Справа № 372/3009/17
Суддя: Болобан В. Г.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/3009/17
Провадження № 2-а-182/17
П О С Т А Н О В А
Іменем України
21 листопада 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі:
Головуючого судді Болобана В.Г.,
за участі секретаря Рудніцької О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
02.10.2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії Київського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України щодо не направлення до Міністерства оборони України документів для нарахування та виплати позивачу одноразової допомоги у зв`язку із встановлення другої групи інвалідності, отриманої внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії та зобов`язати Київський обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України надати до Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати грошової допомоги, як військовослужбовцю, який отримав другу групу інвалідності внаслідок поранення пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, згідно статті ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 21 квітня 1985 року по 31 жовтня 1986 року він проходив військову строкову службу в Республіці Афганістан, де велися бойові дії та отримав статус «Учасника бойових дій», під час проходження військової служби захворів. 20 березня 2017 року протоколом засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони № 887 було встановлено причинний зв`язок захворювання позивача з виконанням обов`язків військової служби в Республіці Афганістан, де велися бойові дії. 08 червня 2017 року комісією МСЕК з 08 червня 2017 року позивачу довічно була встановлена друга група інвалідності з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велися бойові дії. 12 червня 2017 року позивач отримав посвідчення інваліда війни другої групи.
Позивач зазначає, що в 29 серпня 2017 року він звернувся до Київського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України з заявою та відповідним пакетом документів для направлення їх до Міністерства оборони України з метою отримання одноразової грошової допомоги, в свою чергу відповідач не направив їх до Міністерства оборони України, а без прийняття відповідного рішення повернув їх позивачу. Вважаючи дії такі відповідача неправомірними та такими, що порушують його права, позивач був змушений звернутися за захистом прав до суду.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача Київського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, подав письмові заперечення, просив в позові відмовити, оскільки відсутній предмет позову. Додав, що позивачем не був поданий повний пакет документів, що і слугувало підставою для повернення документів для дооформлення.
Вислухавши представників сторін, досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд встановив такі обставини.
Позивач у період з 21 квітня 1985 року по 31 жовтня 1986 року проходив військову строкову службу в Республіці Афганістан та отримав статус «Учасника бойових дій», що підтверджується копією військового квитка та довідкою Обухівського районного військового комісаріату Київської області № 528 від 28 лютого 2017 року.
Згідно з витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 20 березня 2017 року № 887, захворювання позивача пов`язано з виконанням обов`язків військової служби в Республіці Афганістан. 08 червня 2017 року комісією МСЕК ОСОБА_1 довічно була встановлена II група інвалідності у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велися бойові дії, що підтверджується копією довідки.
В подальшому, з метою вирішення питання про виплату одноразової допомоги згідно ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», саме як інваліду другої групи, позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з відповідною заявою та надав копії необхідних документів.
Згідно з листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19 вересня 2017 року № 2/5/1323 позивачу повідомлено, що відповідно до підпункту 6 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» особам звільненим зі строкової служби одноразова грошова допомога у зв`язку з встановленням інвалідності виплачується в разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби. Позивач звільнений зі строкової служби 1986 році, а інвалідність первинно встановлено в 2017 році, тобто понад тримісячний термін після звільнення зі служби.
За змістом статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.91р. № 2011-XII (у редакції Закону від 04.07.12 р. N 5040-VI; редакція чинна з 01.01.14р.) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі: встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 16-2 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи.
Таким чином, право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.
Такого правового висновку у справах з аналогічних правовідносин дійшов Верховний Суд України (постанови від 18.11.14р. року справа № 21-446а14; від 21.04.15р. справа№21-135а15.
Відповідно до ст. 244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Згідно з висновком МСЕК, захворювання позивача пов`язане з виконанням обов`язку військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії; інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначений Порядком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.13 р. № 975 та Порядком затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499. Відповідно до п. 3 Порядку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.13р. № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Пунктом 6 Порядку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.13р. №975 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.
Відповідно до п. 2 Порядку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.13р. №975 встановлено, що допомога, що не була призначена призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Таким чином, аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що право на отримання одноразової грошової допомоги набувається у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності та не ставиться у залежність від первинного чи вторинного встановлення такої інвалідності.
Пунктом 12 Порядку передбачено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Згідно з п. 7 вказаного Порядку № 499, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови. Разом з тим, як свідчать матеріали справи, рішення з питання призначення позивачу одноразової грошової допомоги уповноваженим на те органом не приймалося, натомість документи були повернуті Київським ОВК без реалізації позивачу без направлення до Міністерства оборони України відповідного висновку, як уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Отже, дії відповідача щодо не направлення до Міністерства оборони України висновку та документів для нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності, отриманої внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії за його зверненням від 29.08.2017 року та повернення документів без реалізації позивачу, суд вважає неправомірними, так як відповідач не підміняти орган, а саме: Міністерство оборони України, на який покладено вирішення цього питання.
Отже, належним захистом порушеного права позивача, у даному випадку, є зобов`язання відповідача, Київського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України, надати до Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, як військовослужбовцю, який отримав ІІ групу інвалідності внаслідок поранення пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії , згідно зі ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у відповідності до вимог Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975.
Керівник уповноваженого органу, тобто відповідач, мав подати розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги. Вчинення будь - яких інших дій, зокрема, повернення документів без реалізації не передбачено Порядком № 499.
Також, суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що позивачем всупереч Порядку № 975 не додано документу, що свідчить про причини та обставини поранення, зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння. Слід зазначити, що форма документу про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), законодавчо не визначена, а тому такими документами можуть бути будь-які відомості, які свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).
Судом встановлено, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності другої групи внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебування в країнах, де велися бойові дії, в порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975.
Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності та співставленні, аналізуючи докази позивача та заперечення відповідача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499, статтями 9, 11, 69-71, 86, 99, 158-163, 254 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати неправомірними дії Київського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України щодо не направлення до Міністерства оборони України документів для нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності, отриманої внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Зобов`язати Київський обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України надати до Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як військовослужбовцю, який отримав другу групу інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, згідно зі ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975.
Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Обухівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання її копії.

СуддяБолобан В. Г.