Справа № 826/23952/15
Суддя: Кузьмишина О.М.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Кузьмишина О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінк! Маккенн Еріксон» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сінк! Маккенн Еріксон» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, у якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 29.05.2015 року № та від 29.05.2015 року №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 серпня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та прийняти рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві проведено позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю ««Сінк! Маккенн Еріксон» з питань дотримання вимог податкового законодавства України при взаємовідносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «Протекшн ЛТД», товариством з обмеженою відповідальністю «Аркона Лідер», товариством з обмеженою відповідальністю «Тріумф+» за 2014 рік.

Перевіркою встановлено порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Сінк! Маккенн Еріксон» пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 384767,00 грн. та пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 346 290,00 грн.

За наслідками перевірки Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві складено акт від 18.05.2015 №207/22-07/34620701 та прийнято податкові повідомлення-рішення:

від 29.05.2015 №, яким позивачеві визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 480 959,00 грн. у тому числі: 384 767,00 грн. - основний платіж, 96 192,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції;

від 29.05.2015 №, яким позивачеві визначено грошове зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 432 863,00 грн., у тому числі 346 290,00 грн. - основний платіж, 86 573,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сінк! Маккенн Еріксон» не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями, звернулось до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції вказав, що висновок податкового органу щодо порушення позивачем норм Податкового кодексу України є необґрунтованим та таким, що не відповідає чинному законодавству, а винесені податкові повідомлення-рішення від 29.05.2015 року № та від 29.05.2015 року № є неправомірними.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, серед іншого, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

У відповідності до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу.

В силу п.201.10 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У відповідності до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (№996-ХІV), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV).

Проаналізувавши податкове законодавство вбачається, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наступних умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної, яка має усі обов'язкові реквізити.

Висновки акта перевірки Державної податкової інспекції у Шевченківському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 18.05.2015 №207/22-07/34620701 щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблено з огляду на відсутність факту реальності господарських операцій між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Протекшн ЛТД».

В акті перевірки зазначено, що ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві отримало постанову СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 20.10.2014 про призначення перевірки ТОВ «СІНК! Маккенн Еріксон», згідно з якою встановлено, що 23.09.2014 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000232 щодо осіб, які створили (придбали) суб'єкти фінансово-господарської діяльності (юридичні особи) ТОВ «Протекшн ЛТД», ТОВ «Аркона Лідер», ТОВ «Тріумф+» без мети здійснення фінансово-господарської діяльності, з метою прикриття незаконної діяльності.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Протекшн ЛТД», ТОВ «Аркона Лідер», ТОВ «Тріумф+» зареєстрували підприємства без наміру здійснення фінансово-господарської діяльності, з метою прикриття незаконної діяльності з надання податкової вигоди іншим суб'єктам підприємницької діяльності, шляхом безпідставного формування податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат таких суб'єктів, використовуючи реквізити ТОВ «Протекшн ЛТД», ТОВ «Аркона Лідер», ТОВ «Тріумф+».

В додаток до постанови надано заяву від 15.09.2014 гр. ОСОБА_3, де зазначено, що гр. ОСОБА_3 повідомив, що не реєстрував ТОВ «Протекшн ЛТД» з наміром займатись підприємницькою діяльністю - його документи і дані були використані невідомими особами для реєстрації підприємства. На вищевказаних підприємствах він ніколи не працював і не вів фінансово-господарської діяльності, не підписував жодних документів, що стосуються ведення його фінансово-господарської діяльності, не отримував прибутків, доходів чи будь-яких інших винагород. Також гр. ОСОБА_3 додав, що у зв'язку з тим, що всі установчі, фінансово-господарські документи, документи бухгалтерського і податкового обліку ТОВ «Протекшн ЛТД» видані і підписані невідомими особами від його імені, то просить вважати їх недійсними з моменту видачі та реєстрації.

Верховний Суд України у своїй постанові від 05.03.2012 року (справа № 21-421а11) висловив правову позицію (що неодноразово була викладена судом в постановах від 01.12.2015 у справі № 21-1661а15, від 02.12.2015 у справі № 21-3849а15), відповідно до якої податкові накладні, що стали підставою для формування податкового кредиту, у випадку їх заповнення неуповноваженими особами не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

На вказані твердження представником податкового органу було звернуто увагу колегії суддів в суді апеляційної інстанції.

Представником податкового органу в суді апеляційної інстанції наголошено, що фінансово-господарська діяльність ТОВ «Протекшн ЛТД» здійснювалась поза межами правового поля без мети досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Крім того, представником податкового органу звернуто увагу суду апеляційної інстанції на договір №15/07-14 від 15.07.2014 року, а саме: у реквізитах ТОВ «Протекшн ЛТД» значиться номер рахунку підприємства, відкритого в ПАТ «Банк Велес» за №89, який був відкритий згідно відомостей банківської установи лише 23.07.2014 року, в той час як договір було підписано 15.07.2014 року.

Належних обґрунтувань чи доказів на спростування вищезазначених тверджень апелянта, представником позивача в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції надано не було.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У даній справі, суд дійшов висновку, що рішення податкового органу є обґрунтованим, винесеним на підставі належних доказів та у спосіб встановлений законом.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, аналізуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку про те, що в господарських операціях із ТОВ «Сінк! Маккенн Еріксон» від імені контрагента на стороні Постачальника діяла особа, яка фактично є підставною особою і яка не мала повноважень на здійснення цих операцій та підписанні документів бухгалтерської та податкової звітності.

За наведених обставин та правових норм, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 серпня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінк! Маккенн Еріксон» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.05.2015 року № та від 29.05.2015 року № відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест

Повний текст постанова виготовлено 30.11.2017 року.