Справа № 820/4018/17
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 листопада 2017 р. № 820/4018/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Старосєльцева О.В.,

за участі секретаря судового засідання Андрієць М.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова
до ОСОБА_1
про про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив: стягнути з ОСОБА_1 (і.н.н.) на користь Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова заборгованість зі сплати страхових внесків за період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року у сумі 1826 (одна тисяча вісімсот двадцять шість) грн. 40 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що платником єдиного податку не виконано обовязку по сплаті недоїмки зі страхових внесків згідно вимоги про сплату боргу від 10.12.2011 року № Ф-5532-У у розмірі 1826,40 грн. Посилаючись на викладені вище мотиви, позивач просив суд прийняти рішення про задоволення заявлених вимог.

Представник позивача в судове засідання не прибув, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, правом надати заперечення не скористався.

Оскільки визначене ч.1 ст.2 КАС України завдання адміністративного судочинства залишається незмінним при розгляді будь-якої адміністративної справи і дотримання вказаного завдання є обовязковим в силу приписів ч.2 ст.19 Конституції України, то з огляду на приписи ст.41, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України, а також подане позивачем клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд, зібравши докази, що в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, дійшов висновку, що справа має бути розглянута та вирішена на підставі наявних в ній доказів в порядку письмового провадження.

За матеріалами справи судом встановлено, що фізична особа ОСОБА_1 06.04.2001 року пройшла процедуру державної реєстрації, набула правового статусу ФОП, як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування перебуває на обліку в Московському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова.

Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) фізична особа-підприємець ОСОБА_1 була платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно п.1 ч 1 ст. 14 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування страхувальниками є фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування: фіксований податок, єдиний податок.

Відповідно до п.6 ч. 2 ст.17 вищезазначеного закону страхувальники зобовязані нараховувати,обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Сплата страхових внесків фізичними особами - підприємцями здійснюється у строки визначені ч.6 ст. 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а саме страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Так, згідно картки особового рахунку відповідач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, повинна була сплатити фіксований податок (єдиний податок) на загальнообов"язкове державне соціальне страхування за 2010 р. у сумі 1.868,40 грн. Натомість, сплатив лише частково у сумі 42,00 грн., сума недоїмки по внескам склала - 1.826,40 грн.

Вирішуючи спір, суд бере до уваги, що згідно з ч.2 ст.106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до п.3 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Судом встановлено, що заявлена до стягнення сума заборгованості ґрунтується на винесеній терорганом ПФУ вимозі від 10.05.2011 №Ф-5532-У.

Згідно п.8.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 р. N 21-1 (що діяла на момент вчинення спірних правовідносин), вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено особисто такій фізичній особі або її законному представникові чи надіслано листом на її адресу за місцем проживання або останнього відомого місця її знаходження з повідомленням про вручення за порядком оформлення зазначених поштових відправлень, установлених Кабінетом Міністрів України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вимога від 10.05.2011року №Ф-5532-У направлена відповідачу територіальним органом за адресою: АДРЕСА_1.

Судом на виконання вимог ст.11 КАС України, витребована у позивача копія особової справи ОСОБА_1, з якої судом встановлено, що позивачем подана заява про реєстрацію платника внесків, де зазначена адреса: АДРЕСА_2.

23.03.2011 року позивачем до територіального органу Пенсійного фонду подано Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до органів Пенсійного фонду України за 2010 рік, де також ОСОБА_1 зазначена адреса: АДРЕСА_2.

Таким чином, вищезазначена вимога була направлена контролюючим органом за останнім відомим місцем знаходження фізичної особи-підприємця з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Дана вимога є рішенням суб'єкта владних повноважень, яке містить припис здійснити платіж на користь ПФУ.

У судовій справі відсутні як докази виконання платником обов'язку за названою вимогою, так і докази відсутності у платника обов'язку виконувати названу вимогу в частині здійснення платежу внаслідок втрати вимогою юридичної сили в процедурі судового чи позасудового оскарження, через дефекти змісту, форми, підстав походження. Доказів направлення згаданої вимоги до органів державної виконавчої служби України чи доказів знаходження згаданої вимоги на виконанні в органах державної виконавчої служби України матеріали справи також не містять.

Суд вважає, що у спорі про стягнення заборгованості, яка сформувалась через неоплату рішення суб'єкта владних повноважень, до предмету доказування входять обставини юридичної дії такого рішення, строку виконання обов'язку, додержання суб'єктом-органом управління процедури стягнення.

Як вже зазначалось судом раніше, доказів втрати юридичної дії вимогою від 10.05.2011року №Ф-5532-У судовим розглядом не виявлено.

Строк давності до правовідносин з приводу оплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а також виконання винесених терорганами ПФУ рішень у силу п.15 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не застосовується.

Процедура стягнення терорганом ПФУ дотримана, сума заборгованості за вимогою від 10.05.2011року №Ф-5532-У складає - 1826,40 грн. відповідачем дана обставина не оспорювалась.

За змістом Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом і має бути сплачена страхувальником протягом десяти робочих днів із дня одержання.

Крім того, на виконання вимог ч.4 ст.11 КАС України судом встановлено, що згідно ОСОБА_2 державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 11.07.2014 року внесено запис №3044815 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на підставі власного рішення.

В постанові Верховного суду України від 04.12.2013 року по справі №6-125цс13 зазначено, що однією з особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у разі припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи її зобов'язання не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 129 Конституції України, ст.ст.7-11, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (і.н.н., ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_3) на користь Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова (61170, м.Харків, вул.Валентинівська, 22-Б, ) заборгованість зі сплати страхових внесків за період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року у сумі 1826грн. 40 коп. (одна тисяча вісімсот двадцять шість 40 коп.)

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Старосєльцева О.В.