2 ч .9 ст.106 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування". Однак, з 01.01.2011 вказаний пункт втратив чинність згідно із Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування" від 08.01.2010 №464, тобто не діяв на дату прийняття рішення, а відповідно і нараховані штрафні санкції та пеня є незаконними та протиправними. Крім того, вказав, що рішення про застосування штрафних санкцій було оскаржене до відповідача, однак, всупереч цьому ним було прийнято спірну вимогу. Тому, просить її скасувати.

Сторони в судове засідання не з"явилися, повідомлені про розгляд справи належним чином.

Позивач надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача надіслав до суду письмові заперечення на позовну заяву, згідно яких просить у позові відмовити та справу розглянути без його участі.

У відповідності до ст.128 КАСУ, суд вважає за можливе справу розглянути у порядку письмового провадження, на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з огляду на таке.

28.07.2017 позивачем на адресу відповідача було направлено заяву №01-590, у якій зазначено, що нараховані штрафні санкції та пеня є незаконними та протиправними, оскільки винесені на підставі п.2 ч.9 ст.106 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", який з 01.01.2011 втратив чинність. (а.с.11)

Не погоджуючись з винесеними відповідачем вимогою, позивач звернувся до суду.

Перевіряючи спірне рішення на відповідність вимогам ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини, які виникли у сторін за даним адміністративним позовом стосуються порядку обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України. Притягнення страхувальників до відповідальності у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків врегульовано Законом України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" та Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Пенсійного фонду України за № 21-1 від 19.12.2003р. (у відповідній редакції, далі - Інструкція).

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі-Закон №1058) передбачено, що страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону №1058 страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків із сум, виражених в іноземній валюті, здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за курсом валют, установленим Національним банком України на день обчислення страхових внесків.

Згідно з ч.6 ст. 20 Закону №1058 страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до п.8.2 Інструкції органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках: а) якщо дані документальних перевірок результатів діяльності страхувальника свідчать про донарахування сум страхових внесків; б) якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків; в) якщо страхувальник має на кінець звітного періоду борги зі сплати фінансових санкцій (штрафів) та пені.

В контексті наведеного суд відмічає, що якщо страхувальник має на кінець звітного періоду борги зі сплати фінансових санкцій (штрафів) та пені органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити зазначені у вимозі суми.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату боргу, страхувальник узгоджує її з органами Пенсійного фонду, а у разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, вказана вимога винесена у зв"язку з наявністю боргу зі сплати штрафних санкцій та пені, застосованих рішенням відповідача від 11.07.2017 № 1/04.

Представник відповідача посилаючись у своїх письмових запереченнях на правомірність спірної вимоги стверджує, що оскільки позивачем заборгованість зі сплати страхових внесків та пені за листопад-грудень 2010 року сплачена лише у червні 2017, тому до позивача було застосовано фінансові санкції передбачені законом.

Суд погоджується з доводами відповідача.

Як вже зазначалося, процедуру стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах встановлено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 № 21-1.

Відповідно до 9.1. Інструкції до страхувальників за порушення норм законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування застосовуються фінансові санкції відповідно до повноважень, якими органи Пенсійного фонду були наділені до 1 січня 2011 року.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. (п.9.3.2.)

При цьому складається рішення за формою згідно з додатком 14.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних картки особового рахунку платника.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення після сплати (погашення) у повному обсязі недоїмки окремо за кожний базовий звітний період незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період.

Згідно п. 9.5. Інструкції факти порушень законодавства, крім тих, що є предметом акта документальної перевірки, та тих, що зазначені у підпункті 9.3.2 пункту 9.3 цієї Інструкції, посадова особа органу Пенсійного фонду оформляє актом довільної форми, в якому чітко викладається зміст порушення з обґрунтуванням порушених норм законодавчих актів. Такий акт підписується посадовими особами органу Пенсійного фонду та страхувальника.

Рішення про застосування штрафу за наслідками розгляду акта та інших матеріалів про порушення приймає начальник управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті або його заступник. Рішення приймаються за встановленою формою у двох примірниках.

