Справа № 361/2287/17
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/2287/17 Головуючий у 1-й інстанції: Селезньова Т.В. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

27 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Земляної Г.В. Лічевецького І.О. Кондратенко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просив: - скасувати постанову відповідача № 1084/101000014/2016 від 16.03.2017р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8 500 грн.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач - ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно службової записки заступника начальника митного посту «Північний» ОСОБА_6 щодо відсутності в ЄАІС ДФС інформації про вивезення транспортних засобів за межі митної території України, (п. 34) - 19.09.2016р. ОСОБА_5 через пункт пропуску «Виступовичі-Нова Рудня» митного поста «Північний» Житомирської митниці ДФС в митному режимі «транзит» на митну територію України був ввезений транспортний засіб «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, і вказаний транспортний засіб не вивезений за межі митної території України, не доставлений до митного органу, тим самим перевищено більше, ніж на десять діб встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк доставки вказаного транспортного засобу до митного органу призначення.

19 вересня 2016 року ОСОБА_5 через пункт пропуску «Виступовичі-Нова Рудня» митного поста «Північний» Житомирської митниці ДФС ввіз на митну територію України вказаний транспортний засіб з метою транзиту (особисте використання).

На підставі вказаної службової записки, Житомирською митницею на адресу Київської митниці було направлено лист з проханням опитати ОСОБА_5 про причини невивезення вказаного транспортного засобу.

12 жовтня 2016 року на адресу позивача було направлено повідомлення про виклик до Київської митниці, тобто за місцем проживання, на 21 жовтня 2016 року.

Позивач до Київської митниці не з'явився, пояснень та документів не надав.

Після отримання відповіді Київської митниці, 28.12.2016р. Житомирською митницею відносно ОСОБА_5 було складено протокол про порушення митних правил № 1084/101000014/2016, за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України. У протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться 14 лютого 2017 року о 10 годині 00 хвилин, вказана адреса розгляду справи у приміщенні Управління боротьби з митними правопорушеннями Житомирської митниці ДФС.

07 лютого 2017 року позивач направив листа на адресу Житомирської митниці ДФС, в якому просив перенести розгляд справи, оскільки бажає прийняти участь у розгляді справи та скористатись правами, визначеними ст. 498 Митного кодексу України; повідомив про причину неявки - що знаходиться на лікуванні (у зв'язку з хворобою).

Розгляд справи Житомирською митницею було відкладено за клопотанням позивача на 16 березня 2017 року.

09 березня 2017 року позивач направив до Житомирської митниці лист, в якому повідомив про бажання прийняти участь у розгляді справи про порушення митних правил та скористатись правами, визначеними ст. 498 Митного кодексу України та просив перенести розгляд справи на іншу дату, у зв'язку з неможливістю прибути в строк, вказаний у листі.

13 березня 2017 року даний лист надійшов на адресу Житомирської митниці ДФС. В листі відсутні посилання на поважні причини неявки, до листа не долучено будь-яких доказів на підтвердження наявності у позивача поважних причин, не долучено будь-яких документів, не надано пояснень по суті правопорушення за яке ОСОБА_5 притягується до адміністративної відповідальності.

16 березня 2017 року в Житомирській митниці Державної фіскальної служби України відбувся розгляд справи про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, прийнято постанову № 1084/101000014/2016 від 16 березня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного Кодексу України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8 500 грн.

Не погоджуючись з прийнятою постановою відповідача, вважаючи її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 381 Митного кодексу України, громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Частиною 1 ст. 90 Митного кодексу України визначено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 93 Митного кодексу України, товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Строки транзитних перевезень встановлюються ст. 95 Митного кодексу України, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення (ч. 1 ст. 102 Митного кодексу України).

