Справа № 2а/10552/09/0470(2285вр-17/2а/10552/09/0470)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

Суддя Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Чумак С.Ю.,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року задоволено частково.

Не погодившись з рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, яка подана з порушенням строку, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 186 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копія оскаржуваного судового рішення отримана апелянтом 31.10.2017 року ( а.с. 57). Таким чином, останнім днем строку апеляційного оскарження в даному випадку було 6 листопада 2017 року (оскільки 05.11.2017 припадає на вихідний день, а відтак останнім днем строку є перший після нього робочий день), тоді як апеляційна скарга подана до суду засобами поштового зв'язку лише 7 листопада 2017 року, тобто з порушенням встановленого ч. 3 ст. 186 КАС України п'ятиденного строку апеляційного оскарження.

Порушуючи питання поновлення процесуального строку апелянт посилається на те, що з текстом ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2017 року ознайомився лише 31.10.2017 року.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не приймає вказані доводи апелянта у зв'язку з тим, що матеріали справи містять поштове повідомлення рішення, з якого вбачається, що копію оскаржуваного судового рішенням отримано апелянтом 30.10.2017 року, а відтак саме з вказаної дати слід відраховувати строк на апеляційне оскарження.

Таким чином, зазначені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження є неповажними.

Відповідно до частини 4 статті 189 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, в порушення вимог ч. 6 ст. 187 КАС України при поданні апеляційної скарги апелянтом не додано документ про сплату судового збору.

Одночасно з апеляційною скаргою апелянт подав клопотання про відстрочення сплати судового збору посилаючись на скрутне матеріальне становище. При цьому належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів апелянт не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

За змістом статті 8 Закону України “Про судовий збір”, враховуючи майновий стан сторони, суд може відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до у ухвалення судового рішення у справі.

При цьому, заявник відповідного клопотання повинен навести доводи і подати докази на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до роз'яснень, викладених в постанові пленуму Вищого адміністративного суду № 2 від 05.02.2016 року “Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674 VI “Про судовий збір”, обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати. Вносячи зміни до Закону України “Про судовий збір” та виключаючи органи доходів і зборів, які звільняються від сплати судового збору, законодавець висловив певну волю, яка полягає в тому що вказані органи повинні сплачувати судовий збір без будь-яких виключень.

Вказані зміни до Закону України “Про судовий збір” кореспондуються з положеннями статті 10 КАС України, якими розкривається зміст однієї із засад адміністративного судочинства, а саме, рівності всіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом. Так, згідно приписів вказаної статті усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Таким чином, всі учасники процесу є рівними при здійсненні своїх прав та обов’язків, в тому числі у питанні необхідності сплати судового збору, незалежно від того є вони платниками податків чи суб’єктами владних повноважень. Неналежне фінансування державного органу з Державного бюджету України не є підставою для відстрочення такому органу сплату судового збору. Вказане питання апелянтом повинно вирішуватись шляхом відповідного коригування свого бюджетного запиту та кошторису, а не шляхом подання клопотання до суду про відстрочення сплати судового збору.

До того ж, відстрочення сплати судового збору є безпосереднім правом, а не обов’язком суду.

Сплата ж судового збору за подання апеляційної скарги в силу положень ст. 187 КАС України є процесуальним обов'язком сторони, що звертається до суду з апеляційною скаргою.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до пп. 5 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” в редакції від 01.01.2017 року, за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1600 грн.

Таким чином, заявнику апеляційної скарги необхідно сплатити судовий збір в розмірі 1600 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 189 КАС України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та встановити тридцятиденний строк для усунення зазначених недоліків апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись статтями 108, 187, 189 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Визнати підстави, вказані Криворізькою північною об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, неповажними.

В задоволенні клопотання Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого адміністративного суду України.

Суддя : С.Ю. Чумак