Справа № 623/2496/17
Суддя: Одарюк М. П.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер справи 623/2496/17
Номер провадження 2-а/623/160/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року Ізюмський міськрайонний суд в Харківській області

в складі головуючого - судді: Одарюка М.П.

при секретарі: Костенко В.В.

за участю судового розпорядника: Гребенюк О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу за адміністративним позовом Управління житлово - комунального господарства Ізюмської міської ради Харківської області до головного державного інспектора інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Олещенко Євгена Вадимовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

12 жовтня 2017 року Управління житлово - комунального господарства Ізюмської міської ради Харківської області (далі УЖКГ) звернулась до суду з адміністративною позовною заявою, у якій просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного інспектора інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Олещенко Євгена Вадимовича № 40/1020-5660 від 05 жовтня 2017 року про накладення штрафу на УЖКГ у розмірі 50520,00 грн.

Позивач зазначає, що оскаржуваною постановою УЖКГ визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та накладено штраф у розмірі 50520 грн. 00 коп.

В адміністративному позові УЖКГ зазначає, що оскаржувана постанова та протокол про адміністративне правопорушення який став підставою для винесення постанови не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в протоколі не зазначено місце складання протоколу, відсутні жодні пояснення особи, що притягається до відповідальності, окрім того в протоколі взагалі відсутні посилання на роз'яснення особі, що притягається до адміністративної відповідальності її прав та обов'язків передбачених ст. 268 КУпАП, протокол був складений без присутності представника позивача, а про його існування стало відомо лише після отримання примірника поштою, відповідно до припису № 299-Пр від 25.09.2017 року УЖКГ був наданий час для усунення порушення законодавства до 09.10.2017 р., про те оскаржувана постанова складена 05.10.2017 р..

Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, заперечень проти позову не надав. Представник відповідача, Кінзбурська В.О., надала суду клопотання, проти позову заперечувала, вважаючи його таким, що поданий з порушенням процесуального законодавства, посилається на те, що справа подана з порушенням правил підсудності, просить направити справу для розгляду до Харківського окружного адміністративного суду.

Відповідно до частини 4 ст. 128 КАС України неявка відповідача, який є суб'єктом владних повноважень не перешкоджає розгляду справи та винесенню рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності (п.2 ч. 1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України).

Адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача. (ч.2 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною 3 статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно п.7 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України - суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Із адміністративного позову вбачається, що відповідачем по справі є посадова особа Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Харківській області, а не сам Департамент Державної архітектурно - будівельної інспекції у Харківській області.

Аналізуючи вказані норми закону, суд відмовляє Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області в прийнятті клопотання про направлення справи до Харківського окружного адміністративного суд, оскільки справа подана до належного суду, а Департамент ДАБІ у Харківській області не є стороною по справі, клопотань про її залучення в якості відповідача або третьої особи до суду не надходило.

Судом встановлено, що головним державним інспектором інспекційного відділу № 2 Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Харківській області Олещенком Є.В. була спроба провести позапланову перевірку на об'єкті будівництва за адресою: пл. Центральна, м. Ізюм, Харківської області « Реконструкція площі Центральної в м. Ізюм Харківської області»

У зв'язку з недопущенням уповноваженою особою начальником УЖКГ , Донець Ю.О. посадових осіб інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкт будівництва 25.09.2017 р. працівниками відповідача в присутності представника позивача начальника УЖКГ Донець Ю.О. був складений протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (а.с.4).

25.09.2017 р. Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області винесено Припис №299-Пр про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та надано строк до 09.10.2017 р. повідомити Департамент про виконання вказаного припису ( а.с.7).

Крім того, відповідачем 05.10.2017 р. винесено постанову № 40/1020-5660 про накладення штрафу у сфері містобудівної діяльності, якою до позивача застосовано штраф в сумі 50520,00 грн. за недопущення посадових осіб Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області на об'єкт будівництва « Реконструкція площі Центральної в м. Ізюм Харківської області» ( а.с.6).

Забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень про притягнення осіб до адміністративної відповідальності є однією із конституційних гарантій реалізації принципу законності.

