Справа № 825/1543/17
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 року м.Чернігів Справа № 825/1543/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участю секретаря Кондратенко О.В.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівської обласної державної адміністрації, Куликівської районної державної адміністрації Чернігівської області про зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2М.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівської обласної державної адміністрації, в якому просить суд, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 20.11.2017: зобовязати Чернігівську обласну державну адміністрацію зарахувати період роботи ОСОБА_2 на посаді заступника генерального директора з економічних питань Агрокомбінату «Ніжинський» з 21.11.1988 по 30.10.1992 до стажу державної служби та встановити ОСОБА_2 надбавку за вислугу років, з урахуванням вищевказаного стажу роботи; зобовязати Чернігівську обласну державну адміністрацію здійснити перерахунок ОСОБА_2 надбавки за вислугу років та заробітної плати, з урахуванням стажу роботи ОСОБА_2 на посаді заступника генерального директора з економічних питань Агрокомбінату «Ніжинський» за період з 21.11.1988 по 30.10.1992.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.08.2015 розпорядженням Президента України № 669/2015-рп «Про призначення ОСОБА_2 головою Куликівської районної державної адміністрації Чернігівської області» позивача призначено на посаду голови Куликівської районної державної адміністрації Чернігівської області. На підставі вищевказаного розпорядження Президента України, розпорядженням голови Чернігівської обласної державної адміністрації від 26.08.2015 № 557-к «Про ОСОБА_2М.» позивачу встановлено посадовий оклад, згідно з штатним розписом, присвоєно 5 ранг державного службовця та встановлено надбавку за вислугу років (стаж державної служби понад 3 роки) у розмірі 10% посадового окладу (з урахуванням надбавки за ранг). Також, зазначив, що у період з 21.11.1988 по 30.10.1992 він працював на посаді заступника генерального директора з економічних питань Агропромислового комбінату «Ніжинський». Разом з тим, стаж роботи позивача на посаді заступника генерального директора з економічних питань Агропромислового комбінату «Ніжинський» не був зарахований відповідачем, при винесенні розпорядження голови Чернігівської обласної державної адміністрації від 26.08.2015 № 557-к «Про ОСОБА_2М.», до стажу державної служби позивача. Водночас, при зверненні ОСОБА_2 18.08.2017 до Чернігівської обласної державної адміністрації із заявою про зарахування до стажу державної служби періоду роботи позивача на посаді заступника генерального директора з економічних питань Агропромислового комбінату «Ніжинський» (з 21.11.1988 по 30.10.1992), останньому відповідачем було відмовлено, у звязку із ненаданням ОСОБА_2 документів щодо створення Агропромислового комбінату «Ніжинський», які б давали підстави для зарахування періоду роботи позивача до стажу державної служби.

У судовому засіданні 13.11.2017 ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засідання до журналу судового засідання, залучено до участі у справі другого відповідача - Куликівську районну державну адміністрацію Чернігівської області.

Позивач у судових засіданнях 13.11.2017 та 20.11.2017 позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. У судове засідання 22.11.2017 позивач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник Чернігівської обласної державної адміністрації у судовому засіданні 20.11.2017 позовну вимогу ОСОБА_2, у частині зарахування стажу роботи позивача на посаді заступника генерального директора з економічних питань Агрокомбінату «Ніжинський» з 21.11.1988 по 30.10.1992 до стажу державної служби, визнав у повному обсязі. При цьому, заперечував проти задоволення позовної вимоги ОСОБА_2 щодо зобовязання Чернігівської обласної державної адміністрації здійснити перерахунок позивачу надбавки за вислугу років та заробітної плати, з урахуванням стажу роботи останнього на посаді заступника генерального директора з економічних питань Агрокомбінату «Ніжинський» за період з 21.11.1988 по 30.10.1992., оскільки, з набранням чинності Законом України «Про державну службу» (день набрання чинності 01.05.2016), Чернігівська обласна державна адміністрація взагалі не наділена повноваженнями щодо оплати праці працівників Куликівської районної державної адміністрації Чернігівської області.

Представник Куликівської районної державної адміністрації Чернігівської області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі та письмові пояснення, в яких при вирішенні спору послався на розсуд суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника Чернігівської обласної державної адміністрації, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 21.08.2015 розпорядженням Президента України № 669/2015-рп «Про призначення ОСОБА_2 головою Куликівської районної державної адміністрації Чернігівської області» позивача призначено на посаду голови Куликівської районної державної адміністрації Чернігівської області (а.с.20).

На підставі вищевказаного розпорядження Президента України, розпорядженням голови Чернігівської обласної державної адміністрації від 26.08.2015 № 557-к «Про ОСОБА_2М.» позивачу встановлено посадовий оклад, згідно з штатним розписом, присвоєно 5 ранг державного службовця та встановлено надбавку за вислугу років (стаж державної служби понад 3 роки) у розмірі 10% посадового окладу, з урахуванням надбавки за ранг (а.с.60).

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, у період з 21.11.1988 по 30.10.1992 ОСОБА_2 працював на посаді заступника генерального директора з економічних питань Агропромислового комбінату «Ніжинський» (копія трудової книжки позивача від 20.12.1976 серії БТ-І № 1406466 та копії наказів Агропромислового комбінату «Ніжинський» про призначення позивача на посаду від 21.11.1988 №№ 64, 136к№1 (а.с.10-15,17,18).

Однак, стаж роботи позивача на посаді заступника генерального директора з економічних питань Агропромислового комбінату «Ніжинський» не був зарахований Чернігівською обласною державною адміністрацією, при винесенні розпорядження голови Чернігівської обласної державної адміністрації від 26.08.2015 № 557-к «Про ОСОБА_2М.», до стажу державної служби позивача.

У звязку із чим, 18.08.2017 позивач звернувся до Чернігівської обласної державної адміністрації із заявою про зарахування до стажу державної служби ОСОБА_2 періоду роботи останнього на посаді заступника генерального директора з економічних питань Агропромислового комбінату «Ніжинський» з 21.11.1988 по 30.10.1992.

Листом від 07.09.2017 Чернігівська обласна державна адміністрація повідомила позивача про відмову у зарахуванні вищевказаного періоду роботи позивача до стажу державної служби, у звязку із ненаданням ОСОБА_2 документів щодо створення Агропромислового комбінату «Ніжинський», які б давали підстави для зарахування періоду роботи позивача до стажу державної служби.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

На час виникнення спірних правовідносин, суспільні відносини, які охоплювали діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу регулював Закон України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон № 3723-XII).

За приписами статті 1 Закону № 3723-XII державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Постановою Верховної ОСОБА_3 України від 16.12.1993 № 3724-XII «Про введення в дію Закону України «Про державну службу» (чинної, на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що дія Закону України «Про державну службу» поширюється на працівників державних органів Республіки Крим, органів місцевого та регіонального самоврядування, які прирівнюються до відповідних категорій посад службовців, якщо інше не передбачено законодавством України.

Відповідно до абзацу 4 пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_3 України від 03.05.1994 № 283 (далі - Порядок № 283) (чинного, на час виникнення спірних правовідносин) до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.

Так, додатком до Порядку № 283 встановлено, що до переліку державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби, відносяться, у тому числі, і місцеві органи державного управління міністерств і відомств УРСР та інших республік, а також СРСР.

У свою чергу, пунктом 4 Порядку № 283 передбачено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_2 у період з 21.11.1988 по 30.10.1992 ОСОБА_2 працював на посаді заступника генерального директора з економічних питань Агропромислового комбінату «Ніжинський» (копія трудової книжки позивача від 20.12.1976 серії БТ-І № 1406466 та копії наказів Агропромислового комбінату «Ніжинський» про призначення позивача на посаду від 21.11.1988 №№ 64136к№1 (а.с.10-15,17,18).

