Справа № 463/4729/17
Суддя: Гирич С. В.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Львів 463/4729/17

2-а/463/270/17

Личаківський районний суд м. Львова

в складі

головуючого судді Гирич С. В.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_2 до Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання дій незаконними та неправомірними, скасування арешту на житлову квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідача про визнання дій незаконними, скасування арешту та заборони відчуження квартири АДРЕСА_1.

Позов мотивує тим, що квартира АДРЕСА_2 знаходиться у спільній сумісній власності ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2, що підтверджується відповідними документами. Після смерті батька позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою на прийняття спадщини. Під час оформлення спадщини йому стало відомо, що на квартиру розташовану за адресою АДРЕСА_3 накладено арешт, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 950-8 від 08.09.2009 року де боржником є ОСОБА_6 Враховуючи, що ОСОБА_6 позивачу та його родині не відома, ніколи не проживала та не була зареєстрована в квартирі, не являється власником квартири АДРЕСА_4, вважає дії державного виконавця протиправними, а тому просить скасувати постанову про арешт та забору відчуження квартири.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, дали пояснення аналогічні наведеним в позовній заяві, просять позов задоволити.

Представник відповідача за викликом суду не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши зібрані докази та зясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що адміністративний позов слід задоволити частково виходячи з наступного.

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом встановлено, що на виконанні Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебувало виконавче провадження №14512681 по виконанню судового наказу від 04.02.2009 року №2н-1739/09, що виданий Личаківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_6 заборгованості на користь АКІБ «Укрсиббанк» (а.с.12).

Як вбачається із вказаного судового наказу, в такому зазначено в графі місце проживання або місцезнаходження боржника: м.Львів, вул.Кониського, 6/12, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_1.-Барановського, 9а/40.

Як вбачається із довідки по виконавчому провадженню №14512681 (а.с.13), провадження відкрито 31.08.2009 року державним виконавцем Маркіною Л.Г. із наданням строку до 07.09.2009 року на виконання виконавчого документа. Місце проживання боржника зазначено: м. Львів, вул. Кониського, 6/12. Окрім цього, з вказаної довідки вбачається, що 27.10.2009 року виконавчий документ повернуто стягувачу, з зазначенням підстав, зокрема, непроживання боржника за адресою м. Львів, вул. Т.-Барановського, 9а/40, згідно довідки ЛКП «Віра» ОСОБА_6 знята з реєстрації 07.09.2009 року у м. Київ.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, яка діяла станом на час вчинення відповідних виконавчих дій, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 ст.7 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до положень ст.50 Закону України "Про виконавче провадження" Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.

Згідно положень ст.55 Закону України "Про виконавче провадження", арешт застосовується, зокрема, для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Як вбачаєтеся із інформаційної довідки (а.с.9-10), в порядку накладення арешту на майно боржника ОСОБА_6, на квартиру за адресою: м. Львів, вул. Кониського, 6/12 накладено арешт як на квартиру, яка належить боржнику.

Разом з тим, як вбачається із вказаної вище інформаційної довідки (9-10), власником квартири за адресою: м. Львів, вул. Кониського, 6/12, є позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_5, ОСОБА_4, запис до реєстру внесено 09.03.2004 року. Вказані обставини також стверджуються копією довідки про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.6), свідоцтвом про право власності на квартиру. Даних про належність ОСОБА_6 вказаної квартири немає.

Як встановлено також в судовому засіданні, ОСОБА_6 в квартирі за адресою: м. Львів, вул. Кониського, 6/12 не проживала, що підтвердив в судовому засіданні також позивач, який є одним із власників квартири. Також встановлено, що остання зареєстрованою за вказаною адресою не числиться, що стверджується довідкою з місця проживання про склад сімї та прописку (а.с.8).

Таким чином, судом встановлено, що державним виконавцем накладено арешт на квартиру квартирі за адресою: м. Львів, вул. Кониського, 6/12, проте така боржнику у виконавчому провадженні не належала, натомість належала ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4, що підтверджується правовстановлюючими документами.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При винесенні рішення суд також бере до уваги, що згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 5) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно п.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи докази у сукупності, з врахуванням відсутності заперечень відповідача з приводу позову та спростувань зазначених ним доводів, суд дійшов висновку, що державний виконавець, реалізуючи свої повноваження, припустившись порушень Закону України "Про виконавче провадження", наклав арешт на квартиру за адресою: м. Львів, вул. Кониського, 6/12, яка боржнику у виконавчому провадженні ОСОБА_6 не належала.

Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження", у всіх інших випадках, не передбачених вказаною статтею, по незакінчених виконавчих провадженнях арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Кожна особа відповідно до ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Тому, з врахуванням встановлення факту протиправності дій державного виконавця, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та скасувати арешт та заборону відчуження квартири АДРЕСА_1, внесену до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9033260, зареєстровано: 08.09.2009 року, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 950-8, 08.09.2009 року, Личаківський ВДВС ЛМУЮ, державний виконавець Маркіна Л.Г.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 94, 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_7 по накладенню арешту та заборони відчуження квартири АДРЕСА_1.

Скасувати арешт та заборону відчуження квартири АДРЕСА_1, внесену до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9033260, зареєстровано: 08.09.2009 року, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 950-8, 08.09.2009 року, Личаківський ВДВС ЛМУЮ, державний виконавець Маркіна Л.Г.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга в порядку і в строки передбачені ст.186 КАС України.

Суддя: Гирич С. В.