Справа № 466/6038/17
Суддя: Зима І. Є.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/6038/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зими І.Є.

за участю секретаря Губач Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Львівської області, Личаківського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Львова про зобов'язання до вчинення дій ,

в с т а н о в и в :

18.08.17 р. позивач звернувся з адміністративним позовом до Апеляційного суду Львівської області, Личаківського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Львова про зобов'язання до вчинення дій.

Просить зобов'язати Апеляційний суд Львівської області видати довідку згідно з Додатком №2 Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України про суддівську винагороду для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 22.09.2016 року, а також аналогічну довідку для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01.12.2016р. для подання в Личаківське об'єднане управління пенсійного фонду України м. Львова з метою перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з врахуванням даних про отриману допомогу на оздоровлення в 2016 році;

зобов'язати Личаківське об'єднане управління Пенсійного Фонду України м. Львова провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з врахуванням отриманої в серпні 2016 року допомоги на оздоровлення;

зобов'язати Личаківське об'єднане управління Пенсійного Фонду України м. Львова провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з моменту звернення до органів Пенсійного Фонду України - 22 вересня 2016 року.

Свої вимоги мотивує тим, що Постановою Верховної Ради України № 1515-VІІІ від 08.09.2016 року «Про звільнення суддів», він звільнений з посади судді Апеляційного суду Львівської області. Згідно наказу голови Апеляційного суду Львівської області від 22.09.2016 року виведений із штату .

22 вересня 2016 року ним подано до органів Пенсійного Фонду України пакет документів для призначення щомісячного довічного утримання судді. Однак у довідку про суддівську винагороду від 22.09.2016 року не було включено суми матеріальної допомоги на оздоровлення, що відповідно вплинуло на неправильне визначення суми довічного грошового утримання судді у відставці. Таку позицію відповідачів вважає неправомірною.

На підтвердження адміністративного позову посилається на копії заяв, довідок, переписку з відповідачами.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав, зіславшись на обставини та факти, викладені в заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Личаківського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Львова Полуліх Н.І. в судовому засіданні позов заперечила, надавши пояснення, аналогічні викладеним в письмових запереченнях долучених до матеріалів справи.

Від Апеляційного суду Львівської області надійшло письмове заперечення на позов. Свою позицію мотивують тим, що згідно статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ від 07.07.2010 року та згідно статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ суддівська винагорода регулюється цим законом, та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами, а відтак застосування до спірних правовідносин положень Закону України від 09.07.2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який регламентує нарахування та обчислення пенсій ( а не щомісячного довічного грошового утримання судді ) вважає неправомірним. За змістом ч.2 ст. 133 Закону №2453-VІ до складових суддівської винагороди не входить матеріальна допомога на оздоровлення. За таких обставин вважає вимоги безпідставними. Просить справу розглянути у відсутності представника.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно Постанови Верховної Ради України № 1515-VІІІ від 08.09.2016 року «Про звільнення суддів», позивач у справі ОСОБА_1 звільнений з посади судді Апеляційного суду Львівської області відповідно до ст. 126 Конституції України. Наказом голови Апеляційного суду Львівської області від 22.09.2016р. року № 54-к виведений із штату.

22 вересня 2016 року позивачем подано до органів Пенсійного Фонду України повний пакет документів для призначення щомісячного довічного утримання судді, у тому числі документи про стаж роботи на посаді судді та довідку про суддівську винагороду № 386/07.20 від 22.09.2016 року по формі згідно з Додатком 2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.01.2008 № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 р. за № 200/14891 із змінами внесеними згідно з постановою Пенсійного фонду № 2-4 від 11.02.2013 року( далі Порядок).

Факт затвердження саме постановою правління Пенсійного фонду України зазначеного вище Порядку, як і відсутність у Законах України № 2453-VІ від 07.07.2010 року та № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року положень саме про порядок нарахування довічного грошового утримання суддям у відставці спростовує позицію Апеляційного суду Львівської області у письмових запереченнях на позов про те , що на спірні правовідносини в жодній мірі не поширюються положення чинного на час спірних правовідносин Закону України «Про пенсійне забезпечення». Законом України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ, що діяв на час звільнення позивача у відставку , як чинним на даний час Законом № 1402-VІІ врегульовані правові засади організації судової влади та загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів.

Враховуючи затверджену форму Довідки, згідно з Додатком 2 до Порядку, Апеляційний суд Львівської області повинен діяти у його відповідності.

Відповідно до п. 7 рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 р. № 8-рп 2005, право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді.

В цьому ж рішенні зазначено, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Про невідповідність Конституції України зниження рівня гарантій незалежності суддів зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 року № 3-рп/2013

Згідно з п.3 Рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті , що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

За положеннями ст.6.4 Європейської хартії про статус судді від 10 липня 1998 року - суддя після виходу у відставку з суддівської посади , яку займав протягом певного періоду часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції, що діяла на час припинення суддівських повноважень, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016, розмір щомісячного довічного утримання судді становить 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та за кожний повний рік на посаді судді понад 20 років цей розмір збільшується на 2 %.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 цього Закону, суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді, за науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Стаття 134 наведеного Закону визначає, що суддям надається щорічна оплачувана відпустка з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода у грошовому виразі, що виплачується працівникові за виконану ним роботу . Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати до якої входить основна та додаткова заробітна плата , а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Зазначені положення цього Закону поширюються і на суддівську винагороду, як і ряд інших його положень , зокрема щодо термінів її виплати та інше.

Згідно з п.2.3.3 Інструкції №5 «Зі статистики заробітної плати», матеріальна допомога відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

При заповненні щорічних декларацій про доходи така відображається саме як дохід який входить до заробітної плати декларанта.

