Справа № 2а-23/2010
Суддя: Литовка М. І.
Дата ухвалення: 2010-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-А-23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2010 року.

Шосткинський міськрайонний суд, Сумської області у складі:

головуючого судді Литовки М.І.

при секретарі ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шостка цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до УДАІ ГУМВС України в Сумській області, інспектора ДПС ВДАІ м. Шостка ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що 3.08.2009 року в 11-00 годин на автомобілі «ВАЗ-2107» він рухався по вул. К. Маркса в сторону міста і проїхавши перехрестя вулиць ОСОБА_4 та Луначарського, перед яким знаходився дорожній знак 3.34 «Зупинка заборонена», зупинився навпроти буд. № 29 по вул. К. Маркса.

Після цього до позивача підійшов інспектор ДПС ОСОБА_3, повідомив, що він скоїв адміністративне правопорушення і склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП.

На підставі якого була винесена постанова від 03.08.2009 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 330 грн.

Позивач вважає дану постанову безпідставною оскільки вона не відповідає фактичним обставинам справи і обстановці, що сталася на дорозі. Правил дорожнього руху він не порушував, оскільки дія дорожнього знаку «Зупинка заборонена» - від місця встановлення до найближчого перехрестя, а він зупинився за перехрестям, а також не визначено дорожнім знаком посадковий майданчик для зупинки маршрутних транспортних засобів, тому просив її скасувати як незаконну.

В судовому засіданні позивач позов підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов визнав частково і суду пояснив, що дійсно з боку позивача не було порушено вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», поскільки зона дії знаку розповсюджувалась лише до перехрестя вул. ОСОБА_4 з вул. Луначарського, однак зупинив свій автомобіль на посадовому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, який на той час не був обладнаний відповідними дорожніми знаками чи дорожньою розміткою.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав і вважав, що він цілком обґрунтовано притягнув до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, поскільки той в порушення діючих Правил Дорожнього Руху України зупинив свій автомобіль на посадовому майданчику для маршрутного транспорту.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази і матеріали постанови та протоколу про адміністративне правопорушення, дійшов до наступного.

Згідно ст. ст. 6, 55 Конституції України, органи державної влади здійснюють свої повноваження виключно у межах Конституції та законів України, кожному громадянину України гарантується право на оскарження в суді рішень чи дій органів державної влади, місцевого самоврядування, їх службових чи посадових осіб.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб від порушень з боку органів державної влади, місцевого самоврядування їх службових чи посадових осіб, інших суб'єктів владних повноважень при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Відповідно ст. ст. 11, 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і е доведеності перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини по справ на які вона посилається та підтвердити їх доказами. В адміністративних справах про протиправність рішень чи дій суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він не визнає позов.

Згідно з ст. ст. 288, 289 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями встановленими цим Кодексом.

Судом встановлено, що постановою інспектора ДПС ВДАІ м. Шостка ОСОБА_3 від 03.08.2009 року ВМ № 007387, відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_2, притягнуто до адміністративної відповідальності та на останнього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 330 грн., за те, що він 03.08.2009 року біля 11-10 год. в м. Шостка на вул. ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1, порушив вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» і зупинився на посадковому майданчику для зупинки транспортних засобів (а. с. 5).

Покази ОСОБА_2 в частині того, що він не порушував ПДР України підтверджені його поясненнями у самому протоколі про адміністративне правопорушення ( а. с. 6).

Оглядом ксерокопії зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та постанови про накладення на нього адміністративного стягнення встановлено, що у них відсутня вказівка про саме місце розташування знаку 3.34 «Зупинка заборонена». Крім того не зазначені відомості про наявність чи відсутність облаштування посадового майданчика відповідними дорожніми знаками чи дорожньою розміткою.

Таким чином в постанові про накладення адміністративного стягнення, висновок про вину ОСОБА_2 зроблений тільки на підставі внесених у протокол відомостей інспектора Артеменка П.В. про порушення ним правил зупинки транспортного засобу, без зазначення інших доказів, щодо дорожньої обстановки, тощо.

Пункт 24 Постанови Пленуму Верховного суду України, від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами законодавства у справах проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту" вказує на те, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам ст. ст. 283 та 284 КУпАП.

Так, в ній повинні бути вказані докази, на основі яких винесено рішення, проведений їх аналіз та повинно бути вказано на підставі яких доказів посадова особа робить висновок про вину особи, які докази вона відкидає. Так зокрема, коли особа спростовує свою вину, її вина визнається тільки на підставі інших доказів у їх сукупності.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, будь які докази крім вказівки інспектора про порушення ОСОБА_2 правил зупинки транспортного засобу, відсутні та її не можливо вважати законною.

Крім того, відповідно до п. 8.1. ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Також судом встановлено і ніким не заперечувалось, що на час складання інспектором постанови та протоколу про адміністративне правопорушення, посадковий майданчик для зупинки маршрутних транспортних засобів де зупинив свій транспортний засіб позивач взагалі не був обладнаний дорожнім знаком 5.41 "Місце зупинки автобуса", чи відповідною дорожньою розміткою.

Сам дорожній знак 3.34 «Зупинка заборонена», встановлений перед перехрестям вул. « ОСОБА_6 та вул. Луначарського, а позивач зупинився після перехрестя цих вулиць, тобто поза межами дії знаку і відповідно вимоги п. 8.4.в. ПДР України не порушив.

В сипу цього, суд надає перевагу показам позивача та наданим ним доказам та вважає, що за таких умов його позов підлягає задоволенню, дії відповідачів підлягають визнанню неправомірними, постанова інспектора підлягає визнанню протиправною разом з її скасуванням та закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 6, 55 Конституції України, ст. ст. 122 ч.1, 247 п. 1, 284 КУпАП, ст. ст. 1, 2, 6, 7, 11, 71, 18, 159-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Дії Управління ДАІ ГУ УМВС України в Сумській області, в особі Інспектора ДПС відділення ДАІ по обслуговуванню м. Шостки та Шосткинського району та ATI УДАІ ГУ МВС України в Сумській області молодшого сержанта міліції ОСОБА_3, по притягненню до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - визнати неправомірними.

Постанову Інспектора ДПС відділення ДАІ по обслуговуванню м. Шостки та Шосткинського району та ATI УДАІ ГУ МВС України в Сумській області молодшого сержанта міліції ОСОБА_3 серії ВМ № 007387, від 03 серпня 2009 року, про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 330 гривень - визнати протиправною і скасувати.

Провадження в адміністративній справі за протоколом серії ВМ № 007391, від 03 серпня 2009 року, про порушення ОСОБА_2 ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з державного бюджету на користь ОСОБА_2 - 3,40 грн. судових витрат.

Постанова може бути оскарженою в Харьківський апеляційний адміністративний суд, через Шосткинський міськрайсуд, шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів дня складання постанови у повному обсязі, поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, в порядку визначеному ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву не було подано. Якщо було подано заяву, а апеляційна скарга не була подана у строк встановлений законом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі оскарження постанови, якщо вона не була скасованою, вона набирає законної піст перегляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови виготовлено 06 травня 2010 року.

Суддя Шосткинського

міськрайонного суду ОСОБА_6