Справа № 766/18587/17
Суддя: Дорошинська В. Е.
Дата ухвалення: 2017-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2017 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинська В.Е., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Херсонської області, про визнання дій протиправними та скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 18.09.2017 року він звернувся до ХОУПФУ в Херсонській області з заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (в редакції Закону № 2663-111 від 12.07.2001), у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати, що обчисленої за останні 24 календарних місяці роботи.

УПФУ в Херсонській області відмовило позивачу у призначенні пенсії з посиланням на те, що відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону працівники прокуратури права на призначення пенсії за вислугою років не мають.

Разом з тим, частиною першою статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції від 26.07.2001, яка була чинною до 01.10.2011 встановлено, що прокурори зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, що включає всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно з ч. 5 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (в редакції до внесення змін Законом № 3668-VI) до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону.

Отже, позивач був впевнений у своїх законних очікуваннях, що набуте ним на підставі чинного законодавства право на пенсію за вислугу 20 років та розмірі 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку буде реалізовано, і таке його право на пенсію, відповідно до вимог ст. 22 Конституції України не буде скасовано, зменшено або звужено. Конституційний Суд України у рішенні № 1-рп/99 від 09.02.1999 зазначив, що положення ч. 1 ст. 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність поширюються на фізичних осіб. Таким чином, позивач вважає відмову відповідача незаконною, та такою, що порушує його конституційні права на отримання відповідної пенсії.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини та за наявності достатніх підстав суддя приходе до висновку про можливість ухвалення судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб.

Відповідно до ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

30.10.2017 року ухвалою суду було відкрито скорочене провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1, до Херсонського об'єднання Управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії та зобов'язання вчинити певні дії.

21.11.2017 року від Херсонського об'єднання УПФУ в Херсонській області надійшли письмові заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у запереченнях.

Положеннями ч. 4 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 183-2 КАС України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження протягом п'яти днів з дня подання відповідачем заперечення проти позову.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходив навчання з 01.09.1994 року по 30.06.1999 р., з 1999 року був прийнятий на роботу в органи прокуратури де працює і на даний час ( на посаді начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Херсонської області), та має стаж 20 років 7 місяців 03 дні, у тому числі стаж в органах прокуратури що складає 18 років, що підтверджується копією трудової книжки серії АС №034719 від 01.09.1994 р.

18.09.2017 року позивач звернувся до Херсонського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до протоколу №47 засідання комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України про пенсійне від 27.09.2017 року ОСОБА_1, відмовлено в призначенні пенсії, оскільки відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р., № 213-VІІІ, з 01.06.2015р., скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України, зокрема, до Закону України «Про прокуратуру» .

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII, в редакції від 05.11.1991року, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається у розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної заробітної плати, до котрої включається всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків місячного заробітку. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Частиною 2 ст. 50-1 цього Закону визначено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VІ від 08.07.2011р., який набрав чинності з 01.10.2011р., внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Відповідно до ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, у редакції Закону № 3668-VІ, прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2001р., страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Отже, з 01.10.2011року положення частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку, втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті.

Згідно з нормами Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ, в редакції, чинній на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії, внесено зміни до частини п'ятнадцятої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якої максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

01.04.2015року набув чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який встановлює низку змін до законів, що регулюють питання пенсійного забезпечення громадян, зокрема, з 01.01.2015р., розмір пенсії за віком та вислугою років, які призначаються за нормами Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, становить 60 відсотків заробітної плати.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р., № 213-VIIІ передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015р., закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015р., скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України, зокрема «Про прокуратуру».

Закон від 02.03.2015 року № 213-VIIІ не скасовано, його положення (у частині, що стосуються спірних правовідносин) не визнано неконституційними, а до 01.06.2015р., закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII

Висновок про правозастосування у цьому питанні сформульовано в постанові Верховного Суду України від 24.05.2016р., у справі № 333/6710/15-а, який відповідно до ч. 2 ст. 161 КАС України, суд враховує при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Крім того, в абзаці п'ятому пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03.10.1997р № 4-зп, у справі про набуття чинності Конституцією України вказано, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не визначено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

У рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999р., № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. До події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності. Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності.

Таким чином, за вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, про застосування до спірних правовідносин нормативних актів, що діяли на час їх виникнення (18.09.2017р., день звернення позивача із заявою до Управління), а саме, ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. № 1697-VII, відповідно до якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 01.10.2016р., по 30.09.2017р., - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Слід також зазначити, що позивач наполягає на призначенні йому пенсії на підставі Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ в редакції Закону України № 2663-ІІІ від 12.07.2001р., у призначенні якої Херсонським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Херсонської області позивачу було відмовлено, у зв'язку з чим, на думку позивача порушено і ст. 22 Коституції України.

Отже, у прокурорів та слідчих, які в період часу з 26.07.2001р., до 01.10.2011р., мали стаж роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, виникло право на пенсійне забезпечення за вислугу років на підставі зазначеної вище норми права ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001р. При цьому, таке право у зазначених осіб виникло незалежно від того чи фактично воно було реалізовано шляхом звернення до органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії.

Як вбачається з досліджених у судовому засіданні матеріалів справи, позивач, у період часу з 26.07.2001р., по 01.10.2011р., не мав необхідного стажу роботи для призначення пенсії за віком, а саме його стаж роботи на посадах прокурорів був меншим 10 років, а отже у позивача не виникло право на пенсійне забезпечення за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року.

Також є необґрунтованими доводи позивача про порушення його прав, гарантованих статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з посиланням на правову позицію Європейського суду з прав людини, яка полягає у тому, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. З цих підстав позивач зазначив, що в розумінні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, перебуваючи на службі в органах прокуратури, він мав законні сподівання отримати пенсію за вислугу років при досягнення 20 річного стажу, на умовах ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ(в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001р.), і які були в подальшому звужені ст. 86 Закону України «Про Прокуратуру» від 14.10.2014р., № 1697-VІІ.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити те, що «законне сподівання» не є правом у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конституції України. Сутність цього поняття полягає в тому, що виправдане очікування особи щодо досягнення певної мети повинно ґрунтуватися на положеннях національного законодавства, отже «сподівання» буде «законним» до тих пір, поки воно ґрунтується на законі. У свою чергу, законодавчі норми щодо соціально-економічних прав не є абсолютними та можуть змінюватися в залежності, зокрема, від економічного становища в державі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Великода проти України» від 03.06.2014року).

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачем не доведено протиправність дій відповідача при розгляді його заяви від 18.09.2017року про призначення пенсії на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р., № 1789-ХІІ, суд не вбачає підстав для задоволення позову про зобов'язання відповідача призначити ОСОБА_1, пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року (в редакції Закону України № 2663-111 від 12.07.2001року), виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми місячного заробітку, обчисленого за останні 24 календарних місяці роботи .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 9-11, 12, 17, 69-71, 99, 117-118, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Херсонського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Херсонської області, про визнання дій протиправними та скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подачі апеляції в 10-денний строк з дня її проголошення або її отримання.

Суддя В.Е. Дорошинська