Справа № 826/3989/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 жовтня 2017 року № 826/3989/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І., суддів: Качура І.А., Федорчука А.Б. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Антарес-2000» до Антимонопольного комітету України, третя особа - Регіональна філія «Південно-Західна залізниця» Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», про визнання протиправним та скасування рішення № 1083-р/пк-пз від 09 березня 2017 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Антарес-2000» (далі - позивач, Товариство) з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування рішення № 1083-р/пк-пз від 09 березня 2017 року, відповідно до якого залишено без розгляду скаргу Товариства щодо порушень законодавства у сфері публічних закупівель.

В обґрунтування позову зазначається, що позивач приймав участь у проведенні торгів із закупівлі послуг, що оголошувалися Регіональною філією «Південно-Західна залізниця» Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця».

22 лютого 2017 року відбувся аукціон, за результатами якого визначено переможцем іншого учасника з найменшою економічно вигідною пропозицією. Вважаючи, що процедура аукціону відбулася з порушеннями чинного законодавства у сфері публічних закупівель, позивач звернувся до Антимонопольного комітету України із скаргою на рішення від 23 лютого 2017 року, оформлене у вигляді протоколу № 5.

Однак оскаржуваним рішенням відповідача № 1083-р/пк-пз від 09 березня 2017 року зазначена скарга була залишена без розгляду з підстав пропущення визначеного законом строку для її подачі.

Не погоджуючись із рішенням відповідача, вважаючи його незаконним та протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та наполягає, що скарга була подана у межах визначених законом строків, а відповідач не розібрався у тому, на яке саме рішення скаржиться позивач, тому й прийняв неправомірне рішення.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи.

Ухвалою від 14 червня 2017 року (протокольною) суд перейшов у письмове провадження згідно з ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

В силу ч. 1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши у порядку письмового провадження належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що 09 лютого 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Антарес-2000» як учасник торгів із закупівлі послуг охорони території та об'єктів вокзалу станції Київ-Пасажирський, оголошених Регіональною філією «Південно-Західна залізниця» Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (далі - Замовник), подав тендерну пропозицію та документи тендерної пропозиції, за результатами розгляду яких тендерний комітет Замовника ухвалив рішення у вигляді протоколу № 05 від 16 лютого 2017 року, відповідно до якого позивача визнано таким, що відповідає всім вимогам тендерної пропозиції та допущено до проведення автоматичної оцінки пропозицій учасників (аукціону).

22 лютого 2017 року по закупівлі відбувся аукціон, за результатами якого перемогла найменша економічно вигідна пропозиція іншого учасника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-С-К».

23 лютого 2017 року тендерний комітет з розгляду тендерних пропозицій на закупівлю послуг охорони території та об'єктів Вокзалу станції Київ-Пасажирський прийняв відповідне рішення у вигляді протоколу № 05 від 23 лютого 2017 року, яким затвердив переможця - Товариство з обмеженою відповідальністю «Т-С-К» та оприлюднив повідомлення про намір укласти договір із зазначеним товариством саме 23 лютого 2017 року.

Вбачаючи, що під час тендерних процедур були допущені порушення законодавства у сфері публічних закупівель, спираючись на десятиденний строк, який визначений пунктом 2 частиною другою статті 18 Закону України «Про публічні закупівлі» для подання скарг, що стосуються прийнятих рішень, дій чи бездіяльності Замовника, позивач 05 березня 2017 року подав до Антимонопольного комітету України через електронну систему закупівель скаргу на рішення тендерного комітету від 23 лютого 2017 року, оформлене протоколом № 05.

У скарзі ТОВ «Антарес-2000» просило скасувати рішення про відповідність пропозиції ТОВ «Т-С-К» технічним, якісним, кількісним та іншим вимогам предмета закупівлі, та про визначення ТОВ «Т-С-К» переможцем торгів та наміру укласти з ним договір, оформлене протоколом № 05 від 23 лютого 2017 року розгляду тендерних пропозицій на закупівлю послуг охорони територій та об'єктів.

Зазначена скарга була скерована для розгляду до постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, яка 09 березня 2017 року прийняла рішення № 1083-р/пк-пз, відповідно до якого скаргу позивача залишила без розгляду з підстав пропущення визначеного законом строку для подачі скарги.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням та вважаючи скаргу такою, що подана у межах відведеного законом строку для її подачі, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи, вислухавши пояснення представників сторін та третьої особи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому та об'єктивному досліджені доказів, дійшов до наступних висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлює Закон України «Про публічні закупівлі» від 25 грудня 2015 року № 922-VІІІ (станом на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон № 922).

