Справа № 2а-39/2010
Суддя: Сінгур В. О.
Дата ухвалення: 2010-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

1 березня 2010 року м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Сінгур В.О.

при секретарі - Леоненко Г.А.

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 на бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення" Шосткінської міської ради визнання дій відповідача неправомірними щодо не донарахування щомісячної виплати дитині та зобовязання провести донарахування за період з 24 лютого 2003 року по 2 березня 2010 року та проводити виплати в подальшому,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом на бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Шосткінської міської ради щодо не донарахування щомісячної виплати дитині та зобов'язання провести донарахування за період з 24 лютого 2003 року по 2 березня 2010 року та проводити виплати в подальшому.

В позові зазначає, що він є інвалідом ЧАЕС 2 групи та користується пільгами, встановленими законом України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» На утриманні має дитину ОСОБА_3 яка отримує щомісячну виплату мінімальної заробітної плати, але не в повному розмірі.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав зазначивши при цьому, що відповідач є бюджетною організацією, діє в межах бюджетних асигнувань та в порядку визначеному ЗУ про державний бюджет на відповідний період та постановами КМУ. Вважає, що позивач пропустив строк позовної давності встановлений ст. 99 КАС України.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно довідки МСЕК позивач є інвалідом 2 групи ( а.с.31). Дочка позивача ОСОБА_3 М.В.02.03.1992 року має статус потерпілої від Чорнобильської катастрофи, батько якої став інвалідом 2 групи і знаходиться на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Шосткінської міської ради. Згідно до п.8 ст. ЗО закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на виплату на дитину шкільного віку, яка потерпіла внаслідок Чорнобільскої катастрофи у розмірі мінімальної заробітної плати незалежно від інших виплат на дитину шкільного віку. Однак відповідач не в повному обсязі проводив виплати.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року до дітей, потерпілих від Чорнобильської катастрофи, належать неповнолітні, які: 1) евакуйовані з зони відчуження, у тому числі діти, які на момент евакуації знаходились в стані внутріутробного розвитку; 2)проживали на момент аварії чи прожили або постійно навчалися після аварії не менше одного року в зоні безумовного (обовязкового) відселення;3) проживали на момент аварії чи прожили або постійно навчалися після аварії не менше двох років у зоні гарантованого добровільного відселення; 4) проживали на момент аварії чи прожили або постійно навчалися після аварії не менше трьох років у зоні посиленого радіоекологічного контролю; 5) народились після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до категорії 1.2 або З постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи; 6) хворі на рак щитовидної желези незалежно від дозиметричних показників, а також хворі на променеву хворобу: 7)

одержали дозу опромінення щитовидної внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка перевищує рівні, встановлені Міністерством охорони здоровя України. Відповідно до п.8 ст. ЗО закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», потерпілим дітям, зазначених у п.п. 1-6 ст. 27 цього закону та їх батькам надаються гарантовані державою компенсації та пільги, а саме щомісячна виплата мінімальної заробітної плати сімям на кожну дитину шкільного віку, яка стала інвалідом або перебуває диспансерному обліку по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також дітям, батьки яких стали інвалідами 1 або2 групи чи померли внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно Закону України про державний бюджет на 2004рік, розмір мінімальної заробітної плати становив: січень-серпень - 205 грн., вересень-грудень - 237 грн., 2005 рік - розмір мінімальної з/п становив: січень-березень 262, квітень-червень 290 грн.

липень-серпень- 310 грн. у місяць вересень-грудень 332 грн. у місяць, розмір мінімальної плати в 2006 році становив у січень-червень- 350 грн., у місяць, липень-листопад- 375 грн. у місяць, у грудні 400 грн., у 2007 році мінімальний розмір заробітної плати 400 грн на місяць з 01.04. 07р, 429 грн, на місяць, з 01.07.2007 р. 440 грн. на місяць. 01,10.07р. 460 грн. на місяць , у мінімальна заробітна плата становила з 01.08.2008 року 515грн. на місяць, з 01.04.2008 р.525грн. на місяць, з 1.10.2008р. 545грн. на місяць, з 1.12.2008 р. 605 грн. на місяць. Мінімальна заробітна плата на 01.01.09року становила 605 грн. на місяць, з 01.04. 2009 р. 625 грн. на місяць з 01.07.09р 630 грн. на місяць, з 01,10.09р. 650 грн. на місяць з 01.11,09р. 744 грн. на місяць. Мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2010 р. 869 грн. на місяць..

