Справа № 815/3044/17
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3044/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Тишкової Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить визнати протиправними та скасувати постанови №312, №313, №314 від 25.05.2017 року, якими на ФОП ОСОБА_2 накладено штраф.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05 травня 2017р. Головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління з питань праці ОСОБА_3 складено акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове соціальне страхування № 15-01-005/0448, згідно якого виявлені порушення законодавства про працю, а саме ст.ст. 21, 24 КЗпП щодо укладення трудових договорів з найманими працівниками та повідомлення місцевого органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу; ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці» щодо забезпечення достовірного обліку виконуваної працівниками роботи та ч. 1-2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» щодо виплати заробітної плати працівникам не менше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів на місяць не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Представник позивача зазначає, що постановою про накладення штрафу № 314 від 25 травня 2017р. на фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 480 000 гривень; постановою про накладення штрафу № 313 від 25 травня 2017р. на фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 9 600 гривень; постановою про накладення штрафу № 312 від 25 травня 2017р. на фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 3 200 гривень.

Представник позивача вказує, що ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 надавали фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 певну послугу тимчасово за цивільно-правовими договорами. Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик. Трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудових функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт. Предметом трудових договорів є результат праці, який підлягає вимірюванню конкретних фізичних величинах, а не процес роботи. Згідно договорам про надання послуг укладених між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 відповідно від 14.04.2017, 10.04.2017р., 10.04.2017р. та 18.04.2017р., ці договори не носять характеру трудового договору і на них не поширюється дія норм трудового законодавства. Згідно вказаним договорам за надані послуги фізична особа-підприємець ОСОБА_2 оплачує ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 винагороду, розмір якої зазначається в підпункті 2.1 пункту 2 Цивільно-правової угоди.

Таким чином, на думку представника позивача, предметом вказаних договорів про надання послуг є виконання працівниками певного визначеного обсягу роботи, за наслідками виконання якої замовник зобов'язувався оплатити виконавцям виконану ними роботу, тобто, предметом є кінцевий результат, а не процес праці. У правовідносинах між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 (сторонами договорів про надання послуг) містяться ознаки характерні саме цивільно-правовим відносинам між роботодавцем та найманими працівниками, встановлено визначений обсяг виконання робіт та її кінцевий результат.

За таких обставин, представник позивача вважає, що за своїм змістом договори про надання послуг з ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 є цивільно-правовими договорами, а висновки посадової особи Головного управління Держпраці в Одеській області про наявність у цих договорах ознак трудового договору та порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 вимог ст. 21, ст. 24, ч. 1-2 ст. 115 Кодексу законів про працю України, ч. 2 ст. 30 Закону України "Про оплату праці" помилковими.

Крім того, представник позивача вказує, що ФОП ОСОБА_2 своєчасно не повідомили про розгляд справи про вчинення нею адміністративного правопорушення, не надали в повному обсязі для ознайомлення матеріали справи, а коли вона все ж прибула в Головне управління Держпраці в Одеській області в зазначений час для участі в розгляді справи 25.05.2017р., то її повідомили, що вже справа розглянута і винесені постанови про накладення на неї штрафів за порушення законодавства про працю.

Представник позивача зазначає, що відсутність порушень статей 21, 24 Кодексу законів про працю України при оформленні відносин з ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6, тобто відсутність фактів допуску працівників до роботи без належного оформлення трудового договору, відсутність підстав для застосування штрафів, передбачених статтею 265 Кодексу законів про працю України за допущення щодо повідомлення територіального органу Державної фіскальної служби про прийняття працівників на роботу, а також порушення допущені посадовими особами Головного управління Держпраці в Одеській області при розгляді матеріалів справи по результатам проведеної перевірки та акта перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове соціальне страхування № 15-01-005/0448, свідчить про те, що винесені постанови № 314 від 25.05.2017р., № 313 від 25.07.2017р. та № 312 від 25.07.2017р. про накладення штрафів на фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував та зазначив, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, так як перевірка проводилась відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідач вказує, що постанови про накладення штрафу від 17.05.2017 року № 302, №303, №304 є правомірними, оскільки під час проведення перевірки встановлені порушення ФОП ОСОБА_2 вимог трудового законодаства, що мають тривалий характер та підтверджується документально, а тому відсутні підстави для їх скасування.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Наказом Головного управління Держпраці в Одеській області від 03.05.2017 року № 636 «Про проведення позапланової перевірки додержання вимог законодавства про працю» відповідно до вимог Конвенції міжнародної організації праці №81, Конвенції міжнародної організації праці №129, які ратифіковані 08.09.2004 року, розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №929-р «Питання Державної служби з питань праці», наказу Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 №390 «Про затвердження Порядку проведення перевірки посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів», ст. 259 Кодексу Законів про працю України, та на підставі контролю за виконанням вимог припису від 21.04.2017 року №15-01-005/0398-0250, головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління з питань праці Головного управління Держпраці в Одеській області ОСОБА_3 доручено у період з 04.05.2017 року по 05.05.2017 року провести позапланову перевірку додержання законодавства про працю у фізичної особи підприємця ОСОБА_2, що здійснює підприємницьку діяльність за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, пров. Хантадзе, 3, кв. (офіс 169); Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрове, с. Мізікевича, ж/м Ульянівка, 16/2 к. (офіс) 8. (а.с. 180 т.1).