Правовою основою оскаржень рішень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності є Кодекс України про адміністративні правопорушення від 7 грудня 1984 року (далі-КУПАП). Так, згідно із ст. 7 КУпАП додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем із боку вищих за ієрархією органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. При цьому ст. 287 КУпАП встановлено, що постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Безпосередньо порядок оскарження рішень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності передбачено ст. 288 КУпАП з системного аналізу якої можна зробити висновок про те, що чинним законодавством передбачено два способи оскарження рішень у справах про адміністративну відповідальність - адміністративний (позасудовий) та судовий.

Судовий порядок оскарження рішень у справах про адміністративну відповідальність регламентує ст. 55 Конституції України, якою проголошено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій та бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. При цьому правовою основою такої процедури є Кодекс адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Згідно вимог ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколi про адмiнiстративне правопорушення зазначаються: дата i мiсце його складення, посада, прiзвище, iм'я, по батьковi особи, яка склала протокол; вiдомостi про особу, яка притягається до адмiнiстративної вiдповiдальностi (у разi її виявлення); мiсце, час вчинення i суть адмiнiстративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає вiдповiдальнiсть за дане правопорушення; прiзвища, адреси свiдкiв i потерпiлих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адмiнiстративної вiдповiдальностi; iншi вiдомостi, необхiднi для вирiшення справи. Якщо правопорушенням заподiяно матерiальну шкоду, про це також зазначається в протоколi.

Протокол пiдписується особою, яка його склала, i особою, яка притягається до адмiнiстративної вiдповiдальностi; при наявностi свiдкiв i потерпiлих протокол може бути пiдписано також i цими особами.

У разi вiдмови особи, яка притягається до адмiнiстративної вiдповiдальностi, вiд пiдписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адмiнiстративної вiдповiдальностi, має право подати пояснення i зауваження щодо змiсту протоколу, якi додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого вiдмовлення вiд його пiдписання.

При складеннi протоколу особi, яка притягається до адмiнiстративної вiдповiдальностi, роз'яснюються його права i обов'язки, передбаченi статтею 268 цього Кодексу, про що робиться вiдмiтка у протоколi.

Пунктом 2 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 р. № 698 ( далі Порядок), встановлено що нагляд здійснюється Держархбудінспекцією через головних інспекторів будівельного нагляду шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок.

Згідно п. 7 Порядку об'єкти нагляду мають право:

1) вимагати від головних інспекторів будівельного нагляду дотримання вимог законодавства;

2) перевіряти наявність у головних інспекторів будівельного нагляду службових посвідчень, направлення на проведення перевірки;

3) бути присутніми під час здійснення заходів нагляду;

4) отримувати та ознайомлюватися з актом перевірки;

5) подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного головним інспектором будівельного нагляду за результатами перевірки.

Пунктом 8 Порядку на об'єкти нагляду покладені такі обов'язки:

1) допускати головних інспекторів будівельного нагляду до проведення їх перевірки;

2) виконувати вимоги головних інспекторів будівельного нагляду щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

3) на вимогу головних інспекторів будівельного нагляду подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення нагляду;

4) звітувати про виконання покладених на об'єкт нагляду завдань, планів перевірок за формою та у строки, визначені Держархбудінспекцією, та повідомляти головному інспектору будівельного нагляду про усунення порушень і недоліків, виявлених під час проведення нагляду, а також про притягнення до відповідальності посадових осіб, винних у допущених порушеннях.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена квартальним планом роботи Держархбудінспекції ( пункт 14 Порядку).

На підставі п. 15 Порядку позапланова перевірка проводиться з виїздом на об'єкт нагляду.

15. Підставами для проведення позапланової перевірки є:

1) подання об'єктом нагляду письмової заяви про проведення перевірки щодо нього;

2) перевірка виконання об'єктом нагляду припису головного інспектора будівельного нагляду;

3) обґрунтоване звернення фізичної чи юридичної особи про порушення їх прав, визначених законодавством, об'єктом нагляду під час виконання ним повноважень у сфері містобудівної діяльності;

4) письмова вимога правоохоронних органів про проведення перевірки;

5) виявлення за результатами камеральної чи документальної перевірки відомостей про порушення об'єктом нагляду вимог законодавства під час виконання ним повноважень у сфері містобудівної діяльності.

Під час проведення позапланової перевірки головний інспектор будівельного нагляду зобов'язаний пред'явити керівнику об'єкта нагляду, або його заступнику, або уповноваженій керівником особі службове посвідчення та направлення на проведення перевірки ( п. 18 Порядку).

