Справа № 127/16805/17
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/16805/17

Головуючий у 1-й інстанції: Антонюк В.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

22 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення щодо скасування чи зміни постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

07 серпня 2017 року позивач, ОСОБА_4, звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення щодо скасування чи зміни постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи.

Представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги та просила суд апеляційної інстанції задовольнити її з підстав, викладених в ній.

Представник відповідача заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила рішення суду першої інстанції залишити без змін

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 26.05.2017 року на підставі наказу ОСОБА_6 управління від 22.05.2017 року №90-ДК та заяви представника ОСОБА_7 ОСОБА_8 від 13.05.2017 старшим державним інспектором проведено перевірку вказаних у заяві обставин та встановлено, що земельні ділянки площею 16,7127га кадастровий номер :01:004:0086 та площею 31,2704га кадастровий номер :02:003:0083 на території Грузької сільської ради Гайсинського району за межами населеного пункту с. Грузьке, використовується ТОВ «Агропідприємство «Грузьке» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за відсутності оформленого відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права власності на земельну ділянку, права постійного користування чи права оренди земельної, ділянки, що є порушенням ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

За результатами проведення перевірки старшим державним інспектором встановлено факт порушення земельного законодавства на підставі чого складено адміністративні протоколи за ст. 53-1 КУпАП та видано приписи на усунення порушень вимог земельного законодавства.

23.06.2017 року старшим державним інспектором Ткачуком В.В. винесено постанови №49 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень та № 50 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

05.07.2017 року на адресу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області надійшла заява представника ОСОБА_7 про надання відомостей щодо результату розгляду заяви від 13.05.2017 року, а також надати інформацію щодо результатів проведення перевірки за фактом самовільного зайняття ТОВ «Агропідприємство «Грузьке» земельної ділянки.

ОСОБА_6 управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 11.07.2017 року №М-12633/0-5264/6-17 уповноваженого представника ОСОБА_7 повідомлено про результати проведення перевірки.

13.07.2017 року уповноваженим представником ОСОБА_7 подано скаргу про визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

24.07.2017 року головним державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області ОСОБА_5 прийнято рішення №2 про задоволення скарги:

-скасовано постанови від 23.06.2017 року №49 та №50 про накладення на директора ТОВ «Агропідприємство «Грузьке» ОСОБА_4 адміністративних стягнень, винесені старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель на території Гайсинського, Теплицького, Бершадського, Чечельницького, Тростянецького районів та м. Ладижин ОСОБА_9;

-справи про адміністративні правопорушення закрито;

-копії матеріалів передано до ОСОБА_6 управління Національної поліції України у Вінницькій України у Вінницькій області.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим відповідачем рішенням, звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатами розгляду справи суд першої інстанції прийшов до висновку, що приймаючи оскаржуване рішення відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства та в межах наданих повноважень, у звязку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Судом встановлено, що згідно договорів оренди землі № 1-394 та № 1-395 від 10.11.2015 року, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області відповідно до наказу від 27.10.2015 року № 2-5054/20-15-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок в оренду» надає, а гр. ОСОБА_7 приймає в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення із земель запасу та резервного фонду, на території Грузької сільської ради (за межами населеного пункту), Гайсинського району, Вінницької області. В оренду передаються земельні ділянки: кадастровий номер: :01:004:0086, загальною площею 16,7127 га., рілля та № :02:003:0083, загальною площею 31,2704 га, рілля.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами проведеної відповідачем перевірки встановлено, що вищевказані земельні ділянки використовується ТОВ «Агропідприємство «Грузьке» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за відсутності оформленого відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права власності на земельну ділянку, права постійного користування чи права оренди земельної, ділянки, що є порушенням ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Статтею 269 КУпАП передбачено, що потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Згідно ст.287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП , постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено державному інспектору вищого рівня або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Статтею 289 КУпАП встановлено, що скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено державним інспектором, правомочним розглядати скаргу.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення розглядається правомочними державними інспекторами в 10-денний строк з дня її надходження, якщо інше не встановлено законами України (ст. 289 КУпАП).

Колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта щодо пропущення скаржником строку на подання скарги на постанови №49 та №50 від 23.06.2017 року, оскільки останньому стало відомо про результати розгляду первинної заяви від 13.05.2017 року лише під час направлення запиту 05.07.2017 року, відповідь на який представнику ОСОБА_7 було надано 11.07.2017 року. Отже, обставина щодо пропуску скаржником строку на подання скарги, на яку апелянт посилається як на підставу для скасування рішення суду першої інстанції, не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Також, доводи апелянта, що постанови №49 та №50 від 23.06.2017 року жодним чином не порушують права, свободи та інтереси ОСОБА_7 колегія суддів також не бере до уваги, оскільки протиправними діями ТОВ «Агропідприємство «Грузьке», директором якого є позивач самовільно зайнято земельні ділянки, які згідно договорів оренди землі № 1-394 та № 1-395 від 10.11.2015 року надано в строкове платне користування ОСОБА_7

Отже, апелянтом жодним чином не спростовано факт порушення прав ОСОБА_7, при цьому, аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в даних правовідносинах ОСОБА_7 має статус потерпілої, а тому згідно положень КУпАП мала право на подання та розгляд скарги на постанови №49 та №50 від 23.06.2017 року.

Згідно ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу;

3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового слідства чи дізнання, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Згідно Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.01.2017 №6, державний інспектор при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативно-правовим актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, однак без посилення стягнення.

Копія рішення щодо розгляду скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надсилається особі, щодо якої її винесено. У той самий строк копія постанови надсилається потерпілому (на його прохання).

За результатами розгляду скарги постанову про накладення адміністративного стягнення може бути скасовано або змінено ОСОБА_6 державним інспектором України з контролю за використанням і охороною земель чи його першим заступником (особами, що їх заміщують), головними державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі, районі чи їх першими заступниками (особами, що їх заміщують). У такому разі виноситься рішення щодо скасування чи зміни постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що 24.07.2017 року головний державний інспектор Козак Ю.В., розглянувши скаргу представника ОСОБА_7 прийняв рішення №2 щодо скасування чи зміни постанови по справі про адміністративне правопорушення. Згідно розглянутих державним інспектором матеріалів перевірки, останній прийшов до висновку, що директором ТОВ «Агропідприємство «Грузьке» вчинено одночасно самовільне зайнятті двох земельних ділянок на території однієї і тієї ж сільської ради, що є злочином та порушує права скаржника, у звязку з чим головний державний інспектор прийшов до висновку про наявність підстав для скасування постанов №49 та №50 від 23.06.2017 року, необхідність закриття справи про адміністративне правопорушення з подальшою передачею до правоохоронних органів.

Згідно матеріалів справи, листом від 01.08.2017 року №10-2-0.441-9397/2-17 Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повідомило щодо наявності ознак кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.197-1 ККУ, надіславши оригінали матеріалів перевірки ОСОБА_6 управлінню національної поліції України у Вінницькій області.

Колегія суддів звертає увагу, що позивачем не надано до суду жодного доказу на спростування висновків суду першої інстанції, а доводи апелянта носять формальний характер та не свідчать про протиправність прийнятого відповідачем рішення.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з статтею 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2017 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 28 листопада 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_10 ОСОБА_11