Справа № 281/902/17
Суддя: Свинченко Г. Д.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/902/17
Провадження по справі № 2-а/281/265/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року смт Лугини

Суддя Лугинського районного суду Житомирської області Свинченко Г.Д. розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні суду в смт Лугини справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Житомирської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить: 1) визнати протиправними дії Овруцького об'єднаного УПФ України в Житомирській області щодо відмови у виплаті пенсії, згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 01.01.2016; 2) зобов'язати Овруцьке об'єднане УПФ України в Житомирській області виплатити їй пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 18.01.2016 по 30.03.2016.

Свої вимоги мотивує тим, що з 18.01.2016 їй призначено пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Однак, пенсія з 18.01.2016 по 30.03.2016 їй не виплачувалась відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» згідно до Закону України від 02.03.2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

З питань виплати пенсії позивач звернулась із заявою до Овруцького об'єднаного УПФ України в Житомирській області,

Проте, отримала відмову відповідача, у виплаті пенсії з посиланням на Закон України від 02.03.2015 № 213-VІІІ, а також було повідомлено про відсутність права на отримання пенсії з 18.01.2016 по 30.03.2016, а саме про неможливість одночасного перебування на державній службі та виплати пенсії.

З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що вказана відмова є протиправною, яка порушує її право на отримання пенсії.

Позивач у судове засідання не з'явилась, однак в прохальній частині її позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заперечення, згідно з яким просив у задоволені позовних вимог відмовити з підстав викладених у запереченні та розглядати справу без їхньої участі.

У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання не здійснювалося відповідно до ч.1 ст.41 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та зібрані докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Овруцькому об'єднаному УПФ України в Житомирській області з 18.01.2016 та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зниженням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

13.11.2017 позивач звернулася до Овруцького об'єднаного УПФ України Житомирської області з заявою про відновлення виплати призначеної пенсії.

Листом від 14.11.2017 №63/Д-08 Овруцьким об'єднаним УПФ України в Житомирській області позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на Закон України від «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213- VIII від 02.03.2015, який набрав чинності 01.04.2015, та яким внесено зміни до ст.85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ та ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІVвід 09.07.2003.

Враховуючи вищевказані законодавчі норми та оскільки за період роботи з 18.01.2016 по 30.03.2016 позивач займала посаду державної служби, визначену Законом України від 10.12.2015 № 889-VІІІ «Про державну службу», а тому в управління відсутні правові підстави для відновлення виплати призначеної позивачу пенсії за період з 18.01.2016 по 30.03.2016.

З матеріалів справи вбачається, що з дати призначення пенсії та по 30.03.2016 позивач працювала на посаді, яка давала їй право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

Згідно ч.2 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 ( в редакції чинній на час припинення пенсії ) тимчасово, у період з 01.04.2015 по 31.12.2015: у період роботи особи (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів», пенсії, призначенні відповідно до цього Закону, не виплачується; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

З 01.01.2016 Законом України «Про внесення змін деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911 залишено незмінним порядок виплати пенсії та щомісячного грошового утримання, передбачений п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213.

Таким чином, законодавець з 01.01.2016 по 31.12.2016 тимчасово обмежив виплату пенсії особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів».

Згідно змін до ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підставою для тимчасової невиплати пенсії є період роботи на посадах та на умовах, передбачених серед іншого Законом України «Про державну службу».

Згідно ст.13 Закону України «Про Конституційний Суд України» повноваження щодо прийняття рішень про конституційність законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим покладено на Конституційний Суд України.

На час прийняття рішення відповідачем норми Закону № 911-VІІІ від 24.12.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» в частинні викладення ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.01.2016 в новій редакції не визнані неконституційними.

Оскільки вказані норми Закону були діючими, рішення Конституційного суду України чи іншим законом скасовані не були, а тому підлягають обов'язковому застосуванню органами Пенсійного фонду України.

Крім того, у рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив що розмір соціальних виплат залежить від соціально-економічних можливостей держави.

Також Конституційний Суд України у рішенні від 25.01.2012 № 3рп/2012 зробив висновок, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової, або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин,а також у старості та інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі «Великода проти України» зазначив, що передбаченні законами соціально-економічні праві не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема через неможливість їх фінансового забезпечення, шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч.1 ст.17 Конституції України, є найважливішою функцією держави.

Зі змісту п.3 Прикінцевих положень Закону № 911-VІІІ від 24.12.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» вбачається, що вказане обмеження у виплаті пенсії діє до завершення особливого періоду та після його закінчення,виплата пенсії буде здійснюватися згідно із законодавством.

Згідно з матеріалами справи вбачається, що позивачу було поновлено виплату пенсії з дати наступної за датою звільнення з роботи, а саме з 31.03.2016. На даний час позивач отримує пенсію в повному обсязі.

Позивач була посадовою особою органу державної влади - державним службовцем, що працювала на посаді та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», а отже дія Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» в частині встановлення обмеження щодо отримання пенсії особами у період служби в органах державної влади поширюється на неї в повному обсязі.

Частиною 1ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, не виплачуючи ОСОБА_1 пенсію на підставі Закону України від 02.03.2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та п.3 Прикінцевих положень Закону № 911-VІІІ від 24.12.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 8-11, 17-18, 41, 69, 71, 86, 99, 122, 158, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Житомирської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Лугинський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Г.Д. Свинченко