Справа № 807/1349/17
Суддя: Ващилін Р. О.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про закриття провадження у адміністративній справі

28 листопада 2017 рокум. Ужгород№ 807/1349/17

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващиліна Р.О.

при секретарі судового засідання Неміш Т.В.

за участю:

позивача: представник - ОСОБА_1,

відповідача: представник - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області до Державного підприємства "Агропромисловий комбінат Ужгородський" про стягнення заборгованості у розмірі 132322,49 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ч. 7 ст. 160 КАС України 28 листопада 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Ухвалу у повному обсязі було складено 30 листопада 2017 року.

Ужгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного підприємства "Агропромисловий комбінат Ужгородський" про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених по Списку 2 за період з березня 2014 року по вересень 2017 року у розмірі 132322,49 грн.

В судовому засіданні 27.11.2017 року представником відповідача подано до суду заяву б/н, в якій просить приєднати до матеріалів справи засвідчену копію ухвали Господарського суду Закарпатської області від 21.09.2017 р. по справі №6/138, у відповідності до якої відповідач перебуває в процедурі провадження справи про банкрутство, а також врахувати положення п. 8 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», згідно з яким поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть предявити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство. У звязку з чим заявив усне клопотання про закриття провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача проти закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України заперечив.

Вирішуючи питання про закриття провадження у даній адміністративній справі, суд виходить з наступного.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 09.11.2006 р. №6/138 поновлено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства «Агропромисловий комбінат «Ужгородський» зі стадії санації.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи ухвали Господарського суду Закарпатської області від 21.09.2017 р. у справі №6/138, станом на момент розгляду даної адміністративної справи судом стосовно Державного підприємства «Агропромисловий комбінат «Ужгородський» триває процедура санації на стадії виконання плану санації.

Суд зазначає, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника. У звязку з чим спеціальні норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14 травня 1992 року №2343-XII (далі - Закон) мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Із заявлених Ужгородським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області позовних вимог вбачається, що заборгованість відповідача виникла у звязку з невідшкодуванням останнім фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на підставі ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених, у відповідності до п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за період з березня 2014 року по вересень 2017 року. Тобто наявний спір стосовно майнових вимог, заявлених до субєкта господарювання, щодо якого порушена справа про банкрутство.

У відповідності до п. 11 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону (у редакції Закону, яка набула чинності 19.01.2013) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що регулюють продаж майна під час провадження у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. Положення названого Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Отже, до процедури банкрутства відповідача підлягають застосуванню норми Закону у редакції, чинній до 19 січня 2013 року, положення якого не встановлюють особливостей підвідомчості спорів боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, що виникли після порушення провадження у справі про банкрутство до визнання його банкрутом.

Однак, нормами ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України від 14 травня 1992 року № 2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі - Закон № 2343-XII).

Згідно з п.п. 2, 7 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи про банкрутство; справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Ч. 9 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України (виключна підсудність справ) передбачено, що справи у майнових спорах, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Ч. 1 ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або відбувалися.

Відповідна правова позиція щодо підвідомчості спорів за участю боржника викладена у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 р. у справі №911/4212/14, у відповідності до якої положення ст.ст. 12, 16 ГПК України, в силу ч. 1 ст. 58 Конституції України, застосовуються і до справ про банкрутство, провадження у яких здійснюється за Законом про банкрутство в редакції, чинній до 19.01.2013.

Обовязковість судових рішень Верховного суду України встановлена нормами 2442 КАС України. Так, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Таким чином, враховуючи вищезазначений правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 02.12.2015 р. №911/4212/14, суд вважає, що розгляд позовних вимог майнового характеру, заявлених Ужгородським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області до юридичної особи, щодо якої порушена справа про банкрутство, повинен здійснюватися господарським судом, у провадженні якого перебуває відповідна справа про банкрутство.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

У звязку з чим провадження у даній адміністративній справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст.ст. 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження в адміністративній справі за позовною заявою Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області до Державного підприємства "Агропромисловий комбінат Ужгородський" про стягнення заборгованості у розмірі 132322,49 грн. - на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяОСОБА_3