Справа № 810/2425/17
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2017-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року № 810/2425/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експо Планбуд" до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Експо Планбуд" з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.05.2017 року № та № 1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що висновок відповідача про порушення вимог податкового законодавства є необґрунтованим, оскільки підприємством у відповідності до вимог чинного законодавства і на підставі належним чином оформлених документів, сформовано податковий кредит та валові витрати. Проте, як стверджує позивач, податковий орган дійшов помилкового висновку про відсутність реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом і неправомірно нарахував грошові зобов'язання у податкових повідомленнях-рішеннях. Також зазначає, що відповідач помилково вказує на відсутність у позивача первинних бухгалтерських документів по здійсненню господарської операції з TOB "ЄС «Європейська будівельно-фасадна компанія" та про не надання їх перевіряючим при проведенні перевірки.

Представник позивача подав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

В обґрунтування письмових заперечень відповідач зазначив, що податковим органом встановлено, що у ТОВ "Експо Планбуд" відсутнє виконання послуг механізованого прибирання та вивозу ґрунтованих наносів з проїжджої частини вулиць. До перевірки не надані документи чи будь-яка інформація щодо підтвердження реальності господарських операцій.

Згідно з частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд встановив наступні обставини справи.

Так, Товариство з обмеженою відповідальністю "Експо Планбуд" зареєстроване юридичною особою 15.12.2006 виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області, як платник податків перебуває на обліку в органах державної податкової служби з 02.02.2007. Позивач також зареєстрований як платник податку на додану вартість.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 30.11.2016 по 01.12.2016, з 06.04.2017 по 10.04.2017, на підставі направлень від 30.11.2016 №559, від 06.04.2017 №790 та наказу від 30.11.2016 №1175 Білоцерківської ОДПІ «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Експо Планбуд», наказу від 05.04.2017 №587 ГУ ДФС у Київській області «Щодо поновлення терміну проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Експо Планбуд», згідно з п.п.75.1.2 п.п.75.1 ст.75, п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78, п.85.9 ст.85 Податкового Кодексу України та в зв'язку з отриманням ухвали слідчого судді Солом'янського районного суду м. Києва Демідовської А.І. від 01.08.2016 року в рамках кримінального провадження №0000630 від 08.12.2015 проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ «Експо Планбуд» () з питань дотримання вимог податкового законодавства України при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ „Акротус-Систем» (), ТОВ „Арнад плюс" (), ТОВ „Ренесанс Інвестмент" (), ТОВ „Драйв Денс Київ" (), ТОВ „Тік Енергія" (), ТОВ „Біо Плюс" (), ТОВ „Світ Фуд" (), ТОВ „Металлсервіс Україна" (), ТОВ „Фондор Груп" (), TOB „СТ Мідл" (), ТОВ «ГранБутік» (), ТОВ «Арабікус» (), ТОВ «Барбадос ЛТД" (), ТОВ „Бром форс" (), ТОВ «Інтер текноледжі" (), ТОВ „Елітстар Компані" (), ТОВ „Марино Торг" (), ТОВ „Домінікатрейд" (), ТОВ „Бурж ком" (), ТОВ „Бурбонтрейд" (), ТОВ „Бендер Проджект" (), ТОВ „Коралсіті" (), TOB ВТК „Сіріус" (), ТОВ „Молгрант" (), ТОВ „Мідленд Інвест" (), ТОВ „Гард Комьюніті" (), ТОВ „Біл Комьюніті" (), ТОВ „Бест Комьюніті" (), ТОВ „Консалтком" (), ТОВ „Ленсі груп" (), ТОВ "Макао Союз" (), ТОВ „Ареал Софт Груп" (), ТОВ «Компані Інвест грант" (), ТОВ „Кортес плюс" (), ТОВ „Форест-таун 2015" (), ТОВ „Олмофо" (), ТОВ „Профбудкомплекс" (), ТОВ „ЄС "Європейська будівельно-фасадна компанія» (), ТОВ „Енкодконстракшн" (), TOB „ТК Спектр" (), ТОВ „Фрешпродакшн" (), ТОВ „Маджестик Лайн" (), ТОВ „Анадора" (), ТОВ „Сафарс" (), ТОВ „Альтерсвіфт" (), ТОВ „Врожай 2015" (), ТОВ „Стандартпромбуд" (), ТОВ „РЗХ Лімітед" (), ТОВ „Малаві" (), ТОВ „Наполі-Груп" (), ТОВ „Багіра Фінанс" (), TOB „ІК Дельта" (), ТОВ „Голд Трейд" (), ТОВ „Шериф комфорт" (), ТОВ „Супінам плюс" (), ТОВ „Промомаркетгруп" (), ТОВ „БК Нові горізонти" (), ТОВ „Нва перспектива-2015" (код ЄДРПОУ 3981164), ТОВ „Інгер буд" (),ТОВ „Будівельні технології „Кразбуд" (), ТОВ „Інтербілд Комьюніті" (), ТОВ „Ека Строй Плюс" (), ТОВ „Підлога Бетон" (), ТОВ „Біз-лайн" (), ТОВ „Метрокепітал Груп" (), ТОВ „Сільник" (), ТОВ „Фоса-Інтернейшл" (), ТОВ „Панорама-Скай" (), ТОВ „Омелюх груп" (), ТОВ „БК Профбуд-2015" (), ТОВ „Гранді плюс" (), ПП „Будпостач-Закарпаття" (), ТОВ „Салес ЛТД" (), ТОВ „Аргенто Україна" (), ТОВ „Алтіма Трейд" (), ТОВ „Континент ДК" (), ТОВ „НУ біром„ (), ТОВ „Астор Агротрейд" (), ТОВ „Ковач-Проммонтаж" () за період з 01.01.2014 по 29.07.2016 року.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено Акт від 18.04.2017 №224/10-36-11-11/34688382, згідно висновків якого податковим органом встановлено порушення позивачем вимог:

