Справа № 817/895/17
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Щербаков В.В.
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
УХВАЛА

"27" листопада 2017 р. Справа № 817/895/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М.

Моніча Б.С.,

за участю секретаря судового засідання Полоневич Т.Ю.,

представників сторін:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "06" червня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправними рішення та наказу, зобов'язання вчинення певних дій

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Кваліфікаційної комісії державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправними рішення від 03.05.2017 №17/317 щодо внесення подання та наказу від 22.05.2017 №126 про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника від 31.03.2015 НОМЕР_1, зобов'язання вчинення дій щодо поновлення дії вказаного кваліфікаційного сертифіката.

01 червня 2017 року від позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 22.05.2017 №126 про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника від 31.03.2015 НОМЕР_1 до набрання рішенням суду законної сили. Клопотання обґрунтоване тим, що приймаючі оскаржувані рішення відповідачі діяли протиправно, чим заподіяли шкоду праву на працю позивача.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 06.06.2017р. відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення його заяви.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення скарги з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

В силу вимог частини 3 статті 117 КАС України, подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.

Розглядаючи клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись зокрема у тому, що клопотання не є надуманим, спір поміж сторонами існує, існує також дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, а не якимось менш обмежувальним у правах способом для відповідачів, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, даним про особу та характер дій відповідачів, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідачів, а не завдати шкоди правам та інтересам відповідачів. Вирішуючи клопотання про забезпечення позову суд має зважати на необхідний баланс процесуальних прав та обов'язкові сторін.

Виходячи з аналізу вказаних норм, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову; для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч.1 ст.117 КАС України (Постанова Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про узагальнення практики застосування адміністративними судами першої інстанції глав 1-4 розділу III Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду та вирішення адміністративних справ" від 29.09.2016 року №14).

За приписами п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" №2 від 06.03.2008 року, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Розглядаючи клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, суд враховує, що предметом спору в даній справі є, зокрема, визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення (в даному випадку наказу).

Слід зазначити, що у випадку звернення сторони із клопотанням про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із таким клопотанням. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Суд у кожному з випадків, виходячи з конкретних доказів, повинен встановити, чи є хоча б одна з названих обставин і оцінити, чи не може застосовуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більше шкоди, ніж та якій можна запобігти. Тому, у вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Про очевидні ознаки протиправності наказу Держгеокадастру України від 22.05.2017 р. №126 про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника НОМЕР_1 від 31.03.2015р. підприємця ОСОБА_3 ( без надання йому оцінки, та як це буде здійснено судом першої інстанції при розгляді справи по суті) є лист Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 07.04.2017р. №21-17-09-3132/2-17, в якому зазначено, що за результатами проведення обов'язкової та добровільної державної експертизи землевпорядної та землеоціночної документації проведеної Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області у І кварталі 2017року відповідно до ст.68 ЗУ "Про землеустрій" запропоновано розглянути питання щодо позбавлення кваліфікаційних сертифікатів, в тому числі інженера-землевпорядника ОСОБА_3 Проте, до цього листа додано не висновки проведення обов'язкової та добровільної державної експертизи землевпорядної та земле оціночної документації, а наміри Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області провести інший вид експеритизи, а саме проведення вибіркової експертизи, який вони також не проводили.

Також, лист Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 17.05.2017р. №4056/0/6-17 свідчить про те, що висновки державної експертизи землевпорядної документації, розробленої підприємцем ОСОБА_3 у І кварталі 2017р., які є результатом проведення обов'язкової та добровільної експертизи у Головному управлінні відсутні.

Крім того в матеріалах справи є відповідь Кваліфікаційної комісії на запит ОСОБА_3 Кваліфікаційна комісія не надала інформації щодо факту грубого порушення сертифікованим інженером-землевпорядником підприємцем ОСОБА_3 вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою. Натомість, Кваліфікаційна комісія надала копії додатків до листа Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 07.04.2017р. №21-17-09-3132/2-17, в якому є тільки наміри Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області провести вибіркову державну експертизу.

Наказ Держгеокадастру України від 22.05.2017р. №126 є індивідуальним правовим актом, тобто офіційно оформленим результатом волевиявлення органу державної влади , здійснюваним в односторонньому порядку і спрямованим на виникнення певних юридичних наслідків, стосується конкретно інтересів позивача, його прав і обов'язків, оскільки породжує для нього певні юридичні наслідки, а саме заборона права на працю, що виключає можливість громадянина заробляти собі на життя працею, які він вільно обрав по своїй освіті і кваліфікації.

Крім того судова колегія враховує те, що позивач до анулювання кваліфікаційного сертифікату, тобто до 24.05.2017 року, був розробником документації із землеустрою і відповідно до ст. 25 Закону України " Про землеустрій" мав право засвідчувати відповідність документації із землеустрою підписом та печаткою, таким чином документація складена ним до 24.05.2017 року є дійсною.

Разом з тим територіальні органи Держгеокадастру України відмовляють як позивачу так і замовникам документації із землеустрою у внесенні змін до державної реєстрації земельних ділянок та у погодженні документації із землеустрою, з мотивів недійсності документації із землеустрою через анулювання кваліфікаційного сертифікату позивача.

Таким чином, чинний наказ про анулювання кваліфікаційного сертифіката позивача перешкоджає здійсненню замовниками землевпорядної документації свої прав та інтересів.

Згідно частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вище перераховані докази, які містяться в матеріалах справи свідчать про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Згідно з ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем було наведено достатньо обґрунтованих доводів та доказів, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди його правам, свободам та інтересам, а відтак, доведено наявності підстав для вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову, відповідно до ст. 117 КАС України.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову.

З огляду на зазначені обставини, вбачається, що, відмовляючи в задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, у зв'язку з чим, ухвала суду підлягає скасуванню з постановлянням нової ухвали про задоволення клопотання ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом зупинення дію наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 22.05.2017 №126 про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_3 від 31.03.2015 НОМЕР_1 до набрання рішенням суду законної сили.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "06" червня 2017 р. скасувати.

Заяву ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову задовольнити.

Зупинити дію наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 22.05.2017 №126 про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_3 від 31.03.2015 НОМЕР_1 до набрання рішенням суду законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: М.М. Капустинський

Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення виготовлено "28" листопада 2017 р.