Справа № 804/1856/16
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2017 рокусправа № 804/1856/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Кругового О.О. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 липня 2017 року у справі №804/1856/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, третя особа - Управління Державної казначейської служби України у Соборному районі м. Дніпро, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною бездіяльність Головного Управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області при здійсненні примусового виконання виконавчого листа по справі №2-а-2726/11, який виданий 16.07.2013 року Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом, та ухвали Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 01.10.2014 року по справі №2-а-2726/11 про зміну способу та порядку виконання постанови суду; стягнути з Головного Управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_2 компенсацію за невиконання судового рішення в розмірі 98 грн. 38 коп.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 червня 2017 року здійснено заміну ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 у зв'язку зі смертю позивача.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 липня 2017 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує на бездіяльність відповідача, не дотримання з його боку вимог частини 4 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

У судовому засіданні апелянт ОСОБА_3 підтримала доводи апеляційної скарги.

Представники Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області та Управління Державної казначейської служби України у Соборному районі м. Дніпро заперечили проти задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі письмових доказів, що наявні у матеріалах справи, виконавчим листом по справі за №2-а-2726/11, виданим 16.07.2013 року Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії згідно ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» та ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 21.09.2010 року до 22.07.2011 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням фактично виплачених у цей період коштів. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 01 жовтня 2014 року по справі № 2-а-2726/11 змінено порядок і спосіб виконання рішення суду із зобов'язання вчинити певні дії на стягнення коштів з Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська в розмірі 1750,02 грн. 24 грудня 2014 року Управлінням державної казначейської служби України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська отримано заяву ОСОБА_2 від 19.12.2014 року щодо виконання виконавчого листа по справі за № 2-а-2726/11, виданого 16.07.2013 року Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом. 29 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Управління державної казначейської служби України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська із заявою до відповідача із проханням повернути йому ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2014 року по справі № 2-а-2726/11 щодо зміни порядку і способу виконання рішення суду для до оформлення. 25 лютого 2015 року за вх.№1248 від ОСОБА_2 до Управління державної казначейської служби України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська дійшла копія ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2014 року по справі за №2-а-2726/11. 27.02.2015 року за вих.№01-10.1/456 Управлінням державної казначейської служби України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області направлено наступні документи: оригінал виконавчого листа по справі №2-а-2726/11, виданого 16.07.2013 року Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом, оригінал ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2014 року по справі за №2-а-2726/11, заява ОСОБА_2 про виконання судового рішення, інформація щодо неможливості виконання судового рішення, інші документи та відомості, надіслані стягувачем та боржником. Листом від 05.03.2015 року за вих.№1508/494-2383 Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на подану позивачем 29.12.2014 року заяву надано роз'яснено, що зазначений виконавчий лист прийнято на облік для виконання за рахунок бюджетної програми КПКВК 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою», однак на виконання бюджетної програми КПКВК 3504040 Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» передбачено лише 150млн.грн. Казначейством буде здійснено перерахування зазначених коштів на користь позивача лише після виконання рішень судів, що надійшли раніше даного виконавчого листа.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що у даному випадку відсутній факт бездіяльності відповідача та порушеного права позивача, оскільки відповідач не відмовляв у виконанні рішення суду та покладених на нього функцій.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно частини 1 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно пункту 9 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного Кодексу України, установлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету: рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). Органи Казначейства: 1) забезпечують у випадках, передбачених цим Порядком, зберігання виконавчих документів та ведення їх обліку. Після виконання виконавчого документа суду в повному обсязі такий документ повертається до суду з відміткою про його виконання; 2) вживають заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку; 3) розглядають письмові звернення (вимоги) щодо виконання виконавчих документів осіб, які беруть участь у справі, державних виконавців, а також прокурорів - учасників виконавчого провадження.

Як встановив суд першої інстанції, Управління державної казначейської служби України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська та Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області не відмовляються виконувати рішення судів щодо стягнення коштів по справі №2-а-2726/11, а лише вказує на дотримання процедури його черговості у зв'язку з відсутністю необхідного фінансування за програмою з виконання судових рішень. Законодавством передбачено виконання судових рішень за рахунок коштів державного бюджету за черговістю надходження таких рішень, в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань. Наявність черговості щодо виконання рішень суду передбачене Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», де зазначено, що заборгованість погашається за наявності бюджетних асигнувань.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення. Заборгованість погашається в такій черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з втратою годувальника; у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов'язаними з трудовими правовідносинами; у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду. Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Як вбачається з матеріалів справи, сума, нарахована за виконавчим листом у справі №2а-2726/11 у розмірі 1750,02 грн., включена до черги на виплату під номером 10248, інформація про що розміщена на офіційному сайті Державної казначейської служби України (а.с.46).

Відповідно до статті 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Аналізуючи вказану норму Закону, колегія суддів звертає увагу на те, що компенсація виплачується за умови несвоєчасного виконання судового рішення та може бути здійснена при виплаті коштів, згідно судового рішення.

Крім того, відповідачем протягом 2015 - 2016 років направлялися запити до Міністерства фінансів України, Міністерства економічного розвитку та торгівлі України, Прем'єр Міністру України щодо збільшення відповідних бюджетних асигнувань, що свідчить про вжиття ним усіх необхідних заходів для своєчасності виконання відповідного судового рішення, а отже й відсутності протиправності дій в частині його несвоєчасного виконання, що тягне за собою виплату компенсації, відповідно до приписів статті 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Крім того, з часу видачі виконавчого листа і до дня постановлення судом першої інстанції оскарженої постанови змінились обставини у справі - стягувач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 є його спадкоємицею.

Право на одержання сум пенсії, які належали спадкодавцеві, встановлено статтею 1227 Цивільного кодексу України. Зокрема, суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Законом «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що сума пенсії, яка належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім'ї, як проживали разом із пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій етапі 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом із померлим пенсіонером чи не проживали. Нарахована доплата до пенсії відповідно до судових рішень, яку пенсіонер не отримав за життя, також є спадковим майном. Кошти, які не були нараховані померлому, не вважаються недоотриманою пенсією.

Виконавчий лист № 2а-2726/11 містить інформацію про його виконання в частині здійснення перерахунку, який склав 1750,02 грн. (а.с.10). Відтак, нарахована сума доплати до пенсії ОСОБА_2, яка була стягнута за рішенням суду і не отримана ним за життя, входить до складу спадщини.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 липня 2017 року у справі №804/1856/16 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук