Справа № 522/6809/17
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 листопада 2017 року м. Київ К/800/38702/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз В.Ф., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 04 липня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у перерахунку пенсії за період з 06 червня 2010 року по 05 червня 2011 року та з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії за вищевказаний період у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, з виплатою різниці між перерахованим та фактично отриманим розміром пенсії.

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 04 липня 2017 року визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з відмови, листом від 31 січня 2017 року за №79/С-11, ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, за період з 06 червня 2010 року по 05 червня 2011 року та з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року, з урахуванням належного йому права на пенсію по інвалідності у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Одесі здійснити ОСОБА_1, за період з 06 червня 2010 року по 05 червня 2011 року та з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року, перерахунок пенсії з урахуванням належного йому права на пенсію по інвалідності у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року, постанову Приморського районного суду м.Одеси від 04 липня 2017 року скасовано, прийнято нове рішення, про часткове задоволення позову. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку його пенсії за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року, з урахуванням належного йому права на пенсію по інвалідності у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року з урахуванням належного йому права на пенсію по інвалідності у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим. Провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у перерахунку пенсії за період з 06 червня 2010 року по 05 червня 2011 року та зобов'язання здійснити перерахунок призначеної пенсії за цей період у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим - закрито.

У касаційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області , не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Судами встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ої категорії, інвалідом 2 групи, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 14.07.2011 року, що набрала законної сили, зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести позивачу перерахунок пенсії як інваліду 2-ї групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії з урахуванням права на пенсію по інвалідності у розмірі не нижче восьми мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком з наступними її змінами згідно законів України, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.08.2014 року Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області роз'яснено, що перерахунок призначеної позивачу пенсії необхідно проводити з 06.06.2011 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.06.2015 року виправлено описку в ухвалі від 21.08.2014 року, зокрема, виправлено дату, з якої відповідачу необхідно проводити перерахунок пенсії - замість « 06.06.2011 року» зазначено « 06.06.2010 року».

12 січня 2017 року позивач звернувся до Управління із заявою, в якій просив провести перерахунок призначеної йому пенсії у період з 06.06.2010 року по 05.06.2011 року, а також з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року, з урахуванням постанови Приморського районного суду міста Одеси від 14 липня 2011 року та ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 26.06.2015 року про виправлення описки.

Листом від 31.01.2017 року №79/с-11 позивачу повідомлено, що судове рішення виконано органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов'язань та оскільки судом не визначено кінцевої дати його виконання, перерахунок пенсії проведено до внесення відповідних змін в законодавство, яке регулює спірні правовідносини, а саме, до 22.07.2011 року, а відтак, підстави для перерахунку пенсії з 01.04.2014 року відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.46 Конституції України встановлено, що пенсії та інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчій від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За правилами ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, яка діяла станом на 01.01.2014 року) (далі Закон №796-XII) пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

В свою чергу, частиною 1 ст. 50, ч.4 ст. 54 цього Закону встановлено, що особам, віднесеним до 1 категорії, які є інвалідами 2 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

При цьому, в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів 2 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 28 Закону України № 1058-IV від 9 липня 2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Водночас, згідно пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік», норми і положення статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підлягали застосуванню у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012-2013 роки.

Таким чином, у період з 22.07.2011 року по 31.12.2013 року визначення порядку та розмірів виплат особам, які постраждали внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС, було делеговано Кабінету Міністрів України.

В свою чергу, Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року не містить обмежень щодо застосування Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в тому числі і статей 50, 54 цього Закону.

Отже, з 1 січня 2014 року діяли положення статей 50,54 Закону № 796-XII, відповідно до яких розміри пенсій для інвалідів II групи, щодо яких встановлений зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком, а особам, які є інвалідами II групи і віднесені до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Поряд з цим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року №1622-VII, який набрав чинності 03 серпня 2014 року, Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» доповнено пунктом 6-7, яким встановлено, що норми ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Отже, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року №1622-VII, застосуванню підлягають положення ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а з 03 серпня 2014 року - відповідні положення Постанови Кабінету Міністрів України.

Судами встановлено, що на виконання постанови Приморського районного суду міста Одеси від 14 липня 2011 року Управлінням проведено перерахунок призначеної позивачу пенсії за період з 06.06.2011 року по 22.07.2011 року, про що останній був сповіщений листом від 25.11.2016 року.

При цьому визначені зазначеним судовим рішенням розмири пенсії застосовувались відповідачем лише до 22.07.2011 року, тобто до набрання чинності постановою КМ України від 06.07.2011 року №745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", якою були змінені розміри відповідних виплат.

Суд погоджується з висновками судів, що оскільки відповідач правомірно з 22.07.2011 року припинив виплату пенсії позивача в розмірах, визначених судовим рішенням, однак протиправно не відновив ці виплати з 01.01.2014 року у раніш визначеному розмірі відповідно до вимог Закону № 796 - ХІІ, та не виплачував пенсію у такому розмірі до 02.08.2014 року, наявні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Також суд погоджується з позицією судів , що доводи Управління щодо пропуску позивачем строку на звернення до суду є безпідставними, оскільки позивачем дотримано вимоги ст.99 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судами встановлено, що позивач дізнався про порушення свого права на перерахунок пенсії з листа ГУ ПФУ в Одеській області від 25.11.2016 року, після чого звертався до ГУ ПФУ в Одеській області щодо відповідного перерахунку пенсії та, отримавши відповідь про результати розгляду звернення від 31.01.2017 року, 10.04.2017 року звернувся до суду за захистом своїх прав в межах шестимісячного строку.

Пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті -пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 04 липня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя В.Ф. Мороз