03.05.2017 року для проведення перевірки ФОП ОСОБА_2 Головним управлінням Держпраці в Одеській області було видано направлення № 15/01-29-1035 на здійснення перевірки у період з 04.05.2017 року по 05.05.2017 року та зазначено, що під час перевірки буде перевірено: додержання вимог законодавства про працю на підставі контролю за виконанням вимог припису від 21.04.2017 року №15-01-005/0398-0250, яке було отримано ФОП ОСОБА_2 04.05.2017 року, про що міститься підпис (а.с. 183 т.1).

За результатами перевірки ФОП ОСОБА_2 головним державним інспектором Матвієнко О.В. складено акт №15-01-005/0448, яким встановлено 3 порушення вимог законодавства, виявлених під час перевірки, а саме:

1. ст. 21, 24 КЗпПУ 20.4.2017 року фахівцями ГУ спільно з представниками ГУ ДФС в Одеській області здійснено виїзд за адресами здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, магазин «Макошь» та Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрове, с. Мізікевича, ж/м Ульянівка, 16/2 кв. 8, магазин «Макошь»). Фахівцями ГУ ДФС в Одеській області отримані письмові пояснення від громадян, як іна момент відвідування магазинів перебували у магазинах та виконували певні роботи, а саме від ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_1, а фахівцями Головного управління письмові пояснення вфід ОСОБА_1 та ОСОБА_8 Керуюча магазином ОСОБА_8 письмово повідомила, що ОСОБА_9 стажується на посаді продавця з 20.04.2017 року з 08-00 год. до 14-00 год., ОСОБА_4 стажується на посаді продавця з 10.04.2017 року з 08-00 год. до 14-30 год., ОСОБА_6 стажується з 18.04.2017 року на посаді продавця по 3 години на день 2 дні. ОСОБА_1 письмово повідомив, що працює у ФОП ОСОБА_2 на посаді продавця з 15.04.2017 року. при оформленні на роботу адав поспорт, ІПН, трудову книжку . Приймала на роботу ОСОБА_2 Режим роботи 4 зміни з 08-00 год. до 17.00 год. через 2 вихідних дні, за відпрацьований час заробітну плату не отримував. ОСОБА_6 письмово повідомив, що працює у ФОП на посаді продавця з 21.04.2017 року заробітна плата складає 2500 грн., режим роботи - 3 08-00 год. до 18-00 год. ОСОБА_7 письмово повідомила, що працює у ФОП на посаді оператора з 14.11.2016 року , заробітна плата складає 3200 грн., режим роботи з 09-00 год. до 18-00 год., трудовий договір не укладався. ОСОБА_4 письмово повідомила, що працює у ФОП на посаді родавця з 04.2017 року, заробітна плата складає 2000, 00 грн на місяць, режим роботи з 09-00 год. до 17-00 год. чотири робочих дні, два вихідних, трудовий договір не укладався. Проте, трудові договори з 5-ма працівниками, а саме: з ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7 не укладались. Крім того, в ході перевірки, а саме 21.04.2017 року ФОП представила договори з ОСОБА_4 від 10.04.2017 року. Договором передбачено, що виконавець бере на себе зобовязання виконати роботи з контролю за строками придатності, оплата 2000,00 грн., термін виконання робіт до 10.05.2017 року; з ОСОБА_9 від 10.04.2017 року б/н. Договором передбачено, що виконавець бере на себе зобовязання виконати роботи з викладки товару, оплата 2000,00 грн., термін виконання робіт до 10.05.2017 року; з ОСОБА_1 від 14.04.2017 року б/н. Договором передбачено, що виконавець бере на себе зобовязання виконати роботи з викладки товару, оплата 2000,00 грн., термін виконання робіт до 14.05.2017 року; з ОСОБА_6 від 18.04.2017 року б/н. Договором передбачено, що виконавець бере на себе зобовязання виконати роботи з викладки товару, оплата 2500, 00 грн, термін виконання роботи до 17.05.2017 року. Вищезазначені факти суперечать вимогам статті 21 КЗпП України, якою передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці, шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декілької підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачено законодавством, колективним договором або угодою сторін та статті 24 КЗпП України, якою передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обовязковим:1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними та геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоровя; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України. При укладенні трудового договору громадянин зобовязаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, квалафікацію), про стан здоровя та інші документи. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Особі, запрошеній на роботу в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації за погодженням між керівниками підприємств, установ, організацій, не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Забороняється укладення трудового договору з громадянином, якому за медичним висновком запропонована робота, протипоказана за станом здоровя. Враховуючи вищенаведене, відносно громадян ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 допущені факти підміни трудових договорів на цивільно-правові;

2. ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці» - в порушення вимог ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці» у ФОП не забезпечений достовірний облік виконуаної працівниками роботи, оскільки на момент проведення перевірки не представлений жодний документ, який би фіксував тривалість роботи, вихідні дні тощо. В ході проведення перевірки ФОП предоставила до Головного управління письмові пояснення про те, що табелі обліку використання робочого часу і графіки змінності нею не ведуться;

3. ч. 1-2 ст. 115 КЗпП, ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці» в порушення вимог частини 1-2 статті 115 КЗпП України, частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці» щодо виплати заробітної плати працівникам регулярно в робочі дні але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, заробітна плата у ФОп виплачується з порушенням строків. Так, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_7, вона працює на посаді оператора з 14.11.2016 року, проте у відомостях про виплату грошей відсутнє її прізвище, що свідчить про те, що заробітну плату вона не отримувала. Крам того, станом на момент перевірки не представлені документи щодо виплати авансу за квітень поточного року. (а.с. 13-20 т.1)

25.05.2017 року Головим управлінням Держпраці в Одеській області на підставі акту перевірки №15-01-005/0448 щодо порушень у ФОП ОСОБА_2 на підставі абзацу 8 частини другої статті 265 Кодексу Законів про працю України винесено постанову № 312 про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 штрафу у розмірі 3200 грн. (а.с. 24 т.1); на підставі абзацу 3 частини другої статті 265 Кодексу Законів про працю України винесено постанову № 313 про накладення штрафу у розмірі 9600 грн. (а.с. 23 т.1) та на підставі абзацу 2 частини другої статті 265 Кодексу Законів про працю України винесено постанову № 314 про накладення штрафу у розмірі 480 000 грн. (а.с.21-22 т.1).

25 травня 2017 року ФОП ОСОБА_2 отримала постанови про накладення штрафу №312, №313, №314 від 25.05.2017 року та, не погодившись із вказаними постановами, оскаржила їх до суду.

Згідно ч.1 ст.259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура проведення Державною інспекцією України з питань праці (далі - Держпраці України) та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці у межах повноважень визначена в Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженому Наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 № 390, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 30.07.2012 за № 1291/21603 (далі- Порядок № 390).

Відповідно до п. 3 Порядку №390 інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності субєкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України „Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Планові перевірки проводяться з періодичністю, яка визначається відповідно до критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності субєктами господарювання у частині додержання вимог законодавства про працю та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю), наведених у додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2010 року № 1059.

Позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України „Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення субєктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення. Інспекторам забороняється виступати посередниками, арбітрами чи експертами під час розгляду трудових спорів.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України „Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності підставами для здійснення позапланових заходів є перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).

Під час проведення позапланового заходу зясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обовязковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Відповідно до наданих до суду наказу про призначення позапланової перевірки та направлення на перевірку ФОП ОСОБА_2, перевірку проведено на підставі контролю за виконанням вимог припису від 21.04.2017 року №15-01-005/0398-0250.

Як вбачається з акту перевірки від 21.04.2017 року №15-01-005/0398, в розділі «Порушення вимог законодавства, виявлених під час перевірки» зазначено, що 21.04.2017р. о 15-00 годині ФОП представила до Управління з питань праці Головного управління слідуючі документи: виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, копію паспорта та ідентифікаційного номера ФОП, 6 трудових договорів з найманими працівниками, розрахунково-платіжні відомості за період з січня по березень 2017 року, 6 трудових книжок найманих працівників, відомості на виплату грошей за період з січня по березень 2017 року, журнал реєстрації трудових договорів, довідка Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області про крадіжку документів найманих працівників, договори б/н від 10.04.2017р. 2, від 14.04.2017р. - 1, від 18.04.2017р. - 1. Для проведення об'єктивної перевірки необхідно представити до Управління з питань праці Головного управління слідуючі документи: повідомлення до органів державної фіскальної служби про прийняття найманих працівників на роботу, табелі обліку використання робочого часу, графіки змінності працівників, документи, підтверджуючі виплату заробітної плати (касові ордери тощо) за період з січня по 21 квітня 201 7 року. (а.с.62-68 т.2)

На підставі цього акту перевірки Головним управлінням Держпраці в Одеській області винесений припис №15-01-005/0398-0250 від 21.04.2017 року, в якому ФОП ОСОБА_2 зобовязано надати повідомлення до органів державної фіскальної служби про прийняття найманих працівників на роботу, табелі обліку використання робочого часу, графіки змінності працівників, документи, підтверджуючі виплату заробітної плати (касові ордери тощо) за період з січня по 21 квітня 201 7 року. (а.с. 181-182 т.1).

Відповідно до ч. 9 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05.04.2007 року невиконання приписів, розпоряджень та інших розпорядчих документів органу державного нагляду (контролю) тягне за собою застосування штрафних санкцій до суб'єкта господарювання згідно із законом.

Згідно з ч. 8 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Так, метою складання обовязкового для виконання припису є усунення виявлених під час перевірки порушень законодавства у визначений строк.

Однак, ані в акті перевірки від 21.04.2017 року №15-01-005/0398, ані в приписі від 21.04.2017 року №15-01-005/0398-0250 не зазначено про встановлені під час перевірки позивачем порушення вимог трудового законодавства, проте зобовязано надати певні документи.

При цьому, в акті позапланової перевірки від 05.05.2017 року №15-01-005/0448 зазначено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що на виконання вимог припису ФОП представила до Управління з питань праці Головног управління повідомлення про прийняття на роботу наступних працівників: ОСОБА_8 від 23.11.2016 року, ОСОБА_10 від 28.11.2016 року, ОСОБА_11 від 01.02.2017 року, ОСОБА_12 від 02.02.2017 року та письмово повідомила, що видаткові касові ордери не ведуться, оскільки це не передбачено чинним законодавством для ФОП, підставою для виплати заробітної плати являються відомості.

Тобто, позивачем були надані документи та пояснення, а тому на час винесення наказу про призначення позапланової перевірки з метою здійснення контролю за виконанням припису від 21.04.2017 року №15-01-005/0398-0250, останінй був вже виконаний.

Відповідно до 1 ст. 6 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставами для здійснення позапланових заходів є:

подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб'єктом господарювання у документі обов'язкової звітності, крім випадків, коли суб'єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов'язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов'язаний повідомити суб'єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п'яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;

перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);

звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров'ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

неподання суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів;

доручення Прем'єр-міністра України про перевірку суб'єктів господарювання у відповідній сфері у зв'язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров'я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;

настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання.

Згідно з ч. 11 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб'єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.

Проте, в порушення приписів ч. 11 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» а саме, що у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб'єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються, Головним управлінням Держпраці в Одеській області винесений наказ про проведення позапланового заходу саме з підстав здійснення контролю за виконанням припису, який вже на час винесення наказу був виконаний та здійснена повна перевірка діяльності відповідача у галузі державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.

Також судом встановлено, що постановою Приморського районного суду м. Одеси від 04.09.2017 року по справі №522/9249/17 (провадження №3/522/4360/17) провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Постанова набрала законної сили. (а.с. 25-28 т. 2).