- п.198.1, п.193.1, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 54420 грн., у т.ч. за квітень 2015 року - 42677 грн. та червень 2015 року - 11743 грн.;

- п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 „Витрати" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року № 290, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 48978 грн., в т.ч. за 2015 рік не суму 48978 грн..

Проведеною документальною позаплановою виїзною перевіркою ТОВ «Експо Планбуд» за період, що підлягав перевірці не встановлено проведення господарських операцій із вищезазначеними підприємствами, окрім ТОВ "ЄС «Європейська будівельно-фасадна компанія".

Так, висновки Акту перевірки обґрунтовані тим, що наявні відомості стосовно податкового стану вищезазначеного контрагенту позивача 8 - внесено запис про відсутність за місцезнаходженням. Також встановлено, що номенклатура товарів, які купуються у постачальника, не відповідає номенклатурі проданих товарів в адресу реально діючого сектору економіки. Даний факт, на думку перевіряючих, свідчить про безтоварність проведених фінансово-господарських операцій та про їх лише документальний характер, який суперечить нормам цивільного, податкового законодавства України.

Крім того, в акті зазначено, що товариством не надано документів для підтвердження факту виконання послуг механізованого прибирання та вивозу грунтових наносів з проїжджої частини вулиць м. Білої Церкви, а також на яких саме вулицях міста надавались послуги не вказано. Операції між позивачем та ТОВ "ЄС «Європейська будівельно-фасадна компанія" є нереальними, а укладені договори є нікчемними, а отже ТОВ "ЄС «Європейська будівельно-фасадна компанія" протиправно віднесло до складу податкового кредиту та валових витрат підприємства суми за операціями із зазначеним контрагентом.

На підставі висновків акту перевірки відповідач виніс наступні податкові повідомлення-рішення:

- № від 05.05.2017 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму - 81 630 грн., в т.ч. за основним платежем у розмірі 54420 грн. та за штрафними санкціями - 27210 грн.;

- № від 05.05.2017 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем у розмірі 48 978 грн..

Позивач, не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями звернувся до Головного управління ДФС у Київській області зі скаргою. Рішенням про результати розгляду скарги від 07.07.2017 Головне управління ДФС у Київській області залишило скаргу без задоволення, а рішення - без змін.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішення, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ "ЄС «Європейська будівельно-фасадна компанія" (65003, Одеська область, м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, буд.66/2, офіс 208, код за , ІПН 49) (підрядник) укладено договір підряду від 01.04.2015 року №51 на механізоване прибирання та вивіз ґрунтових наносів з проїжджої частини вулиць м. Білої Церкви Київської області.

Загальна сума договору становить 326 518,34 грн., в т.ч. ПДВ 54 419,72 грн. Термін дії договору та умови дострокового припинення договору встановлено, що договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2015 року.

Від імені підрядника договір засвідчено підписом директора Грищенко О.Ю.

На підтвердження виконання даного договору сторонами оформлено акт виконаних робіт від 30.04.2015, податкову накладну №93 від 30.04.2015.

Розрахунок з контрагентом здійснено у безготівковій формі, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку: 631 за 1 півріччя 2017 року.