Згідно до Постанови КМУ № 836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачений розмір зазначеної виплати сімям на кожну дитину був фіксований і становив 3 грн.30 коп. Відповідно до Постанови КМУ № 649 від 20.04.2007 року «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»» щомісячні виплати сімям на кожну дитину шкільного віку, яка стала інвалідом або перебуває на диспансерному обліку у зв'язку з захворюванням внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також дітям шкільного віку, батьки яких стали інвалідами І або II групи чи померли внаслідок Чорнобильскої катастрофи виплата становила 32грн..

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист , що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя та здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в законі України від 28.02.1991 року «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень і в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Крім того, згідно з положенням ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, Закону, міжнародному договору згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України або іншому правовому акту при вирішенні позовних вимог суд застосовує правовий акт який має вищу юридичну силу. Отже, за конституційними нормами закони мають пріоритет над незаконними правовими актами. Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу і при вирішенні позовних вимог суд керується вимогами ст. 30 вказаного Закону, яка

передбачає право позивача на щомісячну мінімальну заробітну плату сімям на кожн/ дитину шкільного віку, яка стала інвалідом або перебуває на диспансерному облік) по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи. Верховна Рада та КМУ в подальшому будь-яких рішень з питань щодо розміру виплат не приймали то виходячи з загальних питань пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні спору підлягає застосуванню ст. ЗО Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням розміру мінімальної зарплати на момент виплати.

Як встановлено в судовому засіданні позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та має 2 групу інвалідності та перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради і отримує допомогу на дочку ОСОБА_3 з 1 лютого 2003 року. Згідно довідки позивач отримував допомогу відповідно до Постанови КМУ № 836 Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 6 грн. 40 коп. ( а.с. ) , Постанови КМУ № 649 в розмірі 32 грн. в той час, як виплата допомоги повинна здійснюватися у розмірі мінімальної заробітної плати.

З урахуванням вище викладеного суд приходить до висновку про відмову у стягненні на користь позивача доплат за 2006 рік та за період з 1 січня 2007 року по липень 2007 року та з 1 січня 2008 року по 22 травня 2008 року оскільки у суду не має це правових підстав. Так законом України «Про державний бюджет на 2006 рік дію п.8 ч.І ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було зупинено на 2006 рік в частині виплати компенсацій та допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати оскільки дані положення Коституційним судом не визнавались такими, що не відповідають Конституції України. Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» дію п.8 ч.1 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було зупинено на 2007 рік в частині виплати компенсацій та допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року положення п. 30 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» втратило чинність, як таке, що визнано неконституційним в частині виплат компенсацій та допомог у розмірі мінімальної заробітної плати. Також Рішенням Конституційного суду України від 22.05 2008 року положення ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» визнано неконституційним в частині виплат компенсацій та допомог у розмірі мінімальної заробітної плати.

Відповідач у своєму запереченні та в судовому засіданні наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що позивач пропустив строк позовної давності. Відповідно до п. З частинні ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя смертю. Застосування цієї норми ЦК до правовідносин щодо місячних виплат на дитину, потерпілу від Чорнобильської катастрофи узгоджується з тим, що згідно до ст. 1 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» цей закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи, та розв'язання повязаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території. Крім того ч.1 ст. 76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку від 08.02.1995 року передбачено право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди заподіяної життю і здоровю особи, не обмежується строком давності.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходить з того, що вимоги про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Шосткінської міської ради доплати до допомоги у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки такі виплати не були йому нараховані, а суд не може перебрати на

себе функцію здійснення перерахунку та нарахування доплат замість органу якому надані такі повноваження.

Керуючись ст. ст. 8-10, 167, 170 КАСУ, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чонобильської катастрофи» ст.ст. 1,3, 21 Конституції України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Дії Управління праці та соціального захисту населення Шосткінської міської ради щодо не донарахування щомісячної виплати на дитину, що потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи визнати неправомірними.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Шосткінської міської ради донарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму недоплаченої щомісячної мінімальної заробітної плати на дитину шкільного віку, що потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи за період: з 01.01. по 31.12. 2004 року, з 01.01. по 31.12.2005 року та з 07.07.2007 року по 31.12.2007 року та за період з 22.05.2008 по 31.12. 2008 року з 01.01. по 31.12. 2009 рік та за 2010 рік станом на дату винесення рішення у справі в розмірі передбаченому ст. 30 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чонобильської катастрофи» в іншій частині позовних вимог відмовити.

Судові витрати в сумі 3,40 віднести на рахунок держави.

Заяву про апеляційне оскарження постанови суду до Харківського адміністративного суду може бути подано впродовж 10 днів з дня її' проголошення, а вразі складання постанови в повному обсязі - з дня складання у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 20 днів через Шосткинський міськрайонний суд.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подачі заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. В разі подачі заяви про апеляційне оскарження судового рішення, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.О. Сінгур