Водночас, з листа Головного управління державної служби при Кабінеті ОСОБА_3 України від 20.06.1996 вбачається, що у квітні 1988 року, на виконання постанови ОСОБА_3 ОСОБА_3 УРСР від 19.02.1988 № 47 та на підставі наказу Агропромислового комітету Чернігівської області від 26.03.1988 № 138, у порядку експерименту створено Агропромисловий комбінат «Ніжинський», ліквідувавши при цьому Районне агропромислове обєднання, з передачею усіх функцій державного управління у галузі сільського господарства. Також, зазначено, що згідно з листом Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 13.06.1996 № 3-10/386 інших органів управління сільським господарством у період функціонування Районного агропромислового обєднання та Агропромислового комбінату «Ніжинський» у районі не було. У свою чергу, через зміни, які відбулись у виконавчих структурах області та району, наказами Обласного управління сільського господарства і продовольства від 30.11.1993 № 109-а та від 29.04.1994 № 53 Агропромисловий комбінат «Ніжинський» ліквідовано, а на його базі утворено Ніжинське районне управління сільського господарства і продовольства, яке функціонувало на підставі Положення про управління сільського господарства і продовольства Ніжинської районної ОСОБА_3 народних депутатів. При цьому, відповідно до листа Обласного управління сільського господарства і продовольства від 07.06.1996 № 5.1/5-408 Агропромисловий комбінат «Ніжинський» реорганізовано в Управління сільського господарства і продовольства без розщеплення на окремі структури (а.с.21,22).

Крім того, у відповідності до постанови ОСОБА_3 ОСОБА_3 Української РСР від 23.08.1988 № 250 «Про схему управління Держагропрому УРСР», з метою ефективного поєднання нових методів господарювання прогресивних структур управління, на виконання постанови ЦК КПРС і ОСОБА_3 ОСОБА_3 СРСР від 08.07.1988 № 822 «Про генеральну схему управління народним господарством Української РСР», ОСОБА_3 ОСОБА_3 Української РСР затверджено і введено в дію розроблену Держагропромом УРСР схему управління галузями агропромислового комплексу, що передбачає по системі управління галузями такі системи управління: у сільському господарстві, цукровій промисловості, капітальному будівництві, виробничому обслуговуванні: Держагропром УРСР - і виробничо-наукове об'єднання, агропромисловий комітет області, спеціалізована республіканська організація - агропромислове об'єднання району, спеціалізована обласна організація - колгосп, радгосп, агрофірма, підприємство, організація (в районах, де замість РАПО створено нові формування: Держагропром УРСР агропромисловий комітет області -

агропромисловий комбінат, об'єднання).

При цьому, згідно з пунктами 1,3 Положення про Державний агропромисловий комітет Української РСР, затвердженого постановою ОСОБА_3 ОСОБА_3 УРСР від 17.05.1986 № 185, державний агропромисловий комітет Української РСР (Держагропром УРСР) є центральним союзно-республіканським органом державного управління агропромисловим комплексом УРСР і підпорядковується у своїй діяльності ОСОБА_3 УРСР та Державному агропромисловому комітетові СРСР. При цьому, Держагропром УРСР, агропромислові комітети областей, районні агропромислові обєднання, підвідомчі їм радгоспи, підприємства, організації й установи, а також колгоспи утворюють систему Держагропрому УРСР і входять до єдиної системи Держагропрому СРСР.

З наведеного вбачається, що Агропромисловий комбінат «Ніжинський», на посаді у якому працював позивач, у період з 21.11.1988 по 30.10.1992, входив до системи місцевих органів державного управління міністерств і відомств УРСР, а тому вказаний період роботи позивачу має бути зарахований до стажу державної служби.

У свою чергу, Чернігівською обласною державною адміністрацією позовну вимогу ОСОБА_2, в частині зарахування періоду роботи позивача на посаді заступника генерального директора з економічних питань Агрокомбінату «Ніжинський» з 21.11.1988 по 30.10.1992 до стажу державної служби, визнано у повному обсязі.

Так, у відповідності до частини 1 статті 136 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач - визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву.

Визнання позову відповідачем - це одностороннє вільне волевиявлення відповідача, спрямоване на припинення спору з позивачем. Визнати позов може відповідач або його уповноважений представник.