Судом від позивача додатково витребувано всі первинні бухгалтерські документи, які підтверджують реальність здійснених господарських операцій по факту виконання послуг механізованого прибирання та вивозу ґрунтових наносів з проїжджої частини вулиць м. Білої Церкви та передбачені укладеним договором, зокрема, локальний кошторис на виконання робіт, завдання розроблене підрядником, платіжні доручення, дозволи на виконання окремих видів робіт, розрахунок коригування кількісних і якісних показників до податкової накладної, проектну документацію, відомості обліку робочого часу, рахунків-фактур, проте вказаних документів позивачем на вимогу суду не надано, у зв'язку з їх відсутністю.

Позивачем не надано ніяких інших письмових доказів на підтвердження господарської операції по факту виконання послуг механізованого прибирання та вивозу грунтових наносів з проїжджої частини вулиць м. Білої Церкви та на яких саме вулицях міста надавались послуги, окрім вищеназваних документів, які досліджено в судовому засіданні.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 №742/11/13-11з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість належить з'ясовувати, зокрема, обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції, установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.

Судам слід ураховувати, що наявність укладеного між учасниками господарської операції цивільно-правового договору або відсутність визнання такого договору недійсним або нікчемним сама собою не свідчить про реальність вчинення відповідної операції.

Про відсутність факту здійснення господарської операції можуть свідчити, зокрема, такі обставини: результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції (наприклад, відображення отримання послуг без їх фактичного надання або в разі їх надання іншою особою, ніж та, що вказана у даних податкового обліку чи первинних документах; імітація купівлі товару в особи, яка ніколи його не продавала тощо).

Окрім того, необхідно зазначити, що згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній в Постанові від 26.09.2006, правочин, який вчинено з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, водночас суперечить моральним засадам суспільства, а тому згідно з ч.1 ст. 203, ч.2 ст.215 ЦК України є нікчемним, і визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 встановлення факту нереальності вчинення господарської операції не потребує з'ясування змісту умислу учасників такої операції. Відсутність реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів за змістом пункту 44.1 Податкового кодексу України не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податку - учасників відповідної операції.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Зі змісту зазначених положень слідує, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум до податкового кредиту є факт придбання товарів (послуг) з метою їх використання в господарській діяльності.

Тому, при розгляді тверджень органу державної податкової служби про нереальний характер господарських операцій, підлягає перевірці факт здійснення такої господарської операції. Належним є той доказ, який містить інформацію, що має значення для справи.

Гіпотетично, надані позивачем докази містять інформацію, що має значення для справи, однак, у зв'язку з неможливістю встановити, що прибирання вулиць відбувалось та виконано саме ТОВ "ЄС «Європейська будівельно-фасадна компанія", такі докази не можуть бути взяті до уваги судом, що може лягти в основу винесення рішення по даній справі на користь позивача.

Статтею 1 Закону України від 16.07.1999 №996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Суд звертає увагу, що надані позивачем докази в якості підтвердження дійсності господарських операцій між позивачем та ТОВ «ЄС «Європейська будівельно-фасадна компанія», не є тими доказами які могли б дати підставу для висновків, що договір між позивачем та його контрагентом мав реальний характер і фактично був укладений та виконаний, враховуючи вище встановлені судом обставини.

Податкова накладна, що була надана суду в підтвердження господарської операції, заповнена зі всіма реквізитами, що передбачені чинним законодавством, разом з тим, як зазначалось судом, рішення про збільшення сум грошового зобов'язання з податку на додану вартість та з податку на прибуток прийняті податковим органом у зв'язку із не підтвердженням реальності здійснених господарських операцій та відсутності необхідних первинних бухгалтерських документів, а не у зв'язку із порушенням в оформленні документів.

Такі висновки суду узгоджуються з позицією Верховного суду України, викладеною в постановах від 22 вересня 2015 року у справах №810/5645/14 та №2а-2717/11/2670. Зокрема, Судовою палатою в адміністративних справах Верховного Суду України було зазначено, що податкова накладна, яка видається платником податку, що поставляє послуги, на вимогу їх отримувача, є підставою для нарахування податкового кредиту останнього лише за умови здійснення самої господарської операції.

Оскільки судом встановлено відсутність зв'язку між вчинюваною господарською операцією по виконання послуг механізованого прибирання та вивозу ґрунтових наносів з проїжджої частини вулиць м. Білої Церкви, передбачених договором та господарською діяльністю позивача, суд приходить до висновку про неправомірність формування позивачем сум податкового кредиту та валових витрат.

Доводи позивача про неправомірність оспорюваних податкових повідомлень-рішень спростовуються наведеними фактичними даними, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Експо Планбуд» в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Василенко Г.Ю.