Справа № 296/4547/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шалота К.В.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"21" листопада 2017 р. Справа № 296/4547/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Шведюк М.М.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Житомирської міської ради на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "11" вересня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради, 3-я особа - Приватне підприємство "ШЕРІФФ" про визнання протиправним та скасування рішення ,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №456 від 16.05.2017 р.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 11.09.2017р. позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 16.05.2017р. №456 "Про встановлення вартості проїзду в міському пасажирському транспорті загального користування". Стягнуто з виконавчого комітету Житомирської міської ради за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у розмірі 640 грн..

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Виконавчий комітет Житомирської міської ради звернувся до суду зі скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що під час підготовки проекту рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради "Про встановлення вартості проїзду в міському пасажирському транспорті загального користування" не допущено порушення ні норм чинного законодавства ні Регламенту виконавчого комітету Житомирської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 01.02.2017р. №86.

Вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 13.10.2016р. транспортні перевізники: КП «Житомирського трамвайно-тролейбусного управління» Житомирської міської ради, 10.01.2017р. ПП «ОСОБА_6.», ТОВ «Житомирське АТП 11827», 11.01.2017р. ПП «ПАТП-2007», 12.01.2017р. ТОВ «Легіон-Авто», ТОВ «Зализничний Пегас», 06.02.2017р. ПП «Шеріфф» звернулися до міського голови Сухомліна С.І. з приводу необхідності підвищення вартості проїзду в міському пасажирському транспорті загального користування (а.с.19-35).

07.03.2017 р. на офіційному сайті Житомирської міської ради було оприлюднено проект рішення виконавчого комітету міської ради «Про встановлення вартості проїзду в міському пасажирському транспорті загального користування» (а.с.59).

09.03.2017 р. на офіційному сайті Житомирської міської ради оприлюднено повідомлення про проведення 14.03.2017 року о 14:00 громадських обговорень проекту рішення виконавчого комітету міської ради «Про встановлення вартості проїзду в міському пасажирському транспорті загального користування» (а.с.58).

14.03.2017 р. відбулися громадські обговорення проекту рішення виконавчого комітету міської ради «Про встановлення вартості проїзду в міському пасажирському транспорті загального користування», оформлені протоколом №1 (а.с.60,61).

10.05.2017 р. на позачерговому засіданні виконавчого комітету Житомирської міської ради розглядалося питання «Про встановлення вартості проїзду в міському пасажирському транспорті загального користування», рішення з якого прийнято не було при голосуванні: за - 12, проти - 4, утрималось - 2, що стверджується витягом з протоколу №17 від 10.05.2017р. (а.с. 53,54).

15.05.2017 р. на офіційному сайті Житомирської міської ради оприлюднено новий проект рішення виконавчого комітету міської ради «Про встановлення вартості проїзду в міському пасажирському транспорті загального користування» (а.с.8).

16.05.2017 р. виконавчим комітетом Житомирської міської ради прийнято рішення №456 «Про встановлення вартості проїзду в міському пасажирському транспорті загального користування», яким встановлено з 01.06.2017 р. вартість проїзду в міському пасажирському транспорті загального користування:

- на міських автобусних маршрутах, які працюють у режимі маршрутного таксі та звичайному режимі руху, в розмірі 5 грн (п.1.1.);

- учням шкіл та інших загальноосвітніх навчальних закладів у міських автобусних маршрутах, які працюють у режимі маршрутного таксі та звичайному режимі руху, - 2 грн. (п.1.2.);

- на міському пасажирському електротранспорті в розмірі 2 грн. (п.1.3.).

Вказаним рішенням визнано таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету міської рад від 03.12.2014р. №579/1 «Про встановлення вартості проїзду в міському пасажирському транспорті загального користування» (а.с.9).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення виконкому Житомирської міської ради №456 від 16.05.2017 р. прийняте з порушеннями вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" та Регламенту міськвиконкому щодо процедури його оприлюднення та порядку його прийняття, що в свою чергу свідчить про його протиправність.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до Конституції України систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначені Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997р. №280/97-ВР ( далі - Закон № 280/97-ВР).

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2 ст.19 Конституції України).

Згідно зі ст.28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до власних повноважень виконавчих органів сільських, селищних рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Колегія суддів вважає, що рішення виконкому Житомирської міської ради №456 від 16.05.2017р. «Про встановлення вартості проїзду в міському пасажирському транспорті загального користування» є регуляторним актом у розумінні Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", виходячи з наступного.

У відповідно до ст.1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" від 11.09.2003 року №1160-IV регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; - прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Громадяни, суб'єкти господарювання, їх об'єднання та наукові установи, а також консультативно-дорадчі органи, що створені при органах державної влади та органах місцевого самоврядування і представляють інтереси громадян та суб'єктів господарювання, мають право подавати до регуляторних органів пропозиції про необхідність підготовки проектів регуляторних актів, а також про необхідність їх перегляду; у випадках, передбачених законодавством, брати участь у розробці проектів регуляторних актів; подавати зауваження та пропозиції щодо оприлюднених проектів регуляторних актів, брати участь у відкритих обговореннях питань, пов'язаних з регуляторною діяльністю; бути залученими регуляторними органами до підготовки аналізів регуляторного впливу, експертних висновків щодо регуляторного впливу та виконання заходів з відстеження результативності регуляторних актів; самостійно готувати аналіз регуляторного впливу проектів регуляторних актів, розроблених регуляторними органами, відстежувати результативність регуляторних актів, подавати за наслідками цієї діяльності зауваження та пропозиції регуляторним органам або органам, які відповідно до цього Закону на підставі аналізу звітів про відстеження результативності регуляторних актів приймають рішення про необхідність їх перегляду; одержувати від регуляторних органів у відповідь на звернення, подані у встановленому законом порядку, інформацію щодо їх регуляторної діяльності (ст.6 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності").

На підставі ст.36 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" (в редакцій, чинній на момент спірних правовідносин), регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акт не був оприлюднений.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань.

Статтею 8 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" передбачено, що стосовно кожного проекту регуляторного акта до його оприлюднення розробником готується аналіз регуляторного впливу.

Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений ст. 13 цього Закону, не пізніше п'яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта. Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань приймаються зауваження та пропозиції, встановлюється розробником проекту регуляторного акта і не може бути меншим ніж один місяць, та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 01.02.2017р. №86 затверджено Регламент виконавчого комітету Житомирської міської ради (далі - Регламент), який є нормативно-правовим актом, що визначає організаційно-процедурні питання діяльності виконавчого комітету Житомирської міської ради.

Розділом 8 Регламенту міськвиконкому встановлено Порядок підготовки та прийняття виконкомом регуляторних актів.

Згідно з п.8.2. Регламенту проекти рішень виконавчого комітету міської ради, які або окремі положення яких спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між органом місцевого самоврядування та суб'єктами господарювання, до внесення їх на розгляд виконкому або до внесення їх на затвердження міському голові, оприлюднюються разом з аналізом регуляторного впливу, з метою одержання зауважень та пропозицій від фізичних, юридичних осіб, їх об'єднань. Про оприлюднення проекту регуляторного акта, з метою одержання зауважень і пропозицій, розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений п.8.3. Регламенту.

Повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта, з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту, або шляхом розміщення на офіційному веб-сайті міської ради, в мережі Інтернет (п.8.3. Регламенту).

Пунктом 8.5. Регламенту передбачено, що зауваження та пропозиції до оприлюдненого проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу надаються фізичними та юридичними особами, їх об'єднаннями упродовж 1 місяця з дня оприлюднення розробникові цього проекту для розгляду.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи чинне законодавство, проект оскаржуваного рішення виконкому Житомирської міської ради №456 від 16.05.2017р. «Про встановлення вартості проїзду в міському пасажирському транспорті загального користування» всупереч вимогам вказаного закону та Регламенту виконкому Житомирської міської ради був оприлюднений на офіційному веб-порталі Ради лише за один день до його прийняття - 15.05.2017р. (а.с.8) та не містить оприлюднення аналізу його регуляторного впливу, що унеможливило реалізацію законних прав на подання зауважень та пропозицій до оприлюдненого проекту регуляторного акта.

Колегія суддів вважає, що відповідачем порушено принципи та базові засади державної регуляторної політики України (ст.4 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності"), які встановлюють прозорість та врахування громадської думки, відкритість дій регуляторних органів на всіх етапах їх регуляторної діяльності, обов'язковий розгляд регуляторними органами ініціатив, зауважень та пропозицій, наданих у встановленому законом порядку фізичними та юридичними особами, їх об'єднаннями, інформування громадськості про здійснення регуляторної діяльності.

Так, згідно Методики розрахунку тарифів на послуги пасажирського автомобільного транспорту, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 17.11.2009р. №1175, розрахунок тарифів здійснюється відповідно до запланованих на рік (на підставі фактичних) обсягів транспортної роботи, характерних для даного виду перевезень Перевізника в регіоні, та кількості перевезених пасажирів з використанням економічно обґрунтованих планових витрат, визначених з урахуванням вимог законодавства, на підставі галузевих норм, ставок податків і зборів (обов'язкових платежів), прогнозного індексу цін виробників промислової продукції у плановому періоді. До розрахунку тарифу включається плановий прибуток, необхідний для розвитку Перевізника і сплати ним податкових зобов'язань.

Витрати, об'єктивне нормування яких неможливе, плануються з урахуванням економічно обґрунтованих фактичних витрат Перевізника за попередній рік, прогнозного індексу цін виробників промислової продукції на запланований рік та на підставі планових кошторисів.

Під час розрахунку тарифу загальний обсяг транспортної роботи та загальна кількість перевезених пасажирів, у тому числі з урахуванням пільгових категорій пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, обґрунтовуються Перевізником на підставі фактичних показників роботи або встановлюються за результатами обстеження пасажиропотоків.

Разом з тим, як вбачається з проекту прийнятого в подальшому оскаржуваного рішення відповідача від 16.05.2017р. №456 (а.с.8), то на відміну від раніше оприлюдненого 07.03.2017р. проекту рішення (а.с.91) до його змісту були внесені зміни, а саме проект рішення було доповнено пунктом про встановлення вартості проїзду для окремої категорії громадян - учнів шкіл та інших загальноосвітніх навчальних закладів у міських автобусних маршрутах, які працюють у режимі маршрутного таксі та звичайному режимі руху, що відповідно змінило й суть раніше оприлюдненого проекту рішення; неприйняття відповідачем за наслідком розгляду на своєму засіданні позитивного рішення з приводу раніше оприлюдненого проекту рішення, на переконання суду, у жодному разі не звільняє його від обов'язку дотримання вимог закону та Регламенту щодо оприлюднення іншого проекту рішення з цього ж питання в подальшому,

Отже, доводи відповідача про те, що оскаржуване рішення не є регуляторним актом та що починаючи з березня 2017 р. проекти рішень міськвиконкому з приводу підвищення вартості проїзду в міському пасажирському транспорті загального користування у м. Житомирі неодноразово раніше обговорювалися та оприлюднювалися на офіційному сайті Ради - є необґрунтованими.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржену постанову винесено з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і суд дав правильну оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав, які могли призвести до зміни чи скасування зазначеної постанови.

Доводи, наведені Виконавчого комітету Житомирської міської ради, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Житомирської міської ради залишити без задоволення, постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "11" вересня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "27" листопада 2017 р.