Судом в зазначеній постанові від 04.09.2017 року по справі №522/9249/17 (провадження №3/522/4360/17) встановлено, що з пояснень ОСОБА_2 та досліджених судом документів: копій договору між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 10.04.2017р., акту прийому наданих послуг до цивільно-правового договору між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 10.05.2017р., договору між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_5 від 10.04.2017р., акту прийому наданих послуг до цивільно-правового договору між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_5 від 10.05.2017р., договору між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 14.04.2017р., акту прийому наданих послуг до цивільно-правового договору між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 10.05.2017р., договору між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_6 від 18.04.2017р., акту прийому наданих послуг до цивільно-правового договору між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_6 від 17.05.2017р., відомості про здійснення виплат коштів ФОП ОСОБА_2 працівникам за цивільно-правовими договорами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і Михалову О.Г., відомості про трудові відносини осіб (таблиця 5 Звіту за травень 2017р.) ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_13, відомості про нарахування плати (таблиця 6 Звіту за травень 2017р.) ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_13, вбачається, що у правовідносинах між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_13 як сторонами договорів про надання послуг, містяться ознаки характерні саме цивільно-правовим відносинам між роботодавцем та найманими працівниками, встановлено визначений обсяг виконання робіт та її кінцевий результат. Крім того, укладені фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 договори із ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_13 не містять ознак трудових договорів.

Також судом встановлено, що постановою Приморського районного суду м. Одеси від 04.09.2017 року по справі №522/9249/17 (провадження №3/522/4361/17) провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Постанова набрала законної сили. (а.с. 29-31 т. 2).

В зазначеній постанові Приморського районного суду м. Одеси від 04.09.2017 рокупо справі №522/9249/17 (провадження №3/522/4361/17) встановлено, з пояснень ОСОБА_2 та досліджених судом документів: копій відомостей на виплату працівникам заробітної плати за період з лютого по травень 2017р., копії електронного табелю обліку використання робочого часу працівників фізичної особи-підприємця, копії Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників, що працюють за трудовими договорами та інших, не вбачається порушень ФОП ОСОБА_2 законодавства про працю.

Відповідно до ч. 4 ст 72 КАС України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Отже, за таких підстав обставини, встановлені вищевказаними постановами Приморського районного суду міста ОСОБА_13 не доказуються при розгляді даної справи.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно з п. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При розподілі судових витрат суд враховує, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 6080,00 грн., відповідно до платіжних доручень №1423 від 02.06.2017 року, №1431 від 06.06.2017 року, №1432 від 06.06.2017 року (а.с. 4-6 т. 1).

Відповідно п. 20 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняється центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, структурні підрозділи виконавчих органів міських рад міст обласного значення та обєднаних територіальних громад, на які покладені функції із здійснення контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.

Таки чином, відповідач як територіальний орган Держпраці в силу закону звільняється від сплати судового збору за подання адміністративного позову, подання апеляційної чи касаційної скарги.

Частиною 7 статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Жодна норма процесуального законодавства не передбачає відшкодування судових витрат на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, у разі задоволення позову такої особи, за рахунок коштів саме державного бюджету, якщо відповідач субєкт владних повноважень звільнений в силу закону від сплати судового збору.

Разом з тим, судом встановлено, що позивачем внесено судового збору в розмірі більшому ніж встановлено Законом, а саме 6080 ((480 000 +3200+9600)*1,5%) = 1152,00 грн.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно ч. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

На підставі викладеного, оскільки адміністративний позов ФОП ОСОБА_14 підлягає задоволенню, суд дійшов до висновку щодо розподілу судових витрат наступним чином:

- стягнути з Головного управління Держпраці в Одеській області (, адреса: 65044, м. Одеса, проспект Шевченка, будинок 2) за рахунок його бюджетних асигнувань слід стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 4928,00 грн. (чотири тисячі девятсот двадцять вісім гривень 00 копійок).

- повернути ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) з Державного бюджету України надмірно сплачену суму судового збору в розмірі 1152,00 грн. (одна сто пятдесят дві гривні 00 копійок).

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159 - 163, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Головного управління Держпраці в Одеській області ОСОБА_15 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 25.05.2017 року №314, якою на фізичну особу підприємця ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 480 000 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Головного управління Держпраці в Одеській області ОСОБА_15 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 25.05.2017 року №313, якою на фізичну особу підприємця ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 9 600 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Головного управління Держпраці в Одеській області ОСОБА_15 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 25.05.2017 року №312, якою на фізичну особу підприємця ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 3 200 грн.

Стягнути з Головного управління Держпраці в Одеській області (, адреса: 65044, м. Одеса, проспект Шевченка, будинок 2) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 4928,00 грн. (чотири тисячі девятсот двадцять вісім гривень 00 копійок).

Повернути ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) з Державного бюджету України надмірно сплачену суму судового збору в розмірі 1152,00 грн. (одна сто пятдесят дві гривні 00 копійок).

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд у строки та в порядку встановлені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 28 листопада 2017 року.

Суддя О.А. Левчук

.