Частиною 3 статті 136 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову, визнанням адміністративного позову чи примиренням сторін ухвалюється за правилами, встановленими статтями 112, 113 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини 3 статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України у разі часткового визнання адміністративного позову відповідачем і прийняття його судом може бути прийнята постанова суду про задоволення визнаних відповідачем позовних вимог відповідно до статті 164 цього Кодексу. У разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Суд не приймає визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, виключно якщо такі дії відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси (частина 4 статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи той факт, що позивач, у відповідності до Порядку № 283, мав право на зарахування періоду його роботи на посаді заступника генерального директора з економічних питань Агрокомбінату «Ніжинський» з 21.11.1988 по 30.10.1992 до стажу державної служби, суд дійшов висновку, що часткове визнання Чернігівською обласною державною адміністрацією адміністративного позову не суперечить закону і не порушує чиїх-небудь прав, свобод або інтересів.

Крім того, як вбачається з копії трудової книжки позивача, наявної у матеріалах справи (а.с.10-15), з 27.08.2015 ОСОБА_2, на підставі розпорядженням Президента України від 21.08.2015 № 669/2015-рп «Про призначення ОСОБА_2 головою Куликівської районної державної адміністрації Чернігівської області», призначено на посаду голови Куликівської районної державної адміністрації Чернігівської області.

Розпорядженням голови Чернігівської обласної державної адміністрації від 26.08.2015 № 557-к «Про ОСОБА_2М.» позивачу встановлено посадовий оклад, згідно з штатним розписом, присвоєно 5 ранг державного службовця та встановлено надбавку за вислугу років (стаж державної служби понад 3 роки) у розмірі 10% посадового окладу, з урахуванням надбавки за ранг (а.с.60).

При цьому, як встановлено у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, з 27.08.2015 (з дати призначення позивача на посаду голови Куликівської районної державної адміністрації Чернігівської області) Чернігівською обласною державною адміністрацією надбавка за вислугу років виплачувалась ОСОБА_2 без врахування стажу роботи позивача з 21.11.1988 по 30.10.1992 на посаді заступника генерального директора з економічних питань Агропромислового комбінату «Ніжинський».

Водночас, у відповідності до частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Отже, оскільки основною метою адміністративного судочинства є прийняття рішення яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, то суд вважає за необхідне зобовязати Чернігівську обласну державну адміністрацію зарахувати період роботи ОСОБА_2 на посаді заступника генерального директора з економічних питань Агрокомбінату Ніжинський з 21.11.1988 по 30.10.1992 до стажу державної служби та встановити ОСОБА_2 з 27.08.2015 надбавку за вислугу років, з урахуванням вищевказаного стажу роботи.

Стосовно позовної вимоги ОСОБА_2 про зобовязання Чернігівської обласної державної адміністрації здійснити перерахунок ОСОБА_2 надбавки за вислугу років та заробітної плати, з урахуванням стажу роботи ОСОБА_2 на посаді заступника генерального директора з економічних питань Агрокомбінату «Ніжинський» за період з 21.11.1988 по 30.10.1992, то остання також підлягає задоволенню, оскільки є похідною від першої позовної вимоги ОСОБА_2, яку судом було задоволено у повному обсязі, однак з урахуванням того факту, що перерахунок позивачу надбавки за вислугу років та заробітної плати повинен здійснюватися Куликівською районною державною адміністрацією Чернігівської області, як органом, який нараховує та виплачує ОСОБА_2 заробітну плату.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачає частина 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) «Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...».

Вирішуючи питання стосовно застосування частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бендерський проти України» (Заява № 22750/02§42) суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 3 статті 2, частини 1 статті 11 та частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_2 у повному обсязі.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Зобовязати Чернігівську обласну державну адміністрацію зарахувати період роботи ОСОБА_2 на посаді заступника генерального директора з економічних питань Агрокомбінату Ніжинський з 21.11.1988 по 30.10.1992 до стажу державної служби та встановити ОСОБА_2 з 27.08.2015 надбавку за вислугу років, з урахуванням вищевказаного стажу роботи.

Зобовязати Куликівську районну державну адміністрацію Чернігівської області здійснити з 27.08.2015 перерахунок ОСОБА_2 надбавки за вислугу років та заробітної плати, з урахуванням стажу роботи ОСОБА_2 на посаді заступника генерального директора з економічних питань Агрокомбінату Ніжинський за період з 21.11.1988 по 30.10.1992.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя В.В. Падій