Справа № 227/2862/17
Суддя: Кошля А. О.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

22.11.2017 227/2862/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Кошлі А.О.

при секретарі Овчинніковій Ю.О.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Добропільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Добропільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить: визнати неправомірною відмову Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у перерахунку пенсії та скасувати рішення начальника управління № 2456 від 04.08.2017 року про відмову у перерахунку пенсії; зобов'язати Добропільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3, починаючи з 28 липня 2017 року на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №02/02-85 від 28.04.2016 р. за період з серпня 1991 року по липень 1996 року, яка видана ПАТ «Донбасшахтобуд».

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він з 27.01.2016 року перебуває на обліку у Добропільському Об'єднаному УПФУ Донецької області, як пенсіонер. 28.07.2017 року звернувся до відповідача із заявою №2456 про перерахунок пенсії, надавши: паспорт, трудову книжку, довідку № 02/02-85 від 28.04.2016 року, просив провести перерахунок його пенсії з більшого заробітку відповідно до ст.40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Проте у перерахунку було відмовлено з тих підстав, що неможливо провести перевірку достовірності відомостей зазначених у наданій довідці, оскільки підприємство, що її видало знаходиться на непідконтрольній території. Вказану відмову позивач вважає протиправною та просить суд зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням наданої довідки.

У судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1, діючий на підставі договору про надання правової допомоги, зазначив, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, в липні 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за віком згідно ст.40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Надавши пакет документів, але відповідачем було прийнято рішення №2456 від 04.08.2017 р. про відмову в перерахунку пенсії з тих підстав, що довідка яку надав ОСОБА_3, видана підприємством, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України, та діяльність таких підприємств вважається незаконною, видані такими органами документи є недійсними та не створюють правових наслідків, вказану у довідки інформацію неможливо буде підтвердити. Вважає оскаржуваний перерахунок пенсії та відмову відповідача незаконними та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, зазначив, що надана позивачем довідка про заробітну плату неналежного зразка, що відмова у перерахунку пенсії є законною та обґрунтованою. Підтримав надані суду письмові заперечення.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд зазначає наступне.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно Довідки від 12.11.2014 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1.

На обліку в Добропільському об'єднаному УПФУ Донецької області перебуває з 27.01.2016 року.

Як зазначено позивачем, 28.07.2017 року він звернувся до Добропільського Об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою № 2456 про здійснення перерахунку пенсії з більшого заробітку згідно ст.40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на підставі довідки № 02/02-85 від 28.04.2016 року, виданої ПАТ «Донбасшахтобуд», з урахуванням заробітної плати отриманої за період роботи з серпня 1991 по липень 1996 рр.

Рішенням № 2456 від 04.08.2017 року позивачу відмовлено в перерахунку пенсії, в зв'язку з тим, що згідно п.п. 3 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення, перерахунку пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою ПФУ від 25.11.2005 № 22-1 (далі-Порядок) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року та за бажанням пенсіонера може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року із зазначенням у ній первинних документів, на підставі яких її видано, місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинними документами.

Пунктом 4.2 Порядку передбачено, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно розпорядження КМУ № 1085-р від 07.11.2014 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Макіївка належить до переліку населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Надана для перерахунку пенсії довідка про заробітну плату № 02/02-85 від 28.04.2016 року, видана на підставі особових рахунків, які знаходяться за адресою м. Макіївка, вул. Леніна, 54.

Таким чином, у зв'язку з тим, що надано довідку, яка є недійсною та неможливо провести перевірку достовірності зазначеної довідки, оскільки підприємство знаходиться на території тимчасово непідконтрольній українській владі ОСОБА_3 відмовлено у перерахунку пенсії.

Вирішуючи питання щодо того, чи правомірно позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, з урахуванням наданої інформації, відображеної в довідці від 28.04.2016 року № 02/02-85, суд виходить з наступного.

Статтею 1 Конституції України закріплено,що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Чинна редакція статті 129 Конституції України визначає, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Визначення принципу верховенство права закріплене в ст. 8 КАС України, якою передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Матеріалами справи підтверджено та сторонами по справі не заперечується той факт, що позивач у спірний період з серпня 1991 р. по липень 1996 р. працював у «Шахтобудівельному управлінні № 13» треста «Шахтобуд». В наданій трудовій книжці, заповненій 24.07.1972 року на ім'я ОСОБА_3 містяться відповідні записи.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ст. 55 Конституції України - права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією так і Законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до вимог законодавства, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов'язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов'язані врахувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах «Пічкур проти України», «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Неприпустимість визнання деяких документів, які були видані на території, неконтрольованій законною Владою, недійсними та такими, що не набули законної сили, підтверджується практикою Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні у справі «Лоізіду проти Туреччини».

