Справа № 504/422/17
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 504/422/17

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Вінська Н.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Романішина В.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Одеси на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Одеси про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області щодо відмови йому у призначенні пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року, яка нараховувалася йому за час його роботи в Автоколоні №2212 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (АТП-25155) та в АТП-15155 Одеського державного виробничого об'єднання автомобільного транспорту згідно довідки про заробітну плату від 02 липня 2002 року за №183, видану їх правонаступником Акціонерною транспортною компанією «АЛЬФА-ТРАНС», зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Комінтернівському районі Одеської області призначити йому пенсію з урахуванням заробітної плати за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року, яка нараховувалася йому за час його роботи в Автоколоні №2212 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (АТП-25155) та в АТП-15155 Одеського державного виробничого об'єднання автомобільного транспорту згідно довідки про заробітну плату від 02 липня 2002 року за №183, видану їх правонаступником Акціонерною транспортною компанією «АЛЬФА-ТРАНС», зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Комінтернівському районі Одеської області провести перерахунок призначеної йому пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року, яка нараховувалася йому за час його роботи в Автоколоні №2212 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (АТП-25155) та в АТП-15155 Одеського державного виробничого об'єднання автомобільного транспорту згідно довідки про заробітну плату від 02 липня 2002 року за №183, видану їх правонаступником Акціонерною транспортною компанією «АЛЬФА-ТРАНС» з моменту її призначення та виплатити йому виниклу заборгованість, посилаючись на неможливість вирішення даного спору в позасудовому порядку.

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 червня 2017 року адміністративний позов було задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області щодо відмови ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у призначенні пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року, яка нараховувалася ОСОБА_1 за час роботи в Автоколоні №2212 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (АТП-25155) та в АТП-15155 Одеського державного виробничого об'єднання автомобільного транспорту згідно довідки про заробітну плату від 02 липня 2002 року за №183, видану їх правонаступником Акціонерною транспортною компанією «АЛЬФА-ТРАНС».

Зобов'язано Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Одеси призначити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) пенсію з урахуванням заробітної плати за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року, яка нараховувалася ОСОБА_1 за час роботи в Автоколоні №2212 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (АТП-25155) та в АТП-15155 Одеського державного виробничого об'єднання автомобільного транспорту згідно довідки про заробітну плату від 02 липня 2002 року за №183, видану їх правонаступником Акціонерною транспортною компанією «АЛЬФА-ТРАНС».

Зобов'язано Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Одеси провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року, яка нараховувалася ОСОБА_1 за час роботи в Автоколоні №2212 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (АТП-25155) та в АТП-15155 Одеського державного виробничого об'єднання автомобільного транспорту згідно довідки про заробітну плату від 02 липня 2002 року за №183, видану їх правонаступником Акціонерною транспортною компанією «АЛЬФА-ТРАНС» з моменту її призначення та виплатити йому виниклу заборгованість.

Не погоджуючись з даною постановою суду Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Одеси подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, у звязку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Суд першої інстанції встановив, що 17 грудня 1973 року позивач був прийнятий на посаду слюсаря 2 розряду Одеського автоуправління автоколона 2212. Наказ №300 від 25.12.1973р.

25 червня 1974 року позивач був переведений на посаду водія 3 класу Одеського автоуправління автоколона 2212. Наказ №94 від 24.06.1974р.

Наказом №115 від 09 жовтня 1974 року позивач був звільнений у зв'язку із призивом у лави ОСОБА_2. Служба у лавах ОСОБА_2 армії тривала з 01 листопада 1974 року по 02 листопада 1977 року.

Після служби у лавах ОСОБА_2, з 07 січня 1977 року позивач був прийнятий на посаду водія 3 класу Одеського автоуправління автоколона 2212.

Наказом Мінавто УРСР №91 від 29 квітня 1986 року Одеська автоколона №2212 була перейменована в автотранспортне підприємство 25155 обласного управління вантажного автотранспорту.