У п.9.6. Інструкції вказано, що суми штрафів, передбачених пунктами 9.3 та 9.4 цієї Інструкції, підлягають сплаті страхувальником чи банком, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення, або можуть бути оскаржені у цей самий строк до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це відповідного органу Пенсійного фонду, посадовими особами якого прийнято це рішення.

Рішення органу Пенсійного фонду про накладення штрафу є виконавчим документом.

На суми простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків (недоїмки) та своєчасно не сплачені (не перераховані) фінансові санкції нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. (п.10.1 Інструкції)

Рішення про нарахування пені посадові особи органів Пенсійного фонду виносять одночасно з прийняттям рішення про застосування фінансових санкцій, зазначених у підпункті 9.3.2 пункту 9.3 цієї Інструкції, за формою згідно з додатком 14 цієї Інструкції, яке протягом трьох робочих днів із дня його винесення надсилається страхувальнику з повідомленням про вручення. (п.10.5 Інструкції)

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф та на суми простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків (недоїмки) та своєчасно не сплачені (не перераховані) фінансові санкції нараховується пеня, у зв"язку з чим виноситься відповідне рішення. Суми штрафів, які застосовані рішенням підлягають сплаті страхувальником чи банком, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення, або можуть бути оскаржені у цей самий строк до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку.

З наявного у матеріалах справи розрахунку фінансових санкцій та пені слідує, що позивачем заборгованість зі сплати страхових внесків та пені за листопад-грудень 2010 року сплачена у червні 2017.

Позивач стверджує, що рішення про застосування штрафу та пені було ним оскаржене до Пенсійного фонду, однак у матеріалах справи міститься лише заява від 28.07.2017 на ім"я Овруцького ОУПФУ, у якій зазначено, що нараховані штрафні санкції та пеня є незаконними та протиправними, оскільки винесені на підставі п.2 ч.9 ст.106 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", який з 01.01.2011 втратив чинність. (а.с.11)

Доказів оскарження до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку у матеріалах справи не міститься.

Отже, є всі підстави вважати, що рішення відповідача № 1/04 від 11.07.2017 на момент винесення спірної вимоги було чинним.

Крім того, представник позивача, посилається на те, рішення про застосування штрафних санкції та пені прийняте на підставі п.2 ч.9 ст.106 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", незважаючи на той факт, що дане положення було скасовано на підставі Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування", який набрав чинності 01.01.2011 року.

Однак, суд не може погодитися з такою позицією позивача, з огляду на наступне.

Пунктом 2 ч. 9 ст. 106 Закону №1058 в редакції, яка діяла до 01.01.2011 року, було передбачено застосування виконавчими органами УПФУ до страховиків за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду.

01.01.2011 набрав чинності Закон України "ро збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"№ 2464-VI від 08.07.2010 (далі-Закон №2464), яким було внесено зміни та виключено вказану норму.

Відповідно до абз.6 п.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2464 на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Аналіз наведених норма права дає підстави для висновку, що після набрання чинності Законом №2464 за органами УПФУ збережено повноваження щодо застосування фінансових санкцій за несплату заборгованості по страхових внесках, яка виникла до 01.01.2011.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 12.05.2015 у справі №21-370а15.

Відповідно до ч. 2 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Отже, враховуючи на вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що Овруцьке ОУПФУ мало право після 01.01.2011 нараховувати позивачу штрафні санкції та пеню зі сплати страхових внесків на підставі п.2 ч.9 ст. 106 Закону України "Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування", оскільки така заборгованість зі сплати страхових внесків виникла саме до 01.01.2011, тобто на момент чинності вказаних положень Закону №1058.

При цьому, суд відмічає, що позивачем доказів своєчасної сплати страхових внесків чи оскарження рішення до матеріалів справи не надано.

Крім того, суд зазначає, що позиція позивача з приводу нарахованих сум, ґрунтується лише на відсутності повноважень у органів ПФУ нараховувати заборгованість, пеню та застосовувати фінансові санкції по не сплаті страхових внесків. Будь-якого іншого законодавчого обґрунтування своїх доводів суду не надано.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність прийняття ним спірної вимоги, з огляду на що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 86,94,128,158-162,186 Кодексу адміністративного судочинства України ,

постановив:

В задоволенні позовних вимог Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Овруцького району відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос