Справа № 750/7869/17
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/7869/17 Головуючий у 1-й інстанції: Литвиненко І.В.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, третя особа: Публічне акціонерне товариство виробничо-торгова фірма "Сіверянка" про зобов'язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до Деснянського районного суду м. Чернігова з адміністративним позовом до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, третя особа: Публічне акціонерне товариство виробничо-торгова фірма "Сіверянка", в якому просила:

- зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди її роботи з 21.07.1982 року по 24.02.1983 року, з 11.08.1983 року по 31.07.1992 року та з 01.08.1993 року по 23.12.1998 року;

- зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України призначити ОСОБА_2 з 12.05.2017 року пенсію на пільгових умовах за списком № 2.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 жовтня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з'явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працювала на Чернігівській фабриці гумотехнічних виробів і виконувала роботи безпосередньо у виробництві засобів хімічного захисту з 21.07.1982 року по 26.12.2002 року (а.с. 13-17).

Записами в трудовій книжці позивачки підтверджується, що з 21.07.1982 року по 24.02.1983 року вона працювала швеєю 4-го розряду швейного цеху по виробництву засобів хімічного захисту (а.с. 13), з 11.08.1983 року по 31.07.1992 року та з 01.08.1993 року по 23.12.1998 року працювала на посаді швеї швейного цеху з шкідливими умовами праці.

Із довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 04.05.2017 року № 35, виданої Публічним акціонерним товариством виробничо-торгова фірма «Сіверянка», вбачається, що ОСОБА_2 працювала повний робочий день на Чернігівській фабриці гумотехнічних виробів, правонаступником якої є Публічне акціонерне товариство виробничо-торгова фірма «Сіверянка», і виконувала роботи безпосередньо у виробництві засобів хімічного захисту з 21.07.1982 року по 24.02.1983 року та з 11.08.1983 року по 31.12.1991 року, що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 (а.с. 23).

Разом з тим, Наказом директора ЧШФ «Сіверянка» від 23 грудня 1993 № 168 затверджено перелік робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням, згідно списків № 1 та № 2, відповідно до яких посади, які обіймала позивач, включено до зазначеного переліку (а.с. 19).

Як випливає з листа Державної експертизи умов праці Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації від 05 червня 2001 року № 306/13, умови праці, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 за професіями, приведеними в наказі № 168, працівникам ЗАТ «Сіверянка» підтверджені на термін до 23 грудня 1998 року (а.с. 20).

12.05.2017 року, з урахуванням вимог п.1.6 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до п. б ст. 13 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", позивачка, звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Листом № 22412/06 від 11 серпня 2017 року Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України повідомило позивачку про відмову в призначенні пенсії за віком на пількових умовах за Списком №2 відповідно до п. б ст. 13 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та п. 2 Прикінцевих положень у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи та відсутності необхідного віку.

Крім того, відповідач у листі зазначає, що загальний страховий стаж ОСОБА_2 складає 36 роки 6 місяці 18 днів (зарахований до 30.04.2017 року). Однак, на запит управління від 16.05.2017 року №13917/06 щодо витребування пільгової довідки, яка відповідає вимогам чинного законнодавства відповідь не надходила, а взяти до уваги довідку №35 від 04.05.2017 року, видану ПАТ випробничо-торгова фірмв «Сіверянка», про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії, немає законних підстав (а.с. 11-12).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суб'єкта владних повноважень, вважаючи порушеними свої права з боку пенсійного органу та з метою їх відновлення позивачка звернулась з відповідним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, так як позивачкою подано всі належні документи на підтвердження стажу роботи на посаді за списком №2, а тому зобов'язав відповідача призначити пенсію позивачці на пільгових умовах.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України "Про пенсійне забезпечення", який гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Нормами ч.1 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Згідно з п. б статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваного Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року; 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року; 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року; 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року; 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Статтею 100 Закону №1788-XII передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12 цього ж Закону України, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону України, виходячи з вимог до цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

За змістом статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637).

Згідно з п.1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У відповідності до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано - періоди роботи, що зараховується до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно пункту 4 підрозділу 1 розділу XI "Хімічне виробництво" Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, включені робітники та інженерно-технічні робітники, безпосередньо зайняті у цехах, виробництвах (на правах цехів) та окремих установках, зокрема, виробництв засобів хімічного захисту.

Разом з тим, у п. 2110А010 розділу X "Хімічне виробництво" Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженої постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10, вбачається, що робітники та інженерно-технічні робітники, безпосередньо зайняті у цехах, виробництвах (на правах цехів) та окремих установках, зокрема, виробництв засобів хімічного захисту включені до переліку професій та посад з важкими умовами праці, які зайняті повний робочий день.

Згідно п. 2110А010 розділу X "Загальні професії" Списку №2 списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162, до вказаного переліку включені зайняті повний робочих день робітники у цехах з виробництва засобів хімічного захисту.

Зі змісту наведеного вбачається, що робота, яку виконувала позивачка у період з 21.07.1982 року по 24.02.1983 року, з 11.08.1983 року по 31.07.1992 року та з 01.08.1993 року по 23.12.1998 року була включена до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При цьому, питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками №1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок №383).

Згідно пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Пунктом 10 зазначеного вище Порядку визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок №442).

Згідно з п. 2 Порядку №442 установлено, що відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком на пільгових умовах за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. №461, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Результати атестації використовуються підприємствами й організаціями також для здійснення пільг і компенсацій, передбачених чинним законодавством.

Пунктом 3 Порядку №442 передбачено, що атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджуються Мінсоцполітики і МОЗ.

Відповідно до п. 4.2 Порядку №383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно п. 4.4 Порядку №383 якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Чернігівської швейної фабрики "Сіверянка" від 23.12.1993 року №168 затверджено перелік робочих місць, виробництв, професій та посад, робітникам яких підтверджується право на пільгове пенсійне забезпечення (а.с. 45-46).

При цьому, згідно листа Державної експертизи умов праці Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації від 05.06.2001 року №306/13 умови праці, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 для професій, приведених у наказі №168, підтверджено на термін до 23.12.1998 року.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджується період роботи позивача на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

При цьому, ненадання уточнюючої довідки, відповідно до вимог пункту 20 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", не позбавляє позивача права на пільгову пенсію, оскільки її трудова книжка, що є основним документом, який підтверджує трудовий стаж, та записи в ній відповідають вимогам законодавства і підтверджують необхідний для цього стаж роботи позивача, тому позивач має право на пільгову пенсію.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 04.11.2015 року (справа К/800/27248/15).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відмова пенсійного органу щодо призначенні пенсії ОСОБА_2 зі зниженням пенсійного віку за Списком № 2 відповідно до п. б ст. 13 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є протиправною та такою, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування немає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 жовтня 2017 року.

Відповідно до ст. ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 жовтня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 29 листопада 2017 року.