Наказом Мінавто УРСР №286 від 29 грудня 1987 року АТП-25155 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (Автоколона №2212) було перейменовано в АТП-15155 Одеського державного виробничого об'єднання автомобільного транспорту.

Рішенням загальних зборів працюючих (Наказ по АТП №196 від 30 жовтня 1992 року) АТП-15155 Одеського державного виробничого об'єднання автомобільного транспорту було реорганізовано в Орендне Одеське автотранспортне підприємство 15155 з 01 листопада 1992 року.

Рішенням загальних зборів ОО АТП 15155 (Наказ по АТП №24 від 18 березня 1994 року) та рішенням Ленінського районного виконавчого комітету м. Одеси №291/21 від 24 грудня 1993 року Орендне Одеське автотранспортне підприємство 15155 було реорганізовано в Акціонерну транспортну компанію «АЛЬФА-ТРАНС» з 01 квітня 1994 року.

01 квітня 1994 року позивач був звільнений по переводу в Акціонерну транспортну компанію «АЛЬФА-ТРАНС». Підстава Наказ №175-к від 31 березня 1994 року. Наказом по Акціонерній транспортній компанії «АЛЬФА-ТРАНС» №2-к від 01 квітня 1994 року позивач був прийнятий на посаду водія, де працював до 28 лютого 1995 року. Наказ №24-к від 28 лютого 1995р.

01 квітня 1995 року позивач був прийнятий на посаду рихтовщика в ТОВ «Вулканізатор», де працював до 01 серпня 1998 року. Наказ №6 від 01.08.1998р.

08 лютого 1999 року (Протокол №5 від 05 березня 1999 року) позивач був прийнятий на посаду водія автогаражу 1 класу до КСП «Одеське».

29 березня 2000 року позивач був звільнений у зв'язку із реформуванням КСП. (Рішення загальних зборів №2 від 23.02.2000р.)

03 квітня 2000 року позивач був прийнятий на посаду водія авто гаражу 1 класу по переводу у зв'язку із реорганізацією в ТОВ «Одеське». Наказ №1 від 03 квітня 2000 року.

17 грудня 2015 року позивач відповідно до статті 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернувся до управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області для призначення йому пенсії за віком у встановленому законом порядку.

На підтвердження свого права на отримання пенсії, позивачем до управління Пенсійного фонду було надано довідку про заробітну плату за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року, яка нараховувалася йому за час роботи в Автоколоні №2212 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (АТП-25155) та в АТП-15155 Одеського державного виробничого об'єднання автомобільного транспорту, видану їх правонаступником АТК «Альфа-Транс» на підставі первинних документів, копію трудової книжки, копію військового квітка та інші документи, що підтверджують його особу та наявність у нього права на отримання пенсії.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області від 24 грудня 2015 року позивачу до виплати було призначено суму пенсії у розмірі 1140,13 гривень щомісячно.

Не погодившись з розміром призначеного розміру пенсії, позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області, де 23 грудня 2016 року отримав відповідь про те, що при призначенні йому пенсії, управлінням не була прийнята до уваги довідка про заробітну плату за період його роботи з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року, яка була видана Акціонерною транспортною компанією «Альфа-Транс» від 02 липня 2002 року №183, оскільки у управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області відсутня можливість проведення зустрічної перевірки первинних документів на підставі яких видавався зазначений документ.

Рішенням Арбітражного суду Одеської області від 11 серпня 2000 року справі № 17-2-3/6 про банкрутство АТК Альфа-Транс ліквідатором підприємства був призначений арбітражний керуючий ОСОБА_3

У зв'язку із незаконністю дій арбітражного керуючого ОСОБА_3 та порушення ним процедури ліквідації (в тому числі за невжиття заходів щодо збереження документації підприємства), наказом Міністра економіки від 07 квітня 2003 року була анульована ліцензія на право проведення господарської діяльності арбітражних керуючих серії АА №249687 від 19 жовтня 2001 року, видана ОСОБА_3, що підтверджується довідкою АТК «Альфа-Транс» ЗАТ №246 від 03 червня 2010 року.

