Справа № 552/4468/17
Суддя: Яковенко Н. Л.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4468/17
Провадження № 2-а/552/190/17
П О С Т А Н О В А
іменем України

28 листопада 2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Кондра Ю.Ю.,

за участю

представника позивача Зубко Н.М.,

представника відповідача Шевченко О.Ю.,

представника відповідача Повстяного В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання нарахувати і виплатити недораховану частину одноразової грошової допомоги, треті особи Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, -

ВСТАНОВИВ :
Позивач ОСОБА_1 17 липня 2017 року звернувся в суд з позовом до відповідачів, який уточнював в поданій до суду 01 листопада 2017 року заяві.

Посилався на те, що з 10 травня 2016 року відповідно до контракту проходив військову службу, 18 листопада 2016 року звільнений, календарна вислуга років у Збройних Силах України станом на 18 листопада 2016 року складає 10 років 09 місяців 29 днів.

Також позивач вказував, що при звільненні йому виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 01 повний календарний рік служби.

Вважає, що при звільненні йому невірно визначено розмір одноразової грошової допомоги та виплачено таку допомогу не в повному обсязі.

Враховуючи подані до суду 01 листопада 2017 року уточнення до позовних вимог, просив суд зобов`язати відповідачів Міністерство оборони України та військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому недонараховану та невиплачену частину одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за 10 повних календарних років служби.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Представники військової частини в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечували в повному обсязі. Окрім того вважають, що позивачем пропущено строки звернення до суду з відповідним позовом.

Суд, заслухавши пояснення та обґрунтування осіб, які приймають участь в розгляді справи, дослідивши зібрані в справі докази, оцінивши повідомлені обставини, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходив військову службу відповідно до укладеного 10 травня 2016 року строком на шість місяців контракту з Міністерством оборони України.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18 листопада 2016 року № 263 ОСОБА_1 , звільненого з військової служби в запас наказом командувача Сухопутних військ Збройних сил України від 01 жовтня 2016 року № 559, вважати таким, що справи та посаду здав 18 листопада 2016 року, його виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Полтавського ОМВК, м. Полтава.

Також згідно з зазначеним наказом передбачено виплату позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 01 повних календарних років служби.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач, посилаючись на норми ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вважає, що має право на отримання відповідної одноразової грошової допомоги виходячи з розміру 50 відсотків місячного грошового забезпечення не за 01 повний календарний рік служби, а враховуючи загальну календарну вислугу.

Вирішуючи питання щодо правовірності дій відповідачів, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Як встановлено судом, така одноразова грошова допомога позивачу була нарахована та виплачена, але в розмірі 3523,04 грн. за один повний календарний рік служби, з чим не погоджується позивач, посилаючись на наявність календарної вислуги років 10 років 09 місяців 29 днів.

Разом з тим, як встановлено судом, відповідачем військовою частиною НОМЕР_1 жодним чином не оспорюється обставина наявності у позивача ОСОБА_1 станом на 18 листопада 2016 року загальної календарної вислуги 10 років 09 місяців та 29 дні, що підтверджено наказом № 263 від 18 листопада 2016 року.

Але порядок призначення і виплати грошової допомоги військовослужбовцям, визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. N 393.

Зокрема, згідно з п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. N 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» передбачено, що військовослужбовцям, …, зокрема, які звільняються із служби за закінченням строку контракту, .. за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

При цьому згідно з абзацом 6 п. 10 зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. N 393 особам, які звільняються із служби за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням ними умов контракту, у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, одноразова грошова допомога не виплачується.

Абзацом 7 п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. N 393 передбачено, що особам, які звільняються із служби повторно, одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, що при попередньому звільненні не набули право на отримання такої допомоги.

Як встановлено судом, згідно з наказом Голови Служби Безпеки України від 30 вересня 2010 року № 1259-ос позивач ОСОБА_1 був звільнений з військової служби саме у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, тобто, не тільки не набув при попередньому звільненні право на виплату одноразової грошової допомоги, але і не міг її набути, оскільки позбавлений такого права у зв`язку з підставами звільнення з військової служби.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем (військовою частиною) правомірно, на підставі та в межах наданих повноважень, одноразову грошову допомогу позивачеві нараховано та виплачено без урахування періоду попередньої служби.

Суд приходить до висновку, що відповідач, взявши за основу період для нарахування одноразової грошової допомоги при звільнені, з дня останнього зарахування на службу, тобто з 10 травня 2016 року, до моменту звільнення діяв у межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством.

Відповідно до п.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Приписами ч. 1 ст. 86 КАС України визначено, що суд оцінює докази, наявні у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є повністю безпідставними та не підлягають задоволенню.

Окрім того, при вирішенні справи суд виходить з того, що виплата позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби здійснюється за рахунок коштів військової частини, де позивач проходив військову службу, а Міноборони не здійснює нарахування та виплату грошового забезпечення таким військовослужбовцям та не несе відповідних зобов`язань зі здійснення таких видатків.

Зважаючи на викладене, вимоги до Міністерства оборони України є безпідставними, дана особа не є належним відповідачем.

При цьому вимога позивача щодо зазначення конкретно визначеної суми одноразової грошової допомоги не підлягає задоволенню, оскільки суд не може перебирати на себе функцію органу, на який законодавством покладено повноваження щодо нарахування такої одноразової грошової допомоги при звільненні відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Усне посилання представника в судовому засіданні на ту обставину, що відповідачем неправомірно здійснено утримання з грошового забезпечення сум військового збору знаходиться поза межами предмета судового розгляду, відповідні вимоги позивачем не заявлялися. Будь-яка з міна підстав та предмету позову має бути викладена в письмовій формі та відповідати вимогам ст. 106 КАС України.

Порядок розподілу судових витрат передбачено нормами ст. 94 КАС України, відповідно до ч. 5 якої у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України

Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом судовий збір не сплачував, його слід віднести за рахунок держави, а понесені позивачем судові витрати не підлягають йому відшкодуванню.

Окрім того, понесені позивачем витрати в розмірі 7500 грн. не є судовими витратами в розумінні ст. 87 КАС України.

Так, згідно зі ст. 87 КАС України до судовий витрат належать в тому числі і витрати на правову допомогу.

Витратами на правову допомогу згідно зі ст. 90 КАС України є витрати, пов`язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 діяла як представник позивача згідно виданої позивачем довіреності і в судових засіданнях інтереси позивача представляла саме на підставі довіреності, як передбачено ч. 3 ст. 58 КАС України, а не на підставі договору про правову допомогу (ч.5 ст. 58 КАС України), право на представлення інтересів за яким має виключно адвокат.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 158, 159, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання нарахувати і виплатити недораховану частину одноразової грошової допомоги відмовити.

Судовий збір за розгляд справи судом віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий /підпис/ Н.Л.Яковенко

Суддя Н.Л.Яковенко

28.11.2017