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Andrejeva v. Latvia» (п.77 рішення Великої палати ЄСПЛ від 18.02.2009 р.) стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благоотримувачам вимогам.

У справі «Будченко проти України» (рішення від 24 квітня 2014 року, заява № 38677/06) ЄСПЛ також нагадав, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

Європейський Суд з прав людини дійшов такого висновку: «Суд відмічає, що за наявності фактично існуючих незаконних утворень на території неконтрольованій законною Владою міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей та дій, наприклад, реєстрація народження, смерті або шлюбу, наслідки яких можуть бути проігноровані лише на шкоду жителям тієї чи іншої території».

Суд зазначає, що в даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову, з тих підстав, що підприємство, яке видало спірну довідку знаходиться на тимчасово окупованій території.

В своїх запереченнях на позовну заяву представником відповідача визначено наступні підстави, які на її думку унеможливлюють здійснити перерахунок позивачу пенсії, на підставі наданої ним довідки, зокрема: форма поданої довідки не відповідає встановленому зразку, по - друге - довідка видана на підставі особових рахунків, які знаходяться у м. Макіївка, яка згідно розпоряджень КМУ визнана тимчасово окупованою територією, тому видані документи організаціями які знаходяться на тимчасово окуповані території є недійсними, по-третє підставою для перерахунку пенсіє є підтвердження відомостей довідки первинними документами, вказане визначено у правових позиціях ВСУ від 15.12.2015 справа № 21-4722а15.

Водночас, вказані доводи судом вважаються необґрунтованими та не можуть бути прийняті до уваги з наступних підстав.

Суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до ч.1 ст.40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до ст.64 Закону № 1058-VI, територіальні органи Пенсійного фонду мають право отримувати від підприємств, установ та організацій відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та перевіряти їх.

Пунктом 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії згідно Закону № 1058-VI затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.11.2005 року за № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 27.12.2005 року за № 1566/11846, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, організацій незалежно від форм власності дооформлення документів та перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до п.17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України» від 25.11.2005 р. №22-1 (яка діяла на момент видачі позивачеві) встановлено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або державними архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Аналогічна норма міститься у п. 2.10 (норма діє на момент звернення за перерахунком пенсії) Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України» від 25.11.2005 р. №22-1, (зі змінами внесеними постановою правління Пенсійного фонду України №13-1 від 07.07.2014 р.) відповідно до якої довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Таким чином, єдиною підставою для проведення розрахунку пенсії на підставі заробітної плати є первинні документи про нарахування такої заробітної плати. Видача довідок про заробітну плату проводиться підприємством, відповідно до первинних документів за нормативними документами, які дійсні на момент видачі довідки.

Пунктом 2.1 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, за бажанням пенсіонера у період до 01.01.2016 ним може подаватися довідка про заробітну плату до 01.07.2000 із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до ч.1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

З аналізу вищенаведених норм нормативно-правових актів, суд приходить до висновку, що правом вимагати додаткових документів від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. Отже у разі сумніву в розмірі заробітної платні, яка враховується при обчисленні пенсії, відповідач мав право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Проте це є правом, а не обов'язком відповідача.

В даному випадку відповідач з формальних підстав, у зв'язку з тим, що підприємство яке видало довідку знаходиться в м. Макіївка не вжив жодних заходів спрямованих на повне, всебічне з'ясування спірного питання, відмовив у перерахунку пенсії.

Право особо на перерахунок пенсії, яке гарантоване чинним законодавством також підпадає під дії та захист гарантованим прав, визначених ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.).

Окрім того, суд зазначає, що обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено. Дана позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.12.2015 по справі 21-4722а15.

Водночас, суд зазначає, що позиція викладена ВСУ у вищевказаній справ не може бути застосована у даній справи, з тих підстав, що при перегляді судових рішень у справі 21-4722а15 Верховним Судом України було зазначено, що заробітна плата позивача не підтверджена первинними документами, довідка про заробітну плату видана на підставі рішення суду та вказана довідка не була підтверджена первинними документами, тобто видана не на підставі первинних документів.

