Справа № 626/2222/16-а
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 р. Справа № 626/2222/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О. А.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на постанову Красноградського районного суду Харківської області від 15.08.2017р. по справі № 626/2222/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

про поновлення порушеного права та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просив:

- зобов'язати Красноградське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити пенсію з 01.08.2016 року із застосуванням показника середньої заробітної плати - 3263,44 грн. (за 2015 рік) та з урахуванням стажу перебування на інвалідності, отриманого в період проходження військової служби з 07.07.1982 р. по 03.11.1987 р. та з 12.09.2014 р. по 31.07.2016 р.

Постановою Красноградського районного суду Харківської області від 15.08.2017р. позов задоволено частково.

Зобов'язано Красноградське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати період тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання, отриманого під час проходження військової служби з 07.07.1982 по 03.11.1987 року; перерахувати раніше призначену пенсію через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, на коефіцієнт, що відповідає не менш як 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з 2015 роком.

Зобов'язано Красноградське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити перераховану пенсію ОСОБА_1 з моменту звернення 05 грудня 2016 року.

В задоволені інших вимог відмовлено.

ОСОБА_1 не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, не вірне зазначення назви закону, який застосовано судом, не застосування ст.ст.25,40 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", не вирішення питання про судові витрати та витрат на правову допомогу, просив його скасувати та ухвалити нове рішення.

Красноградське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач), не погодившись з рішенням суду, також подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин по справі, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні позивач підтримав свою апеляційну скаргу, проти апеляційної скарги відповідача заперечував.

Відповідач у судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином .

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Краснорадському ОУПФУ, з 06.09.2013 року до 01 .08. 2016р. отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до розрахунку якої був зарахований період перебування на інвалідності по захворюванню, отриманому під час проходження військової служби з 07.07.1982 року по 03.11.1987 року.

01.08.2016р. ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про переведення на пенсію за Списком № 2 згідно Закону України " Про пенсійне забезпечення" .

Розпорядженням Краснорадського ОУПФУ від 18.08.2016р. ОСОБА_1 призначено та виплачується пенсія за віком а Списком № 2 на умовах встановлених ст.13 Закону України " Про пенсійне забезпечення" .

Крім того, 15.11.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії із застосуванням середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, які передують року звернення за призначенням пенсії з 01.08.2016р.

Листом від 24.11.2017 року відповідач повідомив позивачу, що подана заява не відповідає формі Заяви про призначення/перерахунок пенсії, не містить відповідних додатків/документів, які свідчать по обставини, які спричиняютьсь збільшення або зменшення розміру пенсії .

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позивач в 2016р. скористався своїм правом перейти на інший вид пенсії, а тому застосувати Зс-середню заробтіну плату за 2013, 2014р,2015р. не можливо, проте вийшов за межі позовних вимог та застосував положення ч.2 ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Законута Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Ч. 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що особам, які мають право на пенсію за цим Законом обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) т премії в розмірах, установлених законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що до призначення пенсії за віком позивач отримував пенсію по інвалідності, як призначену на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», при розрахунку якої взагалі не застосовувалася будь-яка середня заробітна плата в галузях економіки України, бралися зовсім інші показники, ніж ті, що використовуються відповідачем для нарахування пенсії за віком на умовах, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Тому, колегія суддів звертає увагу на те, що при обчисленні пенсії по інвалідності, призначеної згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за основу береться грошове забезпечення, яке, в свою чергу, складається з окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

В свою чергу, при переведенні з одного виду пенсіцї на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), ґкий враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», визначено, що особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, умови й порядок обчислення цих пенсій визначені різними законодавчими актами. Тобто, законодавець окремо виділив призначення пенсії на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з матеріалів пенсійної справи вбачається, що в даному випадку відбулося саме призначення пенсії на умовах і в порядку, передбачених ст.13 Закону України " Про пенсійне забезпечення", з урахуванням Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи, що позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» він звернувся вперше, що не є переходом на інший вид пенсії в межах одного закону, а є призначенням іншої пенсії за іншим законом, а тому при призначенні пенсії відповідач повинен був застосовувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням нового виду пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 31.03.2015р. (справа № 21-612а14) та від 02.12.2015р. (справа № 193/1029/14-а), 29.11.2016р. справа № 133/476/15-а.

Таким чином, оскільки позивачу було призначено інший вид пенсії за іншим законом у 2016 році, то має застосовуватися середня заробітна плата в Україні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2013-2015 роки, як це передбачено статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а отже позовні виммоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню.

