Справа № 367/1556/17
Суддя: Карабаза Н. Ф.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №367/1556/17
Провадження №2-а/367/224/2017
П О С Т А Н О В А
Іменем України
28 вересня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області
в складі: головуючого - судді Карабаза Н.Ф.,
при секретарі Когут К.В.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Мельник Р.В.,
представника відповідача Залужняк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ірпінь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ірпінської міської ради про визнання дій щодо відмови проведення реєстрації місця проживання протиправним та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :
До Ірпінського міського суду Київської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до до Виконавчого комітету Ірпінської міської ради про визнання дій щодо відмови проведення реєстрації місця проживання протиправним та зобов`язання вчинити дії в якому зазначає, що 10 лютого 2016 року вона звернулася до Виконавчого комітету Ірпінської міської ради з заявою про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та надала паспорт громадянина України, квитанцію про сплату адміністративного збору, договір купівлі-продажу зблокованого будинку відпочинку-дачного будинку від 08.07.2016 року, та інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна номер 63048080 від 08.07.2016 року, проте отримала відмову на підставі п. 11 абз. 1 Правил реєстрації місця проживання затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру». Вважає таке рішення посадових осіб відділу ведення реєстру територіальних громад Виконавчого комітету Ірпінської міської ради таким, що порушує її законні права. Просить визнати протиправною відмову суб`єкта владних повноважень Відділу ведення реєстру територіальних громад Виконавчого комітету Ірпінської міської ради в реєстрації за місцем проживання ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Авдіївським МВ ГУМВС України в Донецькій області 04 грудня 2009 року) за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати відділ ведення реєстру територіальних громад Виконавчого комітету Ірпінської міської ради здійснити реєстрацію за місцем проживання ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Авдіївським МВ ГУМВС України в Донецькій області 04 грудня 2009 року) за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 Мельник Р.В. просив задовольнити позовні вимоги.
В судовому засіданні представник Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Залужняк О.В. просила відмовити в задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріли справи та заслухавши пояснення учасників процесу суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 10 лютого 2017 року звернулася до Виконавчого комітету Ірпінської міської ради з заявою про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та надала паспорт громадянина України, квитанцію про сплату адміністративного збору, договір купівлі-продажу зблокованого будинку відпочинку-дачного будинку від 08.07.2016 року, та інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна номер 63048080 від 08.07.2016 року, проте отримала відмову на підставі п. 11 абз. 1 Правил реєстрації місця проживання.
Відповідно до договору купівлі-продажу зблокованого будинку відпочинку-дачний будинок від 08.07.2016 року ОСОБА_1 придбала зблокований будинок відпочинку-дачний будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 63048080 від 08.07.2016 року реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09, об`єкт нерухомого майна: зблокований будинок відпочинку-дачний будинок, адреса: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .
Нормативно-правовим актом, який відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження, є Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
Згідно ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та реєстрацію місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.
Для реєстрації особа або її законний представник подає: письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; талон зняття з реєстрації (у разі зміни місця проживання в межах України). Талон зняття з реєстрації не подається у разі оформлення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).
Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших документів.
В даному випадку підставою для відмови позивачу у реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 стала відсутність доказів віднесення належного позивачу садового будинку до житла в розумінні ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та реєстрацію місця проживання в Україні» та ст. 4 Житлового кодексу Української РСР.
Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та реєстрацію місця проживання в Україні», місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово.
Відповідно до ст. 4 Житлового кодексу Української РСР, жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української РСР, утворюють житловий фонд.
Житловий фонд включає: жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі (державний житловий фонд); жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об`єднанням, профспілковим та іншим громадським організаціям (громадський житловий фонд); жилі будинки, що належать житлово-будівельним кооперативам (фонд житлово-будівельних кооперативів); жилі будинки (частини будинків), квартири, що належать громадянам на праві приватної власності (приватний житловий фонд); квартири в багатоквартирних жилих будинках, садибні (одноквартирні) жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях усіх форм власності, що надаються громадянам, які відповідно до закону потребують соціального захисту (житловий фонд соціального призначення).
Відповідно до п. 14.1.129.3. ст. 14 Податкового кодексу України дачний будинок житловий будинок для використання протягом року з метою позаміського відпочинку.
Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.
Відповідно до ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо переведення садових і дачних будинків у жилі будинки та реєстрації в них місця проживання» від 02.09.2014 року № 1673-VII Житловий кодекс Української РСР доповнено ст. 8-1, згідно якої, громадяни відповідно до закону мають право на переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Рішення про переведення дачних і садових будинків у жилі будинки приймається відповідними органами місцевого самоврядування.
Вказане положення законодавства було чинним на час звернення позивача з заявою про реєстрацію місця проживання 10.02.2016 року.
Порядок переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2015 року №321 у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин.
Пунктом 2 Порядку передбачено, що переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки здійснюється безоплатно органами місцевого самоврядування села, селища, міста, з якими відповідні дачні поселення та садівничі товариства пов`язані адміністративно або територіально.
Для переведення дачного чи садового будинку у жилий будинок громадянин, який є його власником, або уповноважена ним особа (далі - власник) подає до виконавчого органу сільської (селищної, міської) ради, а у разі, коли в сільській раді виконавчий орган не утворено, - сільському голові (далі - уповноважений орган) заяву за формою згідно з додатком 1, до якої додаються: копія документа про право власності на дачний чи садовий будинок, засвідчена в установленому порядку; письмова згода співвласників (за наявності) на переведення такого будинку в жилий; звіт про проведення технічного огляду дачного чи садового будинку з висновком про його відповідність державним будівельним нормам за формою згідно з додатком 2 (п. 3 Порядку).
Згідно п. 4, 5 Порядку, за результатами розгляду заяви та доданих до неї документів уповноважений орган протягом місяця з дня їх надходження приймає рішення про переведення дачного чи садового будинку у жилий будинок або про відмову в такому переведенні. Рішення про переведення є підставою для внесення відповідних змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в порядку, визначеному законодавством.
Зі змісту вказаних законодавчих положень вбачається, що садові будинки за визначенням до жилого фонду не відносяться, незважаючи на можливість їх реєстрації в якості об`єктів нерухомого майна, тоді як для переведення їх у житлові передбачена спеціальна процедура.
Суду не надано доказів дотримання позивачем вказаної процедури, тоді як згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, належний позивачу будинок є саме садовим будинком і не може вважатися житлом без вирішення питання про переведення його у жилий будинок.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 10.04.2014 р. у справі №К/800/6308/14 та у постанові Вищого адміністративного суду України від 08.09.2015 р. у справі №К/800/45844/13.
При цьому, слід зазначити, що за наявності у зблокованого будиноку відпочинку-дачного будиноку позивача ознак, притаманних житлу, у межах спірних правовідносин вказане не є підставою для реєстрації місця проживання за його адресою, оскільки чинними на момент виникнення спірних правовідносин правовими нормами чітко передбачена процедура переведення садових будинків до житлового фонду. Доказів використання вказаного порядку позивачем суду не надано. Крім того, суд звертає увагу, що приписами Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки вказана функція покладена на органи місцевого самоврядування, які суд не може підміняти та виходити за межі своїх повноважень, визначених Кодексом адміністративного судочинства України.
У той же час, позивач не позбавлена права на звернення до відповідного органу місцевого самоврядування з метою переведення даного садового будинку до житлового фонду у наведеному вище порядку.
Таким чином, відповідачем, як суб`єктам владних повноважень, відмовлено у реєстрації місця проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 на передбачених законодавством підставах, враховуючи, що вказаний будинок є саме зблокованим будинком відпочинку-дачним будинком, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Керуючись Постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2015 року № 321, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо переведення садових і дачних будинків у жилі будинки та реєстрації в них місця проживання», Законом України «Про свободу пересування та реєстрацію місця проживання в Україні», ст. 379, 380 ЦК України, ст. 8-1 ЖК України, п. 14.1.129.3 ст. 1 Податкового кодексу України, статтями 69, 70, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд -
П о с т а н о в и в :
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ірпінської міської ради про визнання дій щодо відмови проведення реєстрації місця проживання протиправним та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Постанова постановлена у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частину в судовому засіданні 28 вересня 2017 року.
Постанова буде виготовлена в повному обсязі 03 жовтня 2017 року.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н.Ф. Карабаза