Справа № 521/6211/17
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 р. Справа № 521/6211/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Михайлюк О.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 18 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в місті Одесі Департаменту патрульної служби Скоцеляс Віталія Станіславовича, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в місті Одесі Департаменту патрульної служби, про скасування постанови у справі про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

21 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до інспектора 2-ї роти 4-го батальону Управління патрульної поліції у місті Одесі лейтенанта поліції Скоцеляс Віталія Станіславовича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що винесена інспектором постанова АР № 172315 від 14.04.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України на думку позивача є необґрунтованою, безпідставною та не підтвердженою належними доказами. Тобто, позивач вважає, що підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 18 травня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову АР № 172315 від 14.04.2017 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КпАП України. Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КпАП України закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На вказану постанову Управлінням патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції подано апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 18 травня 2017 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Судова колегія розглянула справу в порядку письмового провадження у зв`язку з неявкою сторін у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Вирішуючи справу суд першої інстанції виходив з того, що Управлінням патрульної служби в місті Одесі не надано суду фіксацію скоєння правопорушення, на яку інспектор Управління Скоцеляс В.С. посилається у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності. У зв`язку з чим суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача у скоєнні адміністративного правопорушення.

Колегія суддів не може погодитися із вказаними висновками суду першої інстанції, вважає їх передчасними та помилковими, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 квітня 2017 року Малиновським районним судом міста Одеси було відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора управління Патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в місті Одесі Скоцеляс В.С. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 18 травня 2017 року.

15 травня 2017 року представник управління Патрульної поліції в місті Одесі Департаменту патрульної поліції звернувся із клопотанням про залучення Управління до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідача.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18 травня 2017 року було задоволено вищевказане клопотання і до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної служби

Цього ж дня, 18 травня 2017 року, було прийнято оскаржену постанову, якою було задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 .

Колегія суддів звертає увагу на той факт, що в оскаржуваній постанові Малиновського районного суду м. Одеси зазначено про неявку відповідачів, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи. При цьому, Управління патрульної поліції у постанові визначено як відповідач, хоча було залучено судом в якості третьої особи.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.05.2017 року на електронну скриньку Малиновського районного суду м. Одеси Управлінням патрульної поліції було направлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю забезпечити явку представника у судове засідання у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні. В цьому ж клопотанні третьою особою вказувалось на необхідність надання пояснень та доказів на підтвердження вини позивача. Вказане клопотання було отримано Малиновським районним судом м. Одеси до початку судового засідання, проте не було взято до уваги судом при вирішенні справи.

Таким чином, як вбачається з журналу судового засідання від 18.05.2017 р., о 12:45:05 судом задоволено клопотання про залучення Управління патрульної поліції в якості третьої особи на боці відповідача, а вже у 12:45:45 судом було задоволено заяву позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження та прийнято оскаржувану постанову про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Тобто, залучена до участі у справі третя особа взагалі не викликалась у судове засідання, в результаті чого Управління було позбавлено можливості надати відповідні докази, пояснення та заперечення по суті заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 128 КАС України суд відкладає розгляд справи в разі неприбуття у судове засідання сторони (сторін) або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких немає відомостей, що їм вручені повістки.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувались у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції.

Колегією суддів було оглянуто відеозапис з нагрудної камери відповідача, який Управління патрульної поліції не мало можливості надати у суді першої інстанції з вищеозначених причин.

З відеозапису вбачається, що 14.04.2017 року о 19 год. 24 хв. відповідачем було виявлено автомобіль «NISSAN QASHQAI», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який здійснюючи поворот ліворуч перетинув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, чим порушив Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, а саме: вимоги пункту 8.5 ПДР.

Відповідно до горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 ПДР України, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху та складається з двох паралельних суцільних ліній шириною 10 см кожна і відстанню між лініями 10 см. За допомогою такої розмітки збільшують боковий інтервал під час зустрічного роз`їзду транспортних засобів, які рухаються по смугах, розташованих біля поздовжньої дороги. Перетинати подвійні суцільні лінії забороняється як для виконання обгону, так і для виконання повороту ліворуч або розвороту.

Частиною 1 статті 222 КпАП України встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься ч. 1 ст. 122 КпАП України.

ОСОБА_1 скористався своїм правом заявити клопотання про перенесення розгляду справи та про надання юридичної допомоги. Ці клопотання були розглянуті інспектором та залучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Позивач у позові посилається на положення ст. 33 КпАП України, відповідно до якої при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Проте позивачем не враховано, що це не стосується випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідачем також було розглянуто клопотання ОСОБА_1 про залучення захисника. Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери інспектора Скоцеляс В.С., позивачу було надано час з 19:25 год. по 20:55 год. на отримання юридичної допомоги, проте ОСОБА_1 наданою йому можливістю не скористався та будь-якими способами намагався затягнути розгляд адміністративної справи.

Твердження позивача про те, що відповідачем не було наведено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ним правопорушення, не відповідають дійсності та повністю спростовуються відеозаписом з нагрудної камери (DSJX3O1269_BH1400) інспектора Скоцеляс В.С.

За результатами розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення інспектор патрульної поліції 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в місті Одесі Департаменту патрульної поліції Скоцеляс В.С. керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КпАП України, прийняв постанову у справі, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень на підставі ч. 1 ст. 122 КпАП України. Негайно, після закінчення розгляду справи інспектор відповідно до вимог ст. 285 КпАП України оголосив винесену постанову та вручив її під розписку позивачеві.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова інспектора про порушення ОСОБА_1 ПДР України є законною, а дії відповідача щодо застосування стягнення знаходяться в межах його повноважень та відповідають санкції застосованої статті.

Отже, колегія суддів вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП України.

Проте, при вирішенні справи судом першої інстанції було зазначено про те, що відповідачем не доведено факт порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови. При цьому, відповідно до вищевказаних вимог законодавства, судом взагалі не було зазначено яким доказами позивача вказані факти спростовуються, а також не зазначено причин залишення без уваги клопотання про відкладення розгляду справи.

Колегія суддів також звертає увагу на той факт, що судом першої інстанції було закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, хоча позивачем таких позовних вимог взагалі заявлено не було.

Згідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов`язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Відповідач свою позицію суду доказав та обґрунтував повністю.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та, крім того, судом порушено норми процесуального і матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ухвалене судове рішення на підставі вимог ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 202; 205; 207; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції,
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції задовольнити, постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 18 травня 2017 року скасувати, ухвалити у справі № 521/6211/17 нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п`ять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В.Джабурія
Суддя: Н.В.Вербицька
Суддя: А.В.Крусян