Справа № 804/7038/16
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

804/7038/16

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 листопада 2017 року

справа № 804/7038/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ОПТТОРГ-15” на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2017 року у справі № 804/7038/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ОПТТОРГ-15” до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “ОПТТОРГ-15” (далі – позивач) звернулося суду з позовом до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі – відповідач), в якому просило скасувати рішення про застосування фінансових санкцій № 000006/04-81-40/39691520 від 26.04.2016 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2017 року в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптторг-15" до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування рішення - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю “ОПТТОРГ-15” звернулося з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначену постанову як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що позивачем до суду надавались документи на підтвердження факту поставки та подальшого повернення товару з пошкодженими марками акцизного податку, при цьому суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги те, що з боку позивача відсутня вина в тому, що відповідні алкогольні напої заходились під час перевірки у магазині, оскільки постачальник зміг забрати даний товар лише 24.03.2016 року. Також зауважено, що відповідачем винесено оскаржувану постанову із перевищенням повноважень, адже таке рішення відповідно до приписів п. 6 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою КМУ від 02.06.2003 року № 790, приймається керівником, а у разі його відсутності – заступником керівника органу, який видав відповідну ліцензію, тобто в даному випадку головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з’явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС та ч. 1 ст. 41 КАС України не перешкоджає розгляду справи без участі останніх та без фіксування судового розгляду технічними засобами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Посадовими особами ГУ ДФС у Дніпропетровській області на підставі наказу № 239 від 15.03.2016 року, згідно п. п. 80.2.5, п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України проведено фактичну перевірку ТОВ “Оптторг-15” щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), за результатами якої складено акт від 24.03.2016 року № 0032/04/36/14/39691520.

Перевіркою встановлено порушення вимог Постанови КМУ від 30.10.08 року № 957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва", а саме, роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами, нижче від мінімальних оптово-відпускних цін на окремі види алкогольних напоїв, зокрема в реалізації горілки “Хлібний дар” 0,5 л. разом з напоєм “Кола” 0,5 л. по ціні 57,95 грн., а також ст. 11 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, а саме зберігання, реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, зокрема реалізація вина “Каберне” 1 л. 1 пак вартістю 29,95 грн. без наявності марки акцизного податку.

Не погоджуючись з рішенням відповідача про застосування фінансових санкцій, позивач оскаржив його до ГУ ДФС у Дніпропетровській області в адміністративному порядку.

08.07.2016 року ТОВ “Оптторг-15” отримало рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 3933/10/04-36/0-01-09 від 07.07.2016 року про скасування на суму 10 000,00 грн. рішення Криворізької центральної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 26.04.2016 року № 000006/04-81-40/39691520 про застосування фінансових санкцій, а в іншій частині скаргу залишено без задоволення.

Визнання протиправним та скасування вказаного рішення про застосування фінансових санкцій і було предметом судового розгляду.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт відсутності марок акцизного податку по алкогольних виробам позивачем не заперечується, більш того, акт виявлення неякісної або бракованої продукції № 1 від 11.03.2016 року додатково підтверджує факт зберігання на момент перевірки двох одиниць алкогольних напоїв без акцизних марок.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

За визначеннями п.п. 14.1.107, 14.1.109 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів; маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - це наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Пунктами 226.1 та 226.2. ст. 226 Податкового кодексу України передбачено, що у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Згідно з п. 226.11 ст. 226 Податкового кодексу України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

При цьому п. 21 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1251, визначено, що для прикріплення марок використовується клей (дисперсійний, дескрин тощо), який не дає змоги зняти їх з виробів без пошкодження і змивається у разі потреби в митті пляшок для повторного їх використання.

Як встановлено п. 226.9 статті 226 Податкового кодексу України, алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції, вважаються такими, що не марковані.

З аналізу наведених положень слід дійти висновку, що марка акцизного податку є обов'язковим спеціальним знаком, що підтверджує легальність реалізації товару на території України, відсутність якої на алкогольних чи тютюнових виробах є підставою для накладення штрафних санкцій у випадку виробництва, зберігання, транспортування та реалізації таких товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не заперечується факт відсутності марок акцизного податку на вказаних алкогольних виробах.

Зокрема, відповідний факт підтверджується і актом виявлення неякісної або бракованої продукції № 1 від 11 березня 2016 року, який додатково підтверджує факт наявності на момент проведення перевірки у період з 15 березня 2016 року до 23 березня 2016 року вищевказаних алкогольних напоїв у кількості двох одиниць в приміщенні магазину № 13 "Продукти" за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Котляревського, 5А, що є порушенням ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

При цьому колегія суддів апеляційного суду зауважує, що докази надання вказаного акту під час перевірки контролюючому органу відсутні, що обґрунтовано ставить під сумнів його існування на час проведення вказаної перевірки. Слід також зазначити, що підписуючи акт перевірки, посадова особа позивача про наявність акту від 11.03.2016 року не зазначала.

Крім того, судом першої інстанції вірно не було взято до уваги накладну на повернення товару постачальнику № 1230 від 24 березня 2016 року, оскільки вона не спростовує факту виявленого порушення та складена вже після перевірки та встановлених відповідачем порушень.

З приводу посилань заявника апеляційної скарги, що оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій винесено не уповноваженим органом, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Кабінет Міністрів України на виконання Указу Президента України від 26 квітня 2003 року № 372 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 24 квітня 2003 року "Про реалізацію заходів щодо врегулювання обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів в Україні" постановою від 02 червня 2003 року № 790 затвердив Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі – Порядок № 790).

Відповідно до п. 5 вказаного Порядку № 790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб'єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта господарювання, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Згідно з п. 6 цього Порядку № 790 рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (ДФС та її територіальні органи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

Отже, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій можуть бути, в тому числі, матеріали податкових органів про недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавства про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Як встановлено вище, в даному випадку підставою для винесення оскаржуваного рішення про накладення штрафних санкцій є акт фактичної перевірки в магазині № 13 "Продукти" за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Котляревського, 5А, що використовується ТОВ “Оптторг-15”, в якому встановлено факт зберігання алкогольних напоїв без наявності марки акцизного податку.

Відповідно до п.п.19-1.1.34. п. 19-1.1. ст. 19-1 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, забезпечують, зокрема визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов’язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи

При цьому приписи Порядку № 790 визначають, що суб’єктом застосування фінансової санкції - органом, який видав ліцензію, може виступати ДФС та її територіальні органи, яким і виступає в даному випадку відповідач.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, ст. 196, ст. 199, ст. 200 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ОПТТОРГ-15” - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2017 року у справі № 804/7038/16 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко