Справа № 806/2477/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Черняхович І.Е.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"28" листопада 2017 р. Справа № 806/2477/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "25" вересня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання неправомірними бездіяльність та дії, скасування рішення, зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати неправомірними бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в частині невиконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду по адміністративній справі №806/2882/16 від 11.04.2017 р.; визнати неправомірними дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в частині винесення неправомірного рішення у формі повідомлення від 29.08.2017р. про повернення виконавчого листа за справою №806/2882/16 від 11.04.2017р.; скасувати рішення у формі повідомлення державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. від 29.08.2017р. про повернення виконавчого листа, як неправомірне та безпідставне; зобов'язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернутись до прокуратури м.Києва, щодо ознак злочину за ст. 382 КК України - невиконання судового рішення державним службовцем Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанською А.Л. по адміністративній справі №806/2882/16 від 11.04.2017р.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 25.09.2017р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_3 у справі подав до суду апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати зазначену постанову та прийняти нову - про задоволення позову. Вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що відповідач - Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не застосував вимогу ч.1 ст.24 Закону України "Про виконавче провадження", що ОСОБА_3 є потерпілим від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, має "право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу".

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 11.04.2017р. у справі №806/2882/16 позов ОСОБА_3 задоволено, визнано неправомірними дії (бездіяльність) Головного управління Національної поліції в Житомирській області в частині ненадання повної інформації за запитом ОСОБА_3 від 12.12.2016р. та зобов'язано Головне управління Національної поліції в Житомирській області надати ОСОБА_3 повну інформацію на запит від 12.12.2016р., а саме: відомості про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік працівника Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_5, за виключенням інформації, що має статус конфіденційної.

У відповідності до приписів ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду від 11.04.2017р. у справі №806/2882/16 набрала законної сили 26.04.2017р..

Відповідно до положень частини першої статті 258 КАС України, за заявою позивача йому було видано виконавчий лист за №516/17 від 03.05.2017р..

В подальшому ОСОБА_3 звернувся до Відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою щодо примусового виконання виконавчого листа у адміністративній справі №806/2882/16 виданого 03.05.2017р. Житомирським окружним адміністративним судом.

29.08.2017р., за результатами розгляду вказаної заяви, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанською А.Л., складено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання (а.с.7).

Зі змісту повідомлення вбачається, що виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання на підставі п.10 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки у процесі проведеної перевірки з'ясовано, що виконавчий документ пред'явлений до виконання не за підвідомчістю.

Позивач вважає дії відповідача протиправними та такими, що порушують його права.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким в позові відмовлено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступні підстави.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. №1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до Положення про Головне управління Національної поліції в Житомирській області, затвердженого наказом Національної поліції 06.11.2015р. № 22, Головне управління Національної поліції в Житомирській області є територіальним органом Національної поліції та згідно із законодавством України реалізовує повноваження Національної поліції на території Житомирської області.

За наведених обставин, а також враховуючи вимоги Закону України "Про Національну поліцію", суд констатує, що боржником за постановою Житомирського окружного адміністративного суду в справі № 806/2882/16 є територіальний орган центрального органу виконавчої влади - Головне управління Національної поліції в Житомирській області, яке знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Старий бульвар, 5/37.

Таким чином, виконавчий лист виданий місцевим судом у справі №806/2882/16 підвідомчий Відділу примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України в області, функції якого щодо примусового виконання такого рішення поширюються на територію місцезнаходження відповідача.

За наведених обставин, суд дійшов правомірного висновку, що позивачем виконавчий лист №516/17 виданий 03.05.2017 р. Житомирський окружним адміністративним судом за постановою в справі №806/2882/16 пред'явлено не за підвідомчістю та не за місцем його виконання.

Колегія суддів не погоджується з доводами апелянта, щодо наявності у позивача права вибору місця відкриття виконавчого провадження в порядку ч.1 ст.24 Закону № 1404-VIII, оскільки судом не встановлено можливості вчинення виконавчих дій щодо виконання вказаного рішення суду на території місцезнаходження боржника - Головного управління Національної поліції у Житомирській області кількома органами державної виконавчої служби, в тому числі відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню визначає Інструкція з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р., відповідно до якої органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень; управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції ( п.3 вказаної Інструкції).

У відповідності до п.4 Інструкції відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими: боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, Кабінет Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, Національне антикорупційне бюро України, Вища рада юстиції, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи; сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Відділу примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі підвідомчі рішення, за якими: боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; сума зобов'язання становить від шести до двадцяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Таким чином, оскільки боржником за пред'явленим позивачем до виконання виконавчим листом є територіальний орган Національної поліції, то відповідно до викладених вище положень нормативно-правових актів, останній підвідомчий Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Відповідно до п.10 ч.4 ст.4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Отже, виходячи зі статусу боржника виконавчого провадження та норм чинного законодавства, в даному випадку у стягувача немає визначеної ст.24 Закону №1404-VIII можливості обирати між кількома органами державної служби залежно від місця виконання рішення суду, а тому державним виконавцем обґрунтовано повернуто стягувачу виконавчий лист з посиланням на п.10 ч.4 ст.4 Закону №1404-VIII.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повертаючи виконавчий документ ОСОБА_3 без прийняття до виконання, шляхом прийняття відповідного повідомлення від 29.08.2017р., діяв на підставі Закону та у межах своїх повноважень, а тому позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання неправомірними бездіяльності та дій відповідача є безпідставними.

Разом з тим, вимога позивача про скасування рішення у формі повідомлення державного виконавця від 29.08.2017р. про повернення виконавчого листа судом першої інстанції правомірно не задоволена, оскільки підставами для скасування рішення суб'єкта владних повноважень є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який прийняв рішення.

Крім того, позовна вимога ОСОБА_3 про зобов'язання відповідача звернутись до прокуратури міста Києва, щодо ознак злочину за ст.382 КК України - невиконання судового рішення державним службовцем Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанською А.Л. по адміністративній справі №806/2882/16 також правомірно не задоволена, оскільки головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанською А.Л. правомірно прийнято рішення у формі повідомлення від 29.08.2017р. про повернення виконавчого листа.

За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку, що підстави для задоволення позову ОСОБА_3 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "25" вересня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук