Справа № 265/6193/17
Суддя: Щербіна А. В.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/6193/17
Провадження №2-а/265/277/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Щербіна А.В., при секретарі судового засідання Себко Г.Л., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2017 року позивач ОСОБА_1, в особі його представника - адвоката Санамян О.О., звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовом до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя (надалі - Управління ПФУ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

В обгрунтування позову зокрема зазначив, що він є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням НОМЕР_6 від 21.09.2011 р., а також внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується № від 30.04.2015р. Його було взято на облік до Управління ПФУ. Деякий час пенсія йому виплачувалась, однак, з весни 2016 р. пенсію, яка є єдиним джерелом існування для нього, він не отримує.

У зв'язку із такими обставинами, його представником, 22.05.2017 р. було направлено адвокатський запит на адресу УПФУ в Іллічівському району м.Маріуполя Донецької області із проханням повідомити, чи перебуває Позивач на обліку, а у разі, якщо перебуває, повідомити причини невиплати пенсії ОСОБА_1

В червні 2017 р. його представником було отримано листа від 06.06.2017 р. №5717/02, в якому Відповідач повідомив, що ОСОБА_1 звернувся до Управління 06.05.2015р. із заявою про взяття його на облік, як внутрішньо переміщену особу. Управлінням було здійснено доплату за період з 01.09.2014 р. по 30.06.2015 р. в сумі 19 065,18грн., яка була нарахована основними відомостями в плановий період липня 2015р. на поштове відділення 87513. Подальше нарахування пенсії також провадилось на поштове відділення 87513. З 01.04.2016р. виплату пенсії припинено, у зв'язку з тривалою неоплатою, згідно пп.4 п.1 ст.49 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне страхування» (надалі - Закон №1058-IV).

Вказував, що Законом №1058-IV порядок припинення виплати пенсії не встановлений, а йому відомо, що виплата пенсії припиняється ПФУ у зв'язку із не підтвердженням адреси проживання пенсіонера або у разі скасування довідки.

З огляду на вищевикладене, вважав, дії Відповідача що до припинення виплати пенсії незаконними, противоправними та такими, що порушують його конституційні права.

Також зазначав, що про порушення своїх прав він дізнався в день отримання листа на адвокатський запит, а саме в червні 2017 р., у зв'язку із чим, строк на звернення до суду не пропущений. Крім того, Відповідач належним чином не повідомив його про прийняте рішення щодо зупинення виплати пенсії, тобто відповідне рішення було прийнято в односторонньому порядку, що є порушенням інтересів пенсіонера.

Посилаючись, зокрема на ст.ст. 2, 6, 8, 9, 99 КАС України, ст.ст. 8, 19, 24, 49 Конституції України, Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», рішення Конституційного Суду України №25-рп/2009 від 07.10.2009 року, Конвенцією з прав людини, просив суд: 1) визнати противоправною діяльність Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України м.Маріуполя в Донецької області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1), з 01.04.2016 р.; 2) зобов'язати Лівобережне об'єднане управління пенсійного фонду м.Маріуполя в Донецькій області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) та здійснити виплату заборгованості, починаючи з 01.04.2016 р.

Управління ПФУ подало до суду письмові заперечення проти позову, в обгрунтування яких зазначило. Частиною 3 статті 46 Конституції України передбачено, що пенсії, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму,встановленого законом. Як свідчать матеріали пенсійної справи позивача, ця конституційна норма Управлінням ПФУ не порушена.

ОСОБА_1, 06 травня 2015 року звернувся до управління Пенсійного фонду із заявою про взяття на облік як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, що підтвердив довідкою від 30.04.2015 року №, яка видана управлінням соціального захисту населення Іллічівського району Маріупольської міської ради. Виплату заборгованості за період з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2015 року в сумі 19065,18 гривень було нараховано основними відомостями в плановий період у липні 2015 року на поштове відділення 87513. Подальше нарахування пенсії також проводилось на поштове відділення 87513.

З листопада 2015 року позивач не з'являвся за отриманням пенсії, що призвело до припинення її виплати відповідно до підпункту 4 пункту 1 статті 49 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Тобто, виплата пенсії була припинена через неотриманням ОСОБА_1 призначеної пенсії протягом шести місяців підряд.

Також зазначали, що пенсія є щомісячним платежем, тому Позивач знав, або повинен був дізнатися про свої начебто порушені права з квітня/травня 2016 року. З огляду на зазначене вважали, що позовна заява ОСОБА_1 подана до суду з порушенням вимог ст.99 та ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України, тому має бути залишена без розгляду. До того ж в позовній заяві не зазначені обставини/причини поважності пропуску шестимісячного стоку для звернення в суд і позивач не просить суд поновити термін для звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав.

Для поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 необхідно звернутися до територіального управління Пенсійного фонду України з відповідною заявою. Посилаючись на викладене, просили суд відповідно до приписів статті 100 КАС України залишити позивні вимоги без розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на підставі наявних у справі доказах та без допиту свідків, експертів, спеціалістів.

Представник відповідача - адвокат Санамян О.О., що діє на підставі договору, в судове засідання також не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області (надалі - Управління ПФУ).

06 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Управління ПФУ із заявою про взяття його на облік як внутрішньо переміщену особа з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, що підтвердив довідкою від 30.04.2015 року №.

Виплату заборгованості за період з 01.09.2014 року по 30.06.2015 року в сумі 19065,18 гривень ОСОБА_1 було нараховано основними відомостями в плановий період у липні 2015 року на поштове відділення 87513. Подальше нарахування пенсії також проводилось на поштове відділення 87513.

З листопада 2015 року по березень 2016 року, позивач ОСОБА_1 перестав отримувати нараховану йому пенсію.

З квітня 2016 року, Управлінням ПФУ нарахування та виплата пенсії ОСОБА_1 були припинені на підставі пп.4 п.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п.4 ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд.

При цьому, ч.2 цієї статті передбачає, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Частина 1 ст.71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З боку позивача, суду не надано доказів на спростування твердження Управління ПФУ, що виплата пенсії ОСОБА_1 проводилось не через поштове відділення 87513 у м.Маріуполь, і він намагався отримати нараховану пенсію, але йому було відмовлено.

Не надано суду також доказів й того, що позивач звертався до Управління ПФУ із заявою про поновлення пенсії в порядку, передбаченому ч.3 ст.35 та ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до Управління ПФУ є безпідставними та необгрунтованими, оскільки позивач протягом 6 місяців підряд не отримував призначену пенсію.

При цьому, суд не приймає заперечення Управління ПФУ про те, що позовна заява ОСОБА_1 була подана до суду з порушенням вимог ст.99 та ст.100 КАС України, а тому має бути залишена без розгляду виходячи з наступного.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Куликов та інші проти України» (Заява №5114/09), ЄСПЛ у п.125 зазначив, що, як правило, перебіг шестимісячного строку розпочинається з дня винесення остаточного рішення у процесі вичерпання національних засобів правового захисту . Однак, коли з самого початку зрозуміло, що у розпорядженні заявника відсутні будь - які засоби ефективного захисту, перебіг строку починається з дати здійснення дії чи вжиття заходу, що оскаржуються, або з дня, коли заявнику стало відомо про таку дію або її вплив чи шкоду. У випадку, якщо заявник застосовує існуючий засіб правового захисту і лише згодом дізнається про обставин и, які обумовлюють його неефективність, у цілях пункту 1 статті 35 виправданим може бути відлік строку з дати, коли заявник вперше дізнався або міг дізнатися про такі обставини (див. рішення у справі «Варнава та інші проти Туреччини» (Varnava and Others v. Turkey) [ВП], заяв и No 16064/90, 16065/90, 16066/90, 16068/90, 16069/90, 16070/90, 16071/90, 16072/90 і 16073/90, пункт 157, ЄСПЛ , 2009 рік , з наступними посиланнями ).

Пункт 12 ч.2 ст.64 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що виконавча дирекція Пенсійного фонду, територіальним органом якої є Управління ПФУ, зобов'язана попереджати пенсіонера в письмовій формі за місяць до закінчення строку, на який призначена пенсія, про дату та підстави припинення її виплати.

Доказів того, що ОСОБА_1 був письмово попереджений про дату та підстави припинення виплати пенсії, суду з боку Управління ПФУ не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 була подана до суду без порушення строку, передбаченого ст.99 КАС України.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.8-11, 17, 18, 69, 71, 72, 99, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

2. Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ця постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

3. Ця постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення постанови, а учасниками процесу, що не були присутні при проголошенні, - протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови. У разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини цієї постанови, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови складеної у повному обсязі.

Суддя А.В. Щербіна