Справа № 310/7734/17
Суддя: Дубровська Н. М.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/7734/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 листопада 2017 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Дубровської Н.М., при секретарі Гоноболіній О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України в особі Бердянського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області про визнання бездіяльності (дій) неправомірними та зобов'язання вчинити дії, стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Бердянського об'єднаного УПФ України в Запорізькій області, третя особа управління соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити дії. Позовна заява обґрунтована тим, що вона отримує пенсії за віком. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», вона є внутрішньо переміщеною особою, про що свідчать відповідні довідки. Підтвердженням наведеного є довідка переселенця за № від 29 грудня 2014 року., яку було скасовано рішенням Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області №156 від 22 лютого 2017 року, а 12 липня 2017 року на підставі заяви від 12 липня 2017 року видано нову довідку за № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Таким чином, починаючи з 2014 року вона перебуває на обліку у Бердянському об'єднаному УПФ України в Запорізькій області. З березня 2017 року відповідач зупинив виплату належної їй пенсії. Інформації щодо причин припинення виплати пенсії не надходило. 10 жовтня 2017 року вона самостійно звернулася до відповідача із заявою про обґрунтування причин невиплати пенсії, на що отримала відповідь від 18 жовтня 2017 року.

Вважає, що відповідач грубо порушив охоронювані Конституцією та законами України права на отримання пенсії, тим самим позбавивши єдиного джