Справа № 165/1752/17
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/10962/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Бруновської Н.В, Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання Мельничук Б.Б.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Назарук Ю.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 11 жовтня 2017 року у справі № 165/1752/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про перерахунок і виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі - Управління, Відповідач), в якому, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить зобов'язати Управління провести перерахунок та виплачувати пенсію в розмірі фактичних збитків за фактично відпрацьований час в червні 1987 року в зоні відчуження по ліквідації аварії на ЧАЕС, взявши для обчислення пенсії суму фактичної заробітної плати 0,00474 грн. з наступним розрахунком: 0,00474:8х25,4 на підставі довідки ВАТ «Нововолинське АТП 10708» за № 4 від 30 листопада 2006 року, згідно вимог підпункту 4 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Постанова № 1210), відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України від 28.02.1991 року 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ) з 01 січня 2012 року з урахуванням виплачених сум.

Постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 11.10.2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Зобов'язано Управління провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_2 пенсію відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону 796-ХІІ на підставі довідки № 4 від 30.11.2006 року, виданої ВАТ «Нововолинське АТП 10708», у розмірі фактичних збитків за фактично відпрацьований час в червні 1987 року в зоні відчуження по ліквідації аварії на ЧАЕС, взявши для обчислення пенсії фактичну заробітну плату у сумі 0,00474 грн., починаючи з 24.01.2017 року з урахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 11.10.2017 року скасувати та постановити нову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що розрахунок розміру пенсії проведений Відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства. Зокрема, зазначає, що премія, яка була виплачена Позивачу за період участі в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, повинна додаватися до суми обчисленого заробітку, з якого обраховувалася пенсія, а не включатися до цієї суми.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, яка наполягала на задоволенні апеляційної скарги, позивача та його представника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії, відповідно до посвідчення НОМЕР_1 від 21.04.1993р. та інвалідом ІІ групи, згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії ВЛН № 0055900.

З 13 лютого 2002 року Позивач перебуває на обліку в Управлінні. Пенсія по інвалідності виплачується останньому у відповідності до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За період з травня 2008 року по 01 листопада 2011 року пенсія Позивачу виплачувалася за рішенням Нововолинського міського суду від 15 травня 2009 року в розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

З 01 січня 2012 р. Позивачу здійснено перерахунок пенсії на підставі Постанови № 1210, розмір якої після перерахунку становить 5663,74 грн., в тому числі:

- 4675,18 грн. - основний розмір пенсії (80% від заробітної плати згідно витягу із акту огляду у ЛТЕК до довідки ВЛН № 0055900 від 23 лютого 2010 р.);

- 524,80 грн. - підвищення інваліду армії, прирівняного до інваліда війни ІІ групи;

- 379,60 грн. - додаткова пенсія інв. ІІ гр. внаслідок ЧК;

- 50,00 грн. - щомісячна цільова грошова допомога на прожиття інваліду війни;

- 34,16 грн. - фіксована сума індексації.

Оцінивши правовідносини що виникли між сторонами апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Частиною 1 статті 54 Закону № 796-ХІІ передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Постановою № 1210 затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок), яким визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 Закону № 796-ХІІ.

Відповідно до пункту 1 Порядку пенсії за бажанням осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної цією особою за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках.

Обчислення пенсій відповідно до статті 15 Закону № 796-ХІІ здійснюється згідно довідок про заробітну плату, які видаються установами і організаціями на підставі первинних документів (особових рахунків, відомостей та інших документів про нараховану і сплачену заробітну плату), а також фактичну тривалість роботи безпосередньо в зоні відчуження.

За приписами ст. 1 Конвенції про захист заробітної плати, ратифікованої 30 червня 1961 року, Україна прийняла на себе зобов'язання заробітною платою рахувати будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах за виконану роботу або послуги працівникові.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних і компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з пунктом 6 Порядку в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (не більше як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганню забруднення навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.

Підпунктом 3 пункту 1 Постанови Ради Міністрів УРСР та Української республіканської ради професійних спілок від 10 червня 1986 року № 207-7 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забрудненню навколишнього середовища» доводиться до відома міністерств, відомств УРСР, облвиконкомів, Київського та Севастопольського міськвиконкомів, республіканських комітетів, обласних та Київської рад професійних спілок, що Рада Міністрів СРСР та ВЦРПС постановою від 5 червня 1986 р. № 665-195 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забрудненню навколишнього середовища» вирішили виділяти в розпорядження Міністерства енергетики та електрифікації СРСР для заохочення працівників підприємств, організацій та установ (незалежно від їх відомчої належності), які безпосередньо приймають участь в роботах, зазначених в пункті 1 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС, кошти в розмірі 1 млн. рублів в місяць до повного завершення цих робіт. Розмір премії, що виплачується одному працівнику за рахунок вказаних коштів, не повинен перевищувати 400 рублів в місяць (понад встановлені максимальні розміри премії).

Держплану СРСР та Міністерству фінансів СРСР доручено передбачити необхідні кошти для цієї мети.

З матеріалів справи встановлено, що Відповідач листом-відповіддю № 5575/06-50-20-13 від 21 червня 2017 року відмовив Позивачу у перерахунку пенсії, виходячи із суми фактичної заробітної плати 474 крб., пославшись на те, що відповідно до пункту 6 Порядку у всіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 р. № 207-7, що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку (а.с.20).

Однак, апеляційним судом встановлено, що премія, передбачена у відповідності до підпункту 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7, йому не нараховувалася і не виплачувалася, а тому Відповідачем безпідставно при нарахуванні пенсії застосовано п. 6 Порядку.

Довідка № 4 від 30 листопада 2006 року, видана ОСОБА_2 ВАТ «Нововолинське АТП 10708», містить всю необхідну інформацію про заробітну плату Позивача за період перебування його у зоні відчуження. В ній зазначено, що фактична заробітна плата, з якої визначається пенсія, виплачена Позивачу за роботу в зоні відчуження, включно з усіма складовими (заробітна плата за дні роботи у зоні відчуження, збережена заробітна плата за дні роботи у зоні відчуження та премія) становила: за 9 днів в травні 0,00464, за 8 днів у червні 0,00474, за 7 днів у липні 0,00414.

Відповідно до підпункту 4 пункту 3 Порядку, в разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Тобто, розмір пенсії по інвалідності ставиться в залежність від заробітку, фактично отриманого особою у період її роботи в зоні відчуження.

У пункті 6 Порядку зазначено, що премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (не більше як 400 крб. на місяць), що була визначена умовами праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.

З матеріалів справи, зокрема довідки від 30.11.2006 року № 4, чітко вбачається, що премія, яку Відповідач відмовився включати до суми обчисленого заробітку, з якого обраховується пенсія, була включена роботодавцем, який видав дану довідку, до суми отриманого Позивачем заробітку.

Жодних доказів, що вказана премія була виплачена ОСОБА_2 із коштів, зазначених в підпункті 3 пункту 1 Постанови Ради Міністрів УРСР та Української республіканської ради професійних спілок від 10 червня 1986 року № 207-7, в матеріалах справи немає.

Відповідач таких доказів не надав, а відтак безпідставно не включив премію до суми обчисленого заробітку, з якого обраховується пенсія.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись статтями 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області залишити без задоволення, а постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 11 жовтня 2017 року у справі № 165/1752/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська

Повний текст складено 27.11.2017