Справа № 562/3997/17
Суддя: Чорний І. А.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №562/3997/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2017 року Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді Чорного І.А. секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Здолбунів справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в місті Рівному Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адмінвідповідальності,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління патрульної поліції в місті Рівному Департаменту патрульної поліції, просила ухвалити рішення, яким визнати протиправними дії інспектора роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Рівне ДПП ОСОБА_3 щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та скасувати постанову серії АР № 127823 від 09.03.2017 року, якою на неї накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначила, що 09.03.2017 року в м. Рівне інспектор Боженко М.О. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, згідно з якою на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 255 грн. В оскаржуваній постанові зазначено, що 09 березня 2017 року о 09.50 год. в м. Рівне по вул. Сагайдачного, 10, керуючи автомобілем марки «Тойота Корола», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 порушила вимогу дорожнього знаку «Зупинка заборонена», а саме здійснила зупинку в зоні його дії, внаслідок чого вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Оскаржувану постанову ОСОБА_2 вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона являється інвалідом другої групи, що стверджується копією наданого суду пенсійного посвідчення серії ААІ №593738. Відповідно до розділу 33 ПДР у разі встановлення дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Разом з тим, дія знаку 3.34 не поширюється за наявності під ним таблички 7.18 на водіїв-інвалідів, що керують мотоколяскою або автомобілем позначеним розпізнавальним знаком «Інвалід». Вказує що такий знак був встановлений і вона повідомила інспектора патрульної поліції про те, що вона є інвалідом, а тому має право на зупинку у цьому місці, однак відносно неї була складена постанова. Інспектор позбавив її можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок, встановлений ст.ст. 279, 280 КУпАП та не надав доказів порушення ПДР, тому постанова у справі про адміністративне правопорушення від 09.03.2017 року підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву від 17.11.2017 року, якою позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Просила розглянути справу без її участі.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, подав до суду письмові заперечення, якими позов не визнав, вказавши що позовні вимоги є необгрунтованими та безпідставними. Просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених у запереченнях.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 09.03.2017 року інспектором роти №2 батальйону УПП в м. Рівне ДПП ОСОБА_3 відносно ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №127823, згідно з якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно даної постанови 09.03.2017 року о 09 год. 50 хв. ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Тойота Корола», номерний знак НОМЕР_1, в м. Рівне, по вул. Сагайдачного, 10, порушила вимогу дорожнього знаку 3.34 додатку 1 «Зупинка забороненна», здійснивши зупинку транспортного засобу в зоні дії знака чим порушила додаток 1 розділу 33 ПДР, що тягне за собою притягнення до адміністративної відповідальності за порушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306, Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно з п.8.1 Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п.8.4 (в) ПДР України заборонні знаки - запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно з п. 3.34 Правил дорожнього руху України, дорожній знак "Зупинку заборонено", відноситься до заборонних знаків, за яким забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Не поширюється дія зазначеного знака: на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами; та за наявності під ним таблички на водіїв-інвалідів, що керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком "Інвалід".

Частина 1 ст. 122 КУпАП, серед інших порушень ПДР України, передбачає адміністративну відповідальність за порушення водіями транспортних засобів вимог дорожніх знаків.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення правил дорожнього руху, частини перша, друга і третя статті 122. Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122, що передбачають стягнення у вигляді штрафу або штрафних балів, - уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 КАС України, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи викладене вище, оцінивши докази, які є у справі в порядку ст. 86 КАС України, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 09.03.2017 року, відносно позивача ОСОБА_2, більш того, під час судового розгляду справи судом не виявлено будь-яких порушень відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 280 КУпАП, форма та зміст постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_2 в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема нормам КУпАП, крім того, інспектор УПП в м. Рівне Департаменту патрульної поліції діяв в межах своїх повноважень, постанова винесена в межах компетенції та на підставі діючих норм КУпАП, є законною та обґрунтованою, не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача, стягнення накладено в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Крім того, із копії пенсійного посвідчення серії ААІ № 593738, наданої ОСОБА_2 на підтвердження інвалідності вбачається, що останнє видане 15.03.2017 року, при тому що адміністративне правопорушення було вчинене 09.03.2017 року. Таким чином, жодних доказів на підтвердження того, що на момент вчинення адміністративного правопорушення позивач являлася інвалідом, останньою суду не надано.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167, 254 КАС України, ст.ст. 247, 251, 280, 283, 284, 288, 289 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в місті Рівному Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: І.А.Чорний