Рахункова палата, Антимонопольний комітет України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснюють контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією та законами України (частина третя статті 7 Закону № 922).

Відповідно до зазначеного Закону № 922 Антимонопольний комітет України як орган оскарження з метою неупередженого та ефективного захисту прав та законних інтересів осіб, пов'язаних з участю у процедурах закупівлі, утворює постійно діючу адміністративну колегію (колегії) з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель. Рішення постійно діючої адміністративної колегії (колегій) приймаються від імені Антимонопольного комітету України.

Згідно пункту 27 частини першої статті 1 Закону № 922 суб'єкт оскарження в органі оскарження (далі - суб'єкт оскарження) - фізична чи юридична особа, яка звернулася до органу оскарження з метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів з приводу рішення, дії чи бездіяльності замовника, що суперечать законодавству у сфері публічних закупівель і внаслідок яких порушено право чи законні інтереси такої особи.

Виходячи зі змісту статті 18 Закону № 922, скарга до органу оскарження подається суб'єктом оскарження у формі електронного документа через електронну систему закупівель. Після розміщення скарги суб'єктом оскарження в електронній системі закупівель скарга автоматично вноситься до реєстру скарг і формується її реєстраційна картка. Скарга разом з реєстраційною карткою в день розміщення суб'єктом оскарження автоматично оприлюднюється на веб-порталі Уповноваженого органу. Скарги, що стосуються прийнятих рішень, дії чи бездіяльності замовника, які відбулися після оцінки пропозицій учасників, подаються протягом 10 днів з дня оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір, але до дня укладення договору про закупівлю.

У разі порушення строків, визначених в абзацах першому - третьому цієї частини, скарги автоматично не приймаються системою електронних закупівель.

Орган оскарження залишає скаргу без розгляду в разі, якщо:

- суб'єкт оскарження подає скаргу щодо того самого порушення, у тій самій процедурі закупівлі та з тих самих підстав, що вже були предметом розгляду органу оскарження і щодо яких органом оскарження було прийнято відповідне рішення;

- скарга не відповідає вимогам частини першої або другої цієї статті;

- суб'єктом оскарження не внесено плату, передбачену частиною першою цієї статті;

- замовником відповідно до цього Закону усунено порушення, зазначені в скарзі.

Як вбачається з обставин та матеріалів справи, електронна система закупівель на веб-сайті порталу Уповноваженого органу визначила строк на оскарження рішення від 23 лютого 2017 року, викладеного у формі протоколу № 05, до 00.00 год. 06 березня 2017 року.

Позивачем подано скаргу на рішення тендерного комітету Замовника від 23 лютого 2017 року № 05, викладене у формі протоколу, 05 березня 2017 року, електронною системою успішно прийнято її та направлено до органу оскарження.

Отже, якби позивачем було пропущено строк на оскарження, електронна система закупівель була б заблокована, та у суб'єктів оскарження не було б технічної можливості подати скаргу поза визначеними строками.

Крім того із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що відповідач, залишаючи скаргу позивача без розгляду, помилково вважав, що подана вона на рішення тендерного комітету Замовника від 16 лютого 2017 року № 05, замість рішення від 23 лютого 2017 року, яке насправді оскаржував позивач, тому й відраховував десятиденний строк виходячи з дати - 16 лютого 2017 року.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин, рішення Антимонопольного комітету України від 09 березня 2017 року № 1083-р/пк-пз про залишення скарги ТОВ «Антарес-2000» без розгляду прийнято не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України; не обґрунтовано, тобто не з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення № 1083-р/пк-пз від 09 березня 2017 року про залишення скарги ТОВ «Антарес-2000» від 05 березня 2017 року № UA-2017-01-10-000654-b/b3 без розгляду є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак, суд вважає доведеними доводи позивача, викладені в адміністративному позові, та такими, що підкріплені належними та переконливими доказами, натомість відповідач під час розгляду справи своєї позиції суду не довів, належним чином не обґрунтував, у зв'язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 17, 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 09 березня 2017 року № 1083-р/пк-пз.

3. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Антимонопольного комітету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Антарес-2000» (36038, м. Полтава, вул. Шевченка, 100, ) судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову в сумі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя В.І. Келеберда

Суддя І.А. Качур

А.Б.Федорчук