Переведення з одного виду пенсії на інший виконується в порядку, передбаченому ч. 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Як зазначено в нормі цієї статті, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії (ч. 4 статті 45 вказаного Закону).

Щодо вимог позивача про зобов'язання відповідача перерахувати та виплачувати пенсію з 01.08.2016р. із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за три роки (3363,44 грн.) колегія суддів зазначає наступне.

Виходячи зі змісту положень статей 21, 105, 162 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, адміністративний суд повинен визнавати дії суб'єктів владних повноважень незаконними і зобов'язувати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про визначення конкретних сум та розміру підвищення пенсії у відсотковому співвідношенні, а відтак, адміністративний позов в частині зазначення суми середньої заробітної плати задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови було неповно з`ясовано обставини справи та порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги пенсійного органу щодо наявності рішення пенсійного органу від 10.05.2017р., прийнятого за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 20.10.2016р. про перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати, яким відмовлено позивачу з підстав подання заяви не відповідної форми, колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків суду, оскільки переведення пенсійним органом позивача з одного виду пенсії на інший фактично відбулося в 2016р. на підставі іншої заяви позивача, а саме від 01.08.2016р.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням стажу перебування позивача на інвалідності в період проходження військової служби з 07.07.1982р. по 03.11.1987р. та з 12.09.2014р. по 31.07.2016р. колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 20.10.2016р. позивач звернувся до Красноградського ОУПФУ із заявою про перерахунок пенсії за Списком № 2, в якій просив зарахувати, згідно ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», час перебування на інвалідності по захворюванню отриманому в період проходження військової служби до страхового стажу із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

За наслідками розгляду зазначеної заяви , на виконання постанови Красноградського районного суду Харківської області від 20.03.2017р.(якою зобов'язано відповідача розглянути заяву позивача від 20.10.2016 року про перерахунок пенсії за Списком № 2 та прийняти відповідне рішення) , пенсійним органом прийнято рішення № 76 від 10.05.2017 року, яким відмовлено в перерахунку пенсії ОСОБА_1

Пенсійний орган зазначив про відсутність підстав в зарахуванні періоду перебування на інвалідності до страхового стажу, оскільки таке зарахування відбувається лише у випадку призначення пенсії по інвалідності або по втраті годувальника згідно абз.2 п.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».(а.с.74)

Колегія суддів зазначає, що позивачем вказане рішення № 76 не оскаржується в судовому порядку. Вирішуючи спір суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини, що призвело до невірного вирішення справи.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача про не вирішення судом питання про відшкодування судових витрат зі сплати судового збору та на правову допомогу, а також доводи апеляційної скарги щодо безпідставного стягнення з пенсійного органу витрат зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Так в судовому засіданні позивач пояснив, що до суду ним були надані докази понесених витрат на правову допомогу адвоката, що брав участь у справі в розмірі 3000,00 грн., а також сплачено судовий збір за подання адміністративного позову та апеляційної скарги в сумі 551,20 грн. та 606, 32 грн. проте зазначені вимоги не були розглянуті судом першої інстанції.

Колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що питання відшкодування судових витрат на правову допомогу та сплати судового збору вирішено судом першої інстанції шляхом прийняття додаткової постанови 04.09.2017р.

Додатковою постановою Красноградського районного суду Харківської області від 04.09.2017р. стягнуто з Красноградського ОУПФУ на користь позивача 551, 20 грн. судових витрат за подання адміністративного позову , в частині відшкодування витрат на правову допомогу відмовлено.(а.с.112)

Зазначена додаткова постанова не оскаржена сторонами по справі в апеляційному порядку та не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції в цій справі.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подачу апеляційної скарги було сплачено судовий збір у розмірі 606,32 грн., про що свідчить квитанція від 06.18.2017 року №12.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень здійснені ним судові витрати за подачу апеляційної скарги, оскільки апеляційна скарги позивача задоволена частково.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції неповно було встановлено обставини справи, порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області - задовольнити частково.

Постанову Красноградського районного суду Харківської області від 15.08.2017р. по справі № 626/2222/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати Красноградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області нарахувати та виплатити на підставі заяви ОСОБА_1 від 01.08.2016р. пенсію з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки що передують зверненню за призначенням пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 606,32 грн.(шістьсот шість гривень 32 копійки).

В іншій частині в задоволені позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Курило Л.В. Присяжнюк О.В.
Повний текст постанови виготовлений 27.11.2017 р.