Справа № 716/1222/17
Суддя: Сірик І. С.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 716/1222/17
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

28.11.2017 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Сірик І.С.

при секретарі Барабащук О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Боянчуцької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішень Боянчуцької сільської ради,

ВСТАНОВИВ:

До Заставнівського районного суду Чернівецької області позивач ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом про визнання незаконними та скасування рішень Боянчуцької сільської ради.

15.08.2017 року суддею винесено ухвалу про відкриття провадження усправі та призначено до попереднього судового засідання.

28.09.2017 року судом винесено ухвалу про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

28.11.2017 року представником позивача подано до суду заяву з проханням залишити даний позов без розгляду, в зв'язку з тим, що згідно норм прцесуального права даний спір між сторнами повинен вирішкватися за нормами цивільного судочинства. Крім цього просила вирішити питання про повернення сплаченого судового збору по даній справі.

Згідно з п.1 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративногосудочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюєтся на булічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльністі.

Як розяснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п.6 своєї постанови №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» (далі Постанова) при вирішенні питань, пов'язаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, судам слід ураховувати роз'яснення, викладені в пунктах 2 і 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (із змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2), а також Рішення Конституційного Суду України від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому суди мають виходити з того, що згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30 ЦК України (далі ЦК) земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Отже, суд має з'ясувати, є спір приватноправовим або публічно-правовим; чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи пов'язані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин.

Також в п. 7 Постанови Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ наголошує, що земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного кодексу України (далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю.

З даного адміністративного позову вбачається, що спірні правовідносини виникли у зв'язку із прийняттям відповідачем ОСОБА_3 сільською радою рішення "Про спори з приводу суміжного землекористування, згідно якого вільна земельна ділянка орієгтовною площею 0,006 га через яку був спір перейшла у спільну власність - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і слугуватиме як заїзд до їх земельних ділянок., а аткож прийняття рішення "Про затвердження проекту землеустрою щодовідведення земельної ділянки у власність", згідно якого надано громадянці ОСОБА_2 Іваінвін у власність земельну ділянку площею 0,1357 га за цільовим призначенням 02.01- для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель житлової та громадської забудови у с.Боянчук вул. Миру,3, а також зобов'язано здійснити державну реєстрацію права приватної власності у встановленому законодавством порядку.

За таких обставин ввадаж, що даний спір відноситься до юрисдикції цивільного судочинства, отже його не належить розгядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ст.157 ч.1 п.1 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розгнлядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ст.7 ч.1 п.4 Закону України «Про судовий збір» при залишенні заяви без розгляду сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно залишити без розгляду, і повернути позивачу сплений ним судовий збір.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.99,100,155 КАС України, суддя, суд,

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Боянчуцької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішень Боянчуцької сільської ради.

Управлінню Державної казначейської служби України в Заставнівському районі Чернівецької області повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2 сплачений ним по даній справі судовий збір в сумі 640 ( шістсот сорок) грн., згідно квитанції № 16 від 28.07.2017 року.

Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному ст.254 КАС України, але може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду в порядок і строки, визначені ст.186 КАС України.

Суддя Сірик І.С.