Пунктами 1,2 Постанови Кабінету Міністрів України № 408 від 13.08.2014 року установлено, що надання дозволу Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців державними інспекціями та іншими контролюючими органами за переліком згідно з додатком (за винятком перевірок стану підготовки до роботи енергетичних об'єктів суб'єктів електроенергетики та суб'єктів відносин у сфері теплопостачання) здійснюється шляхом прийняття відповідного розпорядження.

Надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців не потребується у разі, коли такі перевірки проводяться за рішенням суду, на вимогу службових осіб у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову ( ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідачем не надано суду доказів того, що перевірка здійснювалась на підставі прийняття відповідного розпорядження Кабінетом Міністрів України, не вказані підстави, на основі яких проводилась перевірка.

Абзацами 3,4 пунктом 3 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 р. № 244 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. № 735) встановлено - у разі коли суб'єкт містобудування перешкоджає притягненню його до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності правоохоронні органи разом з органами державного архітектурно-будівельного контролю вживають всіх необхідних заходів для притягнення такого суб'єкта до відповідальності.

У разі відмови суб'єкта містобудування в отриманні документів (протокол, постанова та документи, які підтверджують факт правопорушення), які є підставою для притягнення його до відповідальності, документи надсилаються суб'єкту містобудування рекомендованим листом з повідомленням.

Під час складання протоколу уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, що складає протокол, роз'яснює суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, його права та обов'язки, передбачені Законом та цим Порядком.

До протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності можуть додаватися оригінали або копії документів, фотоматеріали, які підтверджують факт вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винність суб'єкта містобудування в його вчиненні та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа) розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.

Посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час підготовки справи до розгляду з'ясовує: чи сповіщено суб'єкта містобудування, щодо якого складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, про час і місце розгляду справи.

Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку керівникові або уповноваженому представникові суб'єкта містобудування чи надсилається йому поштою, про що робиться відмітка у постанові. Другий примірник у разі несплати штрафу в установлений строк пред'являється органом державного архітектурно-будівельного контролю до примусового виконання у порядку та строки, визначені Законом України "Про виконавче провадження", а третій - залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який виніс постанову.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

В той же час протокол від 25 вересня 2017 року та постанова від 05 жовтня 2017 року взагалі не містять посилань на те, що особі яка притягаєтся до відповідальності, або уповноваженій особі роз'яснювались права передбачені ст. 268 КУпАП.

Окрім того суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне: приписом № 299- Пр від 25.09.2017 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил - УЖКГ надано строк для повідомлення про виконання припису до 09.10.2017 року, а постанова № 40/1020-5660 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності винесена 05.10.2017 року, отже дата винесення постанови передувала даті, до якої мало бути виконані заходи, визначені у приписі.

Статтею 3 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" № 1669-VII від 02.09.2014 ( з наступними змінами та доповненнями) встановлено, що органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, у період та на території проведення антитерористичної операції тимчасово забороняється проведення планових та позапланових перевірок суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, крім позапланових перевірок суб'єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленій у багатьох своїх рішеннях (зокрема, постанова від 27.01.2015 року по справі 21-425а14), невиконання суб'єктом владних повноважень вимог чинного законодавства України при призначенні перевірки призводить до визнання останньої незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Аналізуючи норми законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами органів державної архітектурно-будівельної інспекції, які зобов'язані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних та юридичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону.

Діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Через вказані причини постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності підлягає скасуванню.

Згідно з частинами 1, 2 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказами згідно ч.1 ст. 69 КАС України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин зазначених у постанові про адміністративне правопорушення суд вважає, що постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі слід закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 128,159-163,165, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління житлово - комунального господарства Ізюмської міської ради Харківської області до головного державного інспектора інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Олещенко Євгена Вадимовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного інспектора інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Олещенко Євгена Вадимовича у справі про адміністративне правопорушення № 40/1020-5660 від 05 жовтня 2017 року про притягнення Управління житлово - комунального господарства Ізюмської міської ради Харківської області до адміністративної відповідальності за п.2 ч.6 ст.2 Закону України « Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50520,00 грн.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності Управління житлово - комунального господарства Ізюмської міської ради Харківської області за п.2 ч.6 ст.2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області на користь держави витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ізюмський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в строк десяти днів з дня проголошення постанови, з подачею копії апеляційної скарги до апеляційної інстанції.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду М.П. Одарюк