Справа № 442/4790/17
Суддя: Нагірна О. Б.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/4790/17
Провадження № 2-а/442/174/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд м. Дрогобича

в складі: головуючого судді - Нагірної О.Б.,

за участю секретаря - Харіва І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №2 Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати незаконними та скасувати постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, посилаючись на таке.

22 червня 2017 року, позивач отримав лист від Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області з трьома постановами від 09.06.2017 серії ВР №№144471, 144472, 144473 про накладення на нього адміністративних стягнень у виді штрафу по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесені поліцейським СРПП №2 Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_2. Відповідно до даних постанов ОСОБА_1 нібито порушив «вимоги дорожнього знаку «Круговий рух», 4.10; керував транспортним засобом не маючи при собі поліса обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів п. 2.1 г ПДР; здійснив зупинку транспортного засобу без світлового покажчика правого повороту п. 9.2а ПДР України, у звязку з чим на нього накладено адміністративні стягнення у виді штрафу за ч.1 ст.122 КУпАП в розмірі 255 гривень, за ч.1 ст.126 КУпАП в розмірі 425 гривень, за ч.2 ст.122 КУпАП в розмірі 425 гривень. З таким позивач не згідний, оскільки правил дорожнього руху України не порушував, а тому просить оскаржувані постанови скасувати, з підстав, викладених у позові.

Позивач в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Враховуючи викладене, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів у відповідності до ст.128 ч.4 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 09.06.2017 поліцейським СРПП №2 Дрогобицького ВП ГУНП Львівської області ОСОБА_2 винесено три постанови про притягнення ОСОБА_1. до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч. 2 ст.122 та ст. 126 ч. 1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за ч.1 ст.122 КУпАП в розмірі 255 гривень, за ч.1 ст.126 КУпАП в розмірі 425 гривень, за ч.2 ст.122 КУпАП в розмірі 425 гривень, посилаючись на те, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки Mercedes Benz Vito RP27759, приблизно 09 год. 30 хв. рухався по вул. І.Франка в м. Дрогобич не маючи при собі поліса обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, здійснив зупинку автомобіля без світлового покажчика правого повороту, порушив вимогу дорожнього знаку «Круговий рух»

Вирішуючи питання про винність ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, суд враховує викладенні позивачем пояснення в позовній заяві та постановах у справі про адміністративне правопорушення.

Жодних доказів фото, відео, показів свідків про вчинене правопорушення поліцейським СРПП № 2 Дрогобицького ВП ГУНП Львівської області не надано.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адмінвідповідальності, потерпілих, свідків.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.122 КпАП України адміністративна відповідальність передбачена за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Частиною другою ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Частиною першою статті 126 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Як роз'яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Виходячи з вимог статті 71 КАС України, відповідач повинен був довести, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, проте будь-яких доказів цього не надав. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 245 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд погоджується із доводами позивача, про те, що відповідачем, не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, всупереч ч. 2 ст. 71 КАС України ним не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, і які б дозволили достовірність порушенням позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху України.

Тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема, постанови, не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачені ч.1 ст. 122, ч. 2 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП.

Тому, з огляду на вищевказане, з врахуванням з'ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена.

Щодо вимоги про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, то слід врахувати, що відповідно до ст.162 КАС України, яка визначає повноваження суду при вирішенні справи, суд не вправі приймати рішення про закриття справи про адміністративне правопорушення, оскільки у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому. Тому вимога про закриття провадження у праві про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 245, 251, 254, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 11, 17, 69,71, 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР №144471 від 09.06.2017, БР № 144472 від 09.06.2017, БР № 144473 від 09.06.2017 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122 ч. 1, 122 ч.2 , 126 ч. 1 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя Нагірна О.Б.