Згідно листа Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради, документація АТП-15155 (АТП-25155) на державне зберігання до Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради щодо ОСОБА_1 не передавалися.

Згідно довідки АТК «Альфа-Транс» ЗАТ №247 від 03 червня 2010 року, відомості про нарахування заробітної плати в архівах АТК «Альфа-Транс» не збереглися, у зв'язку із чим, довідка про нарахування заробітної плати №183 від 02 липня 2002 року є дійсною.

Відомості викладені в довідці про нарахування заробітної плати №183 від 02 липня 2002 року підтверджуються довідкою АТК «Альфа-Транс» ЗАТ №245 від 03 червня 2010 року, відповідно до якої АТК «Альфа-Транс» ЗАТ дійсно здійснювало платежі до Пенсійного Фонду Ленінського (Суворовського) районів м. Одеси згідно платіжних доручень, включно по 2001 рік.

Перевірити правильність вказаних у довідці сум, в даний час, не надається можливим, оскільки місцезнаходження архівних документів невідоме.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що під час надання позивачем довідки про заробітну плату за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року, яка нараховувалася йому за час роботи в Автоколоні №2212 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (АТП-25155) та в АТП-15155 Одеського державного виробничого об'єднання автомобільного транспорту згідно довідки про заробітну плату від 02 липня 2002 року за №183, видану їх правонаступником Акціонерною транспортною компанією «АЛЬФА-ТРАНС» до управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області, він діяв в межах діючого законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком.

Згідно частини 4 статті 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. пенсійний фонд забезпечує комплекс організаційних та технічних заходів, спрямованих на захист відомостей, що містяться в системі персоніфікованого обліку».

У відповідності до вимог частини 4 статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», персональна облікова картка застрахованої особи зберігається в Пенсійному фонді протягом усього життя цієї особи, а після її смерті - протягом 75 років на паперових носіях та в електронному вигляді за наявності засобів, що гарантують ідентичність паперової та електронної форми документа».

Таким чином, відповідальність за незбереження даних про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку, несе Пенсійний фонд, а не сама застрахована особа.

За правилами статті 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках. здійснює адміністративне управління накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

За змістом статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

На підставі частини 2 статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Згідно статті 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Відповідно до статті 105 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застраховані особи та члени їхніх сімей мають право на оскарження дій (бездіяльності) страхувальників, виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб відповідно до законодавства про звернення громадян, а також у судовому порядку.

В ході судового розгляду встановлено, що позивач постійно працював водієм, ніякого доступу до видачі довідок про заробітну плату не мав. Можливості виготовити надану ним довідку самовільно у позивача не було.

Будь-яких доказів того, що надана позивачем довідка містить в собі недостовірну інформацію відповідачем надано не було, а в ході судового розгляду справи, їх встановлено не було.

До того ж, позивач не несе зобов'язання по збереженню архівної документації та не повинен вживати заходи щодо її зберігання, оскільки це не є його компетенцією. Вказану довідку позивач отримав у встановленому законом порядку.

Отже, під час надання позивачем довідки про заробітну плату за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року, яка нараховувалася йому за час роботи в Автоколоні №2212 Одеського обласного управління вантажного автотранспорту (АТП-25155) та в АТП-15155 Одеського державного виробничого об'єднання автомобільного транспорту згідно довідки про заробітну плату від 02 липня 2002 року за №183, видану їх правонаступником Акціонерною транспортною компанією «АЛЬФА-ТРАНС» до управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області, останній діяв в межах діючого законодавства.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Одеси залишити без задоволення, а постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 червня 2017 року у справі № 504/422/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Г.В. Семенюк

Суддя: В.Л. Романішин