В даній справі, як вказано в самій довідці її видано на підставі особових рахунків за 1991-1996 роки, особові рахунки знаходяться в м. Макіївка, вказаний факт також зазначався представником відповідача в своїх запереченнях, проте у зв'язку з неможливість перевірити достовірність цих даних (у зв'язку з їх находженням не тимчасово окуповані території) позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на недійсність довідки.

Суд не може розцінювати факт не підтвердження даних довідки первинними документами та факт відсутності тимчасового доступу до них, як рівнозначні обставини, що позбавляють права позивача на перерахунок пенсії, з урахуванням принципів здійснення адміністративного судочинства. Факт відсутності первинних документів на підставі яких видано спірну довідку не встановлений.

Всі первинні документи, на підставі яких позивач отримав право на призначення пенсії, були створенні до проведення АТО і не можуть піддаватися сумніву та позбавляти позивача права на отримання пенсії, обрахованої із заробітку, який він отримував на законних підставах, тільки на тій підставі, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де позивач працював.

У зв'язку з тим, що будь-яких посилань на невідповідність довідки діючому законодавству відповідачем не наведено і вимог для надання (витребування) у нього уточнюючих довідок не існує, отже і відмова у врахуванні заробітної плати за вказаній в довідці період роботи позивача є неправомірною.

Таким чином, суд вважає, що надана позивачем довідка № 02/02-85 від 28.04.2016 року видана ПАТ «Донбасшахтобуд», про нараховану заробітну плату, відповідає вищезазначеним вимогам ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому повинна прийматись до розрахунку (перерахунку) пенсії.

Крім того, жодним законодавчим актом не заборонено враховувати заробітну плату при нарахуванні (перерахунку) пенсій за той період, коли особа, яка набула права на пенсію, працювала на території Донецької області, а громадянин не може нести особисту відповідальність за те, що відбувається на території вказаної області, та не може відповідати за діяльність інших осіб.

Відповідач не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відмова управління у здійсненні перерахунку розміру пенсії ОСОБА_3 з урахуванням довідки від 28.04.2016 року № 02/02-85 виданої ПАТ «Донбасшахтобуд» про розмір заробітної плати позивача за період з серпня 1991 року по липень 1996 року, є неправомірною.

Водночас, абз. 1 ч.1 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Суми вказані у спірній довідці також відповідають сумам зазначеним у розрахунку заробітної плати позивача, який міститься в його пенсійній справі (ас. 84-85).

В позовній заяві позивач просить зобов'язати Добропільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок пенсії із врахуванням заробітної плати, отриманої за період з з серпня 1991 року по липень 1996 року, за час роботи у ПАТ «Донбасшахтобуд», тобто за період що становить 60 місяців.

У зв'язку з викладеним, дії відповідача Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу ОСОБА_3 і не врахування довідки №02/02-85 від 28.04.2016 є протиправними, а заперечення відповідача проти позову суд вважає необґрунтованими.

Щодо позовної вимоги про визнання незаконними дії відповідача, суд вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки визнання оспорюванного рішення протиправним не потребує додаткового визнання протиправними дій що передували прийняттю такого рішення, та які є аналогічними за змістом.

Тому, для повного захисту порушених прав позивача, необхідно зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву № 2456 від 28.07.2017 року ОСОБА_3 про перерахунок пенсії, з врахуванням довідки від 28.04.2016 р. № 02/02-85 виданої ПАТ «Донбасшахтобуд» та сум заробітної плати за періоди роботи з серпня 1991 по липень 1996 року у «Шахтобудівельному управлінні № 13» треста «Шахтобуд».

На підставі ч. 1 ст. 94, КАС України суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Добропільського Об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь позивача судовий збір, сплачений при зверненні до суду з позовом, в сумі 640,00 грн.

Керуючись ст. ст. 11,71,94,105,159,160,163,186,254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Добропільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Добропільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області № 2456 про відмову в перерахунку пенсії від 04.08.2017 року ОСОБА_3.

Зобов'язати Добропільське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву № 2456 від 28.07.2017 року ОСОБА_3 про перерахунок пенсії з урахуванням сум заробітної плати за періоди роботи з серпня 1991 по липень 1996 року у «Шахтобудівельному управлінні № 13» треста «Шахтобуд».

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Добропільського Об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_3, понесені судові витрати у розмірі 640,00 гривень.

Постанова суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області у порядку та строки визначені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складено 22.11.2017 року.

Суддя А.О. Кошля

17.11.2017