Справа № 815/4390/17
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

22 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/4390/17

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Димерлія О.О., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про визнання остаточними та в повному обсязі сплаченими податки та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Кабінету Міністрів України про визнання остаточними та сплаченими в повному обсязі сплачені податки та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Одеської області від 30 серпня 2017 року вказаний позов був залишений без руху в зв'язку з невиконанням позивачкою вимог ст. 106 КАС України та їй був наданий 5-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 повернуто позивачці.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2017 року ОСОБА_1 подала до ОААС апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю. Враховуючи, що зазначених клопотань від усіх учасників процесу не надходило та те, що справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, її розглянуто в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши відокремлені матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд не вбачає підстав для її задоволення з урахуванням наступного.

Як вже зазначалося вище, ухвалою суду від 30 серпня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 був залишений без руху, а позивачку повідомлено про необхідність у п'ятиденний строк з дня отримання ухвали усунути недоліки у позові та роз'яснено, що в разі не усунення недоліків позов буде повернутий.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що адміністративний процес ініціюється через подання адміністративного позову. Адміністративний позов, згідно з пунктом 6 ст. 3 КАС України, є зверненням до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах. Тільки адміністративний позов, поданий відповідно до правил адміністративного судочинства, може бути підставою для відкриття провадження у адміністративній справі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 105 КАС України адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви особисто позивачем або його представником. Позовна заява може бути надіслана до адміністративного суду поштою.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Відповідно до вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначаються: найменування адміністративного суду, до якого подається позовна заява; ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі; зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування доказів; про виклик свідків тощо; перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

До позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 106 КАС України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до ст. 19 КАС України адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суддею суду першої інстанції було враховано, що, в порушення ч. 3 ст. 106 КАС України, позивачкою до суду було подано позовну заяву та додатки до неї в одному примірнику, без копій позовної заяви та усіх доданих до неї документів для відповідача.

Також, з поданого адміністративного позову вбачалося, що він не містить номеру засобу зв'язку та адреси електронної пошти відповідача, якщо такі відомі.

Крім того позовна заява ОСОБА_1 взагалі не містить жодної з вимог до суб'єкта владних повноважень, передбачених ч. 4 ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України, як то, щодо скасування або визнання нечинним рішення відповідача-суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача-суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача-суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача-суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; тощо.

Крім того, у пункті 2 прохальної частини позову позивачка фактично просила суд встановити юридичний факт, а саме: визнати «отсутствовавшими и отсутствующими у меня, истца, задолженности по налогам, сборам (обязательных платежах) за период ведения СПД, в.т.ч. по ЕСВ (единым социальным взносам), Признать не образовавшимися и отсутствующими у меня обязанности по оплате задолженности по них, Признать окончательными и оплаченными в полном объеме налоги и сборы (обязательные любые платежи), за период ведения СПД, в.т.ч. по ЕСВ, так как на то имелись и имеются определяющие, весомые, твердые, безупречные законные основания и доказательства, источники информации заслуживающие убедительного доверия. Следовательно, являются незаконными любые начисления и взыскания с меня задолженностей относительно периода ведения мною предпринимательской деятельности (СПД) со стороны кого-либо, любых учреждений, субъектов властных полномочий и т.д.», що також свідчить про не відповідність змісту вимог до суб'єкта владних повноважень, передбачених ч. 4 ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України.

Тобто, зі змісту поданих ОСОБА_1 позовної заяви та клопотання №5 не зрозуміло, які саме конкретно рішення, дії чи бездіяльність Кабінету Міністрів України позивачка оскаржує, які саме владні повноваження не виконані відповідачем, але повинні були бути виконані, що привело до порушення прав та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин.

Крім того КАС України не передбачено викладення позовних вимог у формі клопотання, як то зроблено позивачкою у клопотанні №5.

Так суддею в ухвалі від 30 серпня 2017 року було зазначено, що позивачці необхідно належним чином оформити адміністративний позов у відповідності до вимог ст.ст. 105, 106 КАС України, в якому чітко визначити, який суб'єкт владних повноважень є відповідачем за даним позовом, конкретизувати позовні вимоги та привести їх у відповідність до вимог ст. 105 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

У разі необхідності у позовній заяві зазначається клопотання про витребування доказів (п. 5 ч. 1 ст. 106 КАС України).

При цьому, позивачкою до матеріалів адміністративного позову, окрім довідок про нарахування пенсії, не було надано жодних доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються її позовні вимоги. Також, позивачкою не зазначено будь-якої причини неможливості самостійного їх подання.

Крім того, суддя першої інстанції правильно видив з того, що згідно ч. 3 ст. 106 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Даний адміністративний позов не відповідав вимогам ч. 3 ст. 106 КАС України, оскільки позивачкою не було додано до позовної заяви документ про сплату судового збору в розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

При цьому, позивачкою до позовної заяви додано клопотання про звільнення від сплати судового збору, обґрунтоване важким матеріальним становищем.

Ухвалою суду від 30.08.2017 року в задоволенні цього клопотання позивачки про звільнення від сплати судового збору було відмовлено, тому позивачка мала надати до суду квитанцію про сплату судового збору відповідно до змісту та кількості заявлених позовних вимог.

На виконання ухвали судді позивачка подала до суду: заяву №6 «Про виконані відповідні дії по виправленню недоліків» з додатками; клопотання №7 «Про наполяганні на звільненні від сплати судового збору та взяття до відома тяжкого матеріального становищя» з додатками; клопотання №8 «Про відвід судді Стефанова С.О. та передачу справи іншому судді або в інший суд»; клопотання №9 «Вважати не пропущеним строк на виправлення недоліків на зауваження суду» з додатками; адміністративний позов від 19.08.2017 року по справі №815/4390/17 з додатками для відповідача.

Розглянувши вищезазначені заяви та клопотання з доданими документами, суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачка не оформила належним чином адміністративний позов у відповідності до вимог ст.ст. 105, 106 КАС України, оскільки не конкретизувала позовні вимоги та не привела їх у відповідність до вимог ст. 105 КАС України, не виклала позовні вимоги в єдиній редакції у формі адміністративного позову; не конкретизувала, які саме конкретно рішення, дії чи бездіяльність Кабінету Міністрів України позивач оскаржує, які саме владні повноваження не виконані відповідачем, але повинні були бути виконані, що привело до порушення прав та інтересів позивачки у сфері публічно-правових відносин; не зазначила номеру засобу зв'язку та адреси електронної пошти відповідача, якщо такі відомі; не надала до суду документ про сплату судового збору.

Таким чином, у встановлений судом строк позивачкою вимоги ухвали судді про залишення без руху позовної заяви від 30 серпня 2017 року не були виконані, недоліки позовної заяви у повному обсязі не усунуті.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо він не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Відтак, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, який дійшов вірного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1, а наведені висновки суду першої інстанції є правильними і такими, що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали апеляційного суду в повному обсязі.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.О.Димерлій

Суддя Ю.В.Осіпов