Справа № 825/1823/17
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 листопада 2017 року Чернігів Справа № 825/1823/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Житняк Л.О.,

за участі секретаря Сугакової Т.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Київської області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И В:

09.11.2017 позивачка звернулася до суду з уточненим адміністративним позовом до Прокуратури Київської області, в якому просить визнати протиправним і скасувати наказ прокурора Київської області від 11.12.2015 № 2253к про звільнення ОСОБА_1 із посади прокурора прокуратури Вишгородського району Київської області, поновити позивача на посаді прокурора Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Одночасно з позовною заявою, позивачкою було подано клопотання про поновлення процесуального строку звернення до суду, яке обґрунтоване тим, що тривале психологічне напруження і сильний емоційний стрес, які довелося пережити їй під час проведення конкурсу та внаслідок незаконного звільнення, призвели до небезпечного для життя захворювання. У зв'язку з погіршенням стану здоров'я на початку січня 2016 року позивачка звернулася до Вишгородської ЦРЛ, внаслідок чого їй було зроблено термінову операцію. Тривала реабілітація після операційного втручання не принесла покращення стану здоров'я, хвороба стала на заваді для вчасного звернення до суду про поновлення порушених прав.

Протягом першого кварталу 2016 року позивачка перенесла дві операції та пройшла складний курс лікування і реабілітації. Протягом року лікарі намагалися встановити діагноз та призначали різні схеми лікування, проте зусилля були марними і не призвели до покращення стану здоров'я, оскільки діагностувались та лікувались супутні захворювання (сердцево-судинні захворювання, системні запалення суглобів, системне запалення лімфатичної системи, нирок та мочевивідних шляхів, полікістозна мастопатія, постійні гнійні ангіни та ОРВІ, як наслідок значного пониження іммунітету, тощо). Перебіг хвороби призвів до того, що в березні 2017 року вона в терміновому порядку була госпіталізована до гінекологічного відділення Вишгородської ЦРЛ з внутрішньою кровотечею. Під час обстеження лікарі діагностували у неї онкологічне захворювання, яке швидко прогресує (велика пухлина, яка швидко росте та дестабілізує всі внутрішні органи і системи організму). Після проведення першочергових заходів для стабілізації організму її було направлено для подальшого лікування до інституту раку, де вона протягом декількох місяців проводила повторну діагностику та перебувала в черзі для проведення операції. Борючись за життя в цей період, позивачка зверталась по медичну допомогу до приватних клінік. В одній із приватних клінік їй запропонували застосувати новітню європейську технологію, замість видалення ураженого пухлиною внутрішнього органу. Такі операції проводяться хірургами-науковцями Національної академії медичних наук України. Застосування нового методу надавало їй шанс зберегти внутрішні органи та природну функціональність організму. Після повторних обстежень та підготовки до операції 25 вересня 2017 року в науко-практичному центрі ендоваскулярної нейрорентгенохірургії Національної академії медичних наук України їй зробили коштовну операцію. Післяопераційний період реабілітації тривав більше місяця. На даний час вона знаходиться під наглядом лікарів та чекає ще на одну планову операцію. Застосована методика дала позитивні результати, що підтвердилось результатами останніх діагностичних досліджень. Незважаючи на післяопераційний стан організму, на даний час позивачка почуває себе набагато краще.

Для підтвердження викладених в клопотанні обставин щодо перебігу хвороби та лікування позивачем додано медичну документацію (а.с.6-24, 38-39).

Позивачка в судовому засіданні клопотання підтримала, посилаючись на обставини, викладені в ньому.

Уповноважений представник Прокуратури Київської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Розглянувши подані позивачкою документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується клопотання, оцінивши докази, які мають юридичне значення для її розгляду, суд прийшов до висновку, що клопотання про поновлення процесуального строку звернення до суду належить задовольнити, виходячи з наступного.

За приписами ст.17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 (ратифіковано Україною 17.07.1997) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви від 30.08.2006 (справа "Каменівська проти України"), "право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані". Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Відповідно до ч.3 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Так, суд зазначає, що дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Відповідно, ст.100 КАСУ передбачає наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду. Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

В даному випадку, докази, які б підтверджували наявність поважних причин строку звернення до суду, позивачем долучені до матеріалів справи, та визнаються судом як такі, що є належними та повністю підтверджують наявність цих причин.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України" (№ 3236/03 від 03.04.2008, §41) зазначено, що "…Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави". Суд також зауважує, що згідно рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини", правило встановлення обмежень доступу до суду в зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку звернення до суду належить задовольнити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.99, ч.4 ст.160, ст.165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати поважними причини пропуску процесуального строку звернення до суду у справі щодо звільнення з публічної служби.

Поновити процесуальний строк звернення до суду ОСОБА_1 із адміністративним позовом про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.О. Житняк