Справа № 368/814/17
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 368/814/17 Головуючий у 1-й інстанції: Закаблук О.В. Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

22 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретаря судового засідання Качак К.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації на постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 21 вересня 2017 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації про визнання незаконними дій та зобов'язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

03.07.2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації про визнання протиправними дії щодо відмовови надати статус інваліда війни з видачею відповідного посвідчення згідно п. 9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; зобов'язання надати статус інваліда війни з видачею відповідного посвідчення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно відмовлено йому у визнанні за ним статусу інваліда війни у зв'язку з відсутністю в наданих документах інформації про залучення його до формувань Цивільної оборони, оскільки документи, подані ним, давали змогу відповідачеві достовірно встановити факт залучення його до складу формувань Цивільної оборони.

Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 21 вересня 2017 р. позов задоволено: визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації по відмові надання ОСОБА_3 статусу інваліда війни з видачею відповідного посвідчення згідно п. 9 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зобов'язано Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації, (09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Незалежності, 1), надати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю місто Кагарлик Київської області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2, виданий 15 травня 1997 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, статус інваліда війни з видачею відповідного посвідчення.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивачем був доведений факт його участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 21 вересня 2017 р. як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою у задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що надані позивачем документи для надання йому статусу інваліда війни не містять інформації про розпорядчі документи, які б містили дані про те, яку саме роботу виконував позивача під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та чи були ці роботи віднесені до завдань формувань Цивільної оборони.

В судове засідання сторони не прибули, про місце, дату, час розгляду справи повідомлені належним чином.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_3 у 1986 році працював водієм в Кагарлицькому АТП №11032.

З 26.04.1986 р. по 27.04.1986 р. позивача було відряджено в 30 кілометрову зону Чорнобильської АЕС, а саме, - в м. Прип'ять, для роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а саме евакуацію населення м. Прип'ять та інших сіл 30-ти кілометрової зони.

21.10.2017 року ОСОБА_3 встановлено ІІ групу інвалідності довічно, причиною якої є захворювання пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК Сер.АВ №0769576 від 30.05.2017 р.

Крім того, 18.05.2017 року позивачу було видано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (Категорія 1) серія НОМЕР_3 від 18.05.2017 року. (а.с.12)

22.06.2017 р. позивач звернувся до управління з заявою про надання статусу інваліда війни з видачею відповідного посвідчення.

Листом Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації від 22.06.2017 № 473 позивачу відмовлено у надані статусу інваліда війни як особі, що приймала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі невоєнізованого формування Цивільної оборони, з тих підстав, що в заявника відсутнє будь-яке підтвердження залучення до складу формувань Цивільної оборони.(а.с. 5).

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені і знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи, і не є спірними.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено: «учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

До військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов'язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають(перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань».

Згідно ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов'язків військової служби (службових обов'язків) чи пов'язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з'єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

До інвалідів війни належать також інваліди з числа: військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов'язків військової служби, пов'язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.

Отже, однією з необхідних умов для встановлення особі статусу інваліда війни, відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.93 р. N 3551-XII є виконання цією особою обов'язків військової служби.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 на підтвердження участі у роботі в зоні відчуження позивачем надано копію маршрутного листа та наказу №77 від 26.04.1986 р., тому у позивача наявні первинні документи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни регулює Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302 (далі - Положення). Згідно з п. 2 вказаного Положення, посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на основі которого надаються відповідні пільги і компенсації. Посвідчення інваліда війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності (п. 10 Положення). «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина (п. 7 Положення).

Таким чином, документом, на підставі якого видається посвідчення інваліда війни, є довідка медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності. Такий документ позивач до Управління праці надав.

Крім того, позивачем надано довідку Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської ОДА №01.1-14/1036-10 від 21.06.2017 р., яка підтверджує участь позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формування Цивільної оборони.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей.

Згідно з положеннями ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на те, що позивач належав до вказаного переліку громадян, а розпорядчі документи з питань цивільної оборони підприємств, які б підтверджували направлення ОСОБА_3 на відповідні роботи саме у складі формувань Цивільної оборони на Кагарлицькому АТП №11032 відсутні, проте до таких формувань зараховувались усі громадяни СРСР на всіх об'єктах народного господарства в обов'язковому порядку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_3 був направлений Кагарлицьким АТП №11032 на відповідні роботи з ліквідації наслідків ЧАЕС саме у складі формувань Цивільної оборони від вказаного підприємства.

Отже, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 має право на встановлення йому статусу інваліда війни відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з видачею йому відповідного посвідчення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку щодо протиправності відмови відповідача та наявності підстав для задоволення позову.

Згідно з частиною 4 статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

При прийнятті даного рішення судом апеляційної інстанції враховувались правові позиції Вищого адміністративного суду України висловлені в ухвалі від 21.09.2017 р. при розгляді справи № К/800/7237/17.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Повний текст ухвали виготовлено 27.11.2017 року.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації на постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 21 вересня 2017 р., залишити без задоволення.

Постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 21 вересня 2017 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації про визнання незаконними дій та зобов'язати вчинити дії, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль