Справа № 2-а-858/10
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2010-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа №2а-858/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2010 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Казака С.Ю.

при секретарі Бабка Г.Г.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІДПС БДПС ВДАІ з обслуговування АТ м.Дніпропетровська ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ІДПС БДПС ВДАІ з обслуговування АТ м.Дніпропетровська ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі. В обґрунтування позову зазначив, що постановою відповідача від 27.05.2010 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 260 грн. за фактом вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за здійснення зупинки та стоянки на перехресті. Вважає, що вказана постанова винесена незаконно, оскільки ПДР України він не порушував та відповідачем не надано доказів його вини у вчиненні правопорушення. В звязку з цим, просив скасувати постанову від 27.05.2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та закрити провадження по справі.

В судовому засідання позивач позов підтримав та, посилаючись на викладені в позові підстави, просив задовольнити останній.

Відповідач в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та зазначивши про незгоду з позовом і правомірність винесеної постанови.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливим провести розгляд справи у відсутності не зявившегося відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.05.2010 року ІДПС БДПС ВДАІ з обслуговування АТ м.Дніпропетровська ОСОБА_2 відносно позивача було складено протокол про порушення останнім п.15.9 «г» ПДР України. Як зазначено в протоколі 27.05.2010 року о 14-55 г. водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м.Дніпропетровську на вул.Курчатова,10, здійснив зупинку та стоянку на перехресті (а.с.4).

Постановою відповідача від 27.05.2010 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 260 грн. (а.с.5).

Відповідно до ст.122 КУпАП відповідальність за ч.1 вказаної статті настає, окрім іншого, за порушення водіями правил зупинки, стоянки.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до п.п.4.1,4.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС від 13.11.2006 року №1111, до функцій дорожньо-патрульної служби належать зокрема контроль за дорожнім рухом, тобто виявлення порушень законодавства, правил, норм і стандартів у сфері забезпечення дорожнього руху, застосування в установленому порядку передбачених чинним законодавством заходів адміністративного впливу до порушників.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Згідно частини другої вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач в судовому засіданні зазначив, що здійснив зупинку вимушено через погане самопочуття, але належних доказів цьому (медичних довідок та інше) не надав.

Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 27.05.2010 року, який у відповідності до ст.251 КУпАП є належним доказом по справі.

Тому, суд вважає, що відповідачем обґрунтовано, при наявності достатніх підстав та в межах своїх функціональних обовязків було винесено постанову про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, відповідно до ст.27 КУпАП штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян і посадових осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Санкція ч.1 ст.122 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі від 15 до 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, згідно оскаржуваної постанови, відповідачем на позивача було накладено штрафу в сумі 260 грн., що складає 15,3 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто в розмірі, не передбаченому діючим КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Однак, слід змінити захід стягнення у вигляді штрафу в сумі 260 грн., накладений на позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП відповідно до постанови серії АЕ №269376 від 27.05.2010 року та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, в межах санкції статті, у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27,251,254,258,288,293 КУпАП, ст.ст.11,49,71,128,159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІДПС БДПС ВДАІ з обслуговування АТ м.Дніпропетровська ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі відмовити повністю.

Змінити захід стягнення у вигляді штрафу в сумі 260 грн., накладений на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП відповідно до постанови серії АН №269376 від 27.05.2010 року та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Постанова суду набирає законної сили з моменту винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя С.Ю.Казак