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом , у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того , чи входять вони до структури заробітної плати.

Це узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від 20.02.2012 року № 21-430 а11 та від 06.11.2013 року №21-350а 13. У відповідності до положень ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх судів України .

Судом враховується також, що відповідно до ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією України і Законами України. Матеріальне забезпечення суддів, в тому числі суддів у відставці, та гарантії їх соціального захисту є одним із складових елементів принципу незалежності суддів .

У рішення Конституційного суду України від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 зазначено, що конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку із досягненням пенсійного віку( пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці( щомісячне довічне грошове утримання).

За змістом виданої позивачу довідки Апеляційного суду Львівської області № 0724/69/2017 від 20.06.2017 року, в серпні 2016 року йому була нарахована допомога на оздоровлення в розмірі посадового окладу 15950 грн. відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». В довідці також зазначено, що бухгалтерією апеляційного суду було утримано із цієї суми податок та збір відповідно до Податкового кодексу України, а також єдиний соціальний внесок в розмірі 22 % від нарахованої суми відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

На звернення позивача до органів пенсійного фонду про проведення перерахунку суми призначеного довічного грошового утримання з посиланням на зміст довідки № 0724/69/2017 від 20.06.2017 року, отримав відмову по причині відсутності законних підстав, воно виплачується згідно документів пенсійної справи.

Зазначені обставини обумовили повторне звернення позивача до Апеляційного суду Львівської області щодо видачі довідки згідно з Додатком №2 до Порядку для проведення перерахунку розміру призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання, про включення даних про виплату йому серпні 2016 року допомоги на оздоровлення. Однак згідно відповіді 10.07.17р. № 0724/94/17р., така допомога в розмірі 15950 грн., згідно ст.. 133 ч.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в даній довідці не відображається.

Суд звертає увагу на те, що за змістом п.5 Довідки , що у додатку 2 до Порядку , в такому передбачено зазначення інших виплат, які враховуються при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд вважає, що оскаржувані позивачем дії Апеляційного суду є неправомірними. Відповідач, відмовляючи у видачі довідок, про які йдеться у позові , діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений наведеними вище Законами України та нормативними актами.

Щодо вимог до Личаківського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Львова про зобов'язання до вчинення дій.

Позиція цього відповідача зводиться фактично до вчинення похідних дій. Відмова від 14.07.2017 року за № 2673/05-14, у проведенні перерахунку з підстав, що довідка Апеляційного суду Львівської області від 22.09.2017 року № 386/07.20 не відповідає формі додатку 2 Порядку не може бути визнана достатньо обґрунтованою, виходячи з наступного.

Порушення вчинені однією юридичною особою не можуть бути підставою для допущення звуження прав особи іншою юридичною особою, обов'язок якої діяти у відповідності до вимог чинного законодавства, незалежно від дотримання такого іншими особами.

У відповідності до п.1ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»- до заробітної плати (доходу ) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат, доходу),отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим законом, з яких згідно із цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»- максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;( пункт ст. 41 в редакції Закону № 2464-УІ від 08.07.2010 р. )

Аналогічне положення міститься у ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за якою - до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці ( виплат, доходу) на які відповідно до Закону України « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування « справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяло на день одержання зазначеного заробітку( доходу).

В наданій позивачем цьому відповідачу довідці за № 0724/69/2017 від 20.06.2017 зазначено, що бухгалтерією апеляційного суду було утримано із суми матеріальної допомоги нарахованої позивачу у 2016 році податок та збір відповідно до Податкового кодексу України, а також єдиний соціальний внесок в розмірі 22 % від нарахованої суми відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Вказані обставини Пенсійним фондом визнані .

Інформація у формі довідки Апеляційного суду Львівської області за № 0724/69/2017 від 20.06.2017 року про оподаткування в 2016 році суми матеріальної допомоги на оздоровлення є офіційною.

Тому суд вважає , що цим відповідачем без достатнього правового обґрунтування відмовлено в проведенні перерахунку та виплати грошового утримання судді у відставці. У довідках, наданих позивачем попередньо, що оформлені Апеляційним судом Львівської області по формі згідно з додатком 2 до Порядку, наявні дані про посадовий оклад судді на час звільнення позивача у відставку, про що зазначено вище. Відповідно дані про такі розміри посадових окладів відповідають сумам матеріальної допомоги на оздоровлення , які повинні бути враховані у розмірі 90 % щодо позивача як дохід з проведенням перерахунку суми довічного грошового утримання.

За таких обставин суд приходить до висновку про підставність вимог позивача заявлених і до другого відповідача.

Керуючись і ст. ст. 2,6,17,п.4 ч.1 ст. 18,ч.2 ст. 19, ч.1 ст. 21 ,162, КАС України, Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про судоустрій і статус суддів»,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов'язати Апеляційний суд Львівської області видати ОСОБА_1 довідку, згідно з Додатком №2 Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України про суддівську винагороду для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 22.09.2016 року та довідку для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01.12.2016р. для подання в Личаківське об'єднане управління пенсійного фонду України м. Львова з метою перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з врахуванням даних про отриману допомогу на оздоровлення в 2016 році.

Зобов'язати Личаківське об'єднане управління Пенсійного Фонду України м. Львова провести перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання з врахуванням отриманої в серпні 2016 року допомоги на оздоровлення.

Зобов'язати Личаківське об'єднане управління Пенсійного Фонду України м. Львова провести перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання з моменту звернення до органів Пенсійного Фонду України - 22 вересня 2016 року.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І. Є. Зима