В силу ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 вересня 2016 року ОСОБА_5 через пункт пропуску «Виступовичі-Нова Рудня» митного посту «Північний» Житомирської митниці ДФС в митному режимі «транзит» на митну територію України ввезено транспортний засіб «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1 та в строк, передбачений ст. 95 Митного кодексу України, вказаний транспортний засіб не був доставлений в орган доходів і зборів призначення, та перевищення такого строку становить більше ніж десять діб, що відповідно до ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України є підставою для накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_5 зазначає про порушення процедури притягнення його до адміністративної відповідальності посадовими особами Житомирської митниці ДФС при винесенні оскаржуваної постанови в частині розгляду справи про порушення митних правил за його відсутності.

При цьому, апелянт жодним чином не зазначає про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Згідно зі ст. 526 Митного кодексу України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Таким чином, справа про порушення митних правил підлягає розгляду в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, проте у випадку своєчасного її сповіщення про місце і час розгляду справи може бути розглянута за її відсутності, за умови відсутності клопотання про перенесення такого розгляду, а тому відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та/або її представника не є безумовною підставою для відкладення розгляду такої справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 був своєчасно повідомлений про місце і час розгляду справи про притягнення його до відповідальності за порушення митних правил, проте у визначений час на розгляд справи про порушення митних правил не з'явився.

В той же час, 07 лютого 2017 року та 09 березня 2017 року позивачем були направлені на адресу Житомирської митниці ДФС повідомлення про неможливість участі у розгляді справи про порушення митних правил № 1084/101000014/2016 з проханням не розглядати справу без його участі та перенести її розгляд, у зв'язку з перебуванням на лікуванні.

Відповідно до ст. 498 Митного кодексу України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Таким чином, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил зобов'язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами.

Колегія суддів зазначає, що сам лише факт подання клопотання про перенесення розгляду справи за відсутності підтвердження відповідних обставин, що унеможливлюють участь особи у розгляді справи про порушення митних правил не тягне за собою автоматичне перенесення такого розгляду та не унеможливлює розгляд відповідної справи за відсутності особи, що притягується до відповідальності.

Жодних доказів наявності відповідних обставин, якими ОСОБА_5 обґрунтовував неможливість його присутності під час розгляду справи про порушення митних правил, зокрема листка непрацездатності про перебування його на лікуванні станом на 07 лютого 2017 року та 09 березня 2017 року як до Житомирської митниці ДФС, так і до суду надано не було.

Вищезазначене свідчить, що позивач, всупереч ст. 498 Митного кодексу України, недобросовісно користувався належними йому процесуальними правами, намагаючись відтермінувати розгляд справи про порушення митних правил Житомирською митницею ДФС без надання обґрунтованих підтверджень щодо неможливості особистої участі в розгляді справи та необхідності перенесення такого розгляду для доведення своєї правової позиції.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Таким чином, враховуючи встановлене відповідачем порушення ОСОБА_5 митних правил в частині перевищення, встановленого ст. 95 Митного кодексу України строку доставки транспортного засобу, який ввезений в митному режимі «транзит», більше ніж на десять діб, приймаючи до уваги відсутність пояснень позивача щодо причин пропуску такого строку, з огляду на своєчасне його сповіщення про час та місце розгляду справи про порушення митних правил та відсутності документального підтвердження заявлених обґрунтувань неможливості присутності під час розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку про правомірність розгляду справи за відсутності позивача та притягнення його до відповідальності за порушення ним митних правил шляхом накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у відповідності до ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, згідно постанови в справі про порушення митних правил № 1084/101000014/2016 від 16.03.2017р.

В той же час, подальше відкладення розгляду справи про порушення позивачем митних правил могло призвести до порушення митним органом законодавчо визначених строків для притягнення ОСОБА_5 до відповідальності за вчинене правопорушення.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність передбачених законодавством підстав для скасування постанови в справі про порушення митних правил № 1084/101000014/2016 від 16.03.2017р., оскільки дана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено на позивача внаслідок порушення ним митних правил, в межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та, приймаючи оскаржувану постанову, відповідач діяв обґрунтовано, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_5 та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Судді Вівдиченко Т.Р. Земляна Г.В. Лічевецький І.О.
Повний текст ухвали виготовлено 30.11.2017 року