Справа № 569/13347/17
Суддя: Першко О.О.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Першко О.О.

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Павлюка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Рівному Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в м. Рівному Департаменту патрульної поліції, в якому просить постанову інспектора 4 роти батальйону УПП в м. Рівному ДПП лейтенанта поліції Кошкіна О.А. від 24 серпня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.2 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 520 гривень скасувати і закрити провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позовну заяву мотивує тим, що постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки транспортним засобом він не керував, відтак в його діях відсутні інкриміновані йому правопорушення. Крім того, права, передбачені ст.268 КУпАП, йому роз'яснені не були, через що він був позбавлений законних прав, а саме: подавати докази; заявляти клопотання; користуватися юридичною допомогою.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві. Вказав, що транспортним засобом він не керував, так як мотоцикл перебував в технічно несправному стані. Посвідчення водія при собі не мав та був без мотошолома.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити з підстав наведених в позовній заяві. Окрім того, вказав, що працівники поліції вчиняли щодо позивача дії фізичного та психологічного насильства, внаслідок чого він був в стресовому стані. Позивач помилково вважав, що ведення транспортного засобу в руках це також вважається його керуванням, тому визнавав вину у вчиненому правопорушенні, що не відповідало дійсності. Транспортним засобом позивач не керував, так як він перебував в технічно несправному стані. Належних доказів вчинення позивачем інкримінованих йому правопорушень відповідач не надав.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що 23 серпня 2017 року під час патрулювання працівниками патрульної поліції був виявлений позивач, який керував транспортним засобом без мотошолома та права керування даним транспортним засобом. Під час розгляду справи позивач не заперечував свою вину у вчинених адміністративних правопорушеннях, підтверджував, що керував мотоциклом.

Свідок ОСОБА_5, який є товаришем позивача, в судовому засіданні показав, що 23 серпня 2017 року йому передзвонив позивач та попросив його приїхати в Гощанський райвідділ поліції для того, щоб забрати його мотоцикл, на що він погодився. Приїхавши в смт. Гощу Рівненської області він під розписку забрав мотоцикл позивача. Після чого вони поїхали з відділення поліції, однак по дорозі мотоцикл зламався, і вони з позивачем вирішили, щоб не вести мотоцикл в руках залишити його на автозаправці. Залишивши позивача з мотоциклом він пішов вперед до автозаправки, щоб домовитися там про стоянку транспортного засобу, однак не дійшовши до автозаправки він побачив, що до позивача під'їхали працівники поліції і повернувся.

Свідок ОСОБА_6, який є товаришем позивача, в судовому засіданні показав, що 24 серпня 2017 року до нього прийшов позивач та попросив привезти його технічно несправний мотоцикл із автозаправки, на що він погодився, поїхав і забрав його транспортний засіб.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними.

Встановлено, що 24 серпня 2017 року інспектором 4 роти батальйону Управління патрульної поліції у місті Рівному Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Кошкіним О.А. винесено постанову серії АР №685369 у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1

З постанови вбачається, що 23 серпня 2017 року о 23 год. 45 хв. на перехресті А/Д М-06 «Київ-Чоп» (257 км) та вул. Шевченко м. Гоща ОСОБА_1 керував транспортним засобом та не був в застебнутому мотошоломі та не мав посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1 а) та 2.3. г) ПДР України.

Враховуючи, що водій транспортного засобу скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст. 121, ч.2 ст.126 КУпАП, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього стягнення, за сукупністю правопорушень, у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Відповідно до п. 2.3. г) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Згідно ч.5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.1. а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач, не заперечуючи факту відсутності у нього права керування транспортним засобом та знаходження без мотошолома, посилається на відсутність доказів про те, що він керував транспортним засобом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно рапорту поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Рівному Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Костюк В.Ю., який доданий до оскаржуваної постанови, встановлено, що під час патрулювання в складі екіпажу №110 ст. сержантом Костюк В.Ю. та лейтенантом Кошкіним О.А. на 297 км А/Д Київ-Чоп М-06, а саме виїзд з смт. Гоща вул. Шевченка, було помічено мотоцикл, водій якого рухався без мотошолома та при виїзді на А/Д Київ-Чоп помітивши патрульний автомобіль різко зупинився та почав вести мотоцикл в руках. Було прийнято рішення зупинити даного водія, в ході спілкування було встановлено, що водій не має права керування таким транспортних засобом, а також не мав при собі реєстраційного документа на даний транспортний засіб. Водієм виявився ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. На ОСОБА_1 було складено постанову за ч.2 ст. 126 та ч.5 ст. 121 КУПАП, об'єднано згідно ч.2 ст. 36 КУпАП.

Із наданого представником відповідача в судове засідання та долученого до матеріалів справи диску відеофіксації нагрудною відеокамерою патрульного поліцейського, який був оглянутий в судовому засіданні, слідує, що ОСОБА_1 під час виявлення порушення не заперечував, що він керував транспортним засобом, зокрема вказав, що перебуваючи за кермом мотоцикла з'їхав ним з підвищення. ОСОБА_5 на відеозаписі також не заперечував той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Відповідно до ст. 66 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд не бере до уваги пояснення позивача та показання свідка ОСОБА_5, товариша позивача, про те, що транспортним засобом ОСОБА_1 не керував, так як вони направлені на уникнення відповідальності позивача за вчинені адміністративні правопорушення, такі показання об'єктивно іншими доказами не підтверджені та спростовуються доказами поданими зі сторони відповідача, які у сукупності узгоджуються між собою.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП посадовою особою відповідача було з'ясовано, що позивачем було скоєно адміністративні правопорушення за ч.5 ст. 121 та ч.2 ст. 126 КУпАП. Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладено за сукупністю правопорушень, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП. Частина друга ст.258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до Національної поліції. Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. ч.5 ст. 121 та ч.2 ст. 126 КУпАП).

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст.222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч.3 ст.122 КУпАП.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі за ч.5 ст. 121 та ч.2 ст. 126 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме фіксація адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що стягнення посадовою особою відповідача застосовано без порушень, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням норм чинного законодавства, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративних правопорушень та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч.5 ст. 121 та ч.2 ст. 126 КУпАП підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.11, 17, 18, 71, 94, 160-163, 171-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Рівному Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови суду складено 27 листопада 2017 року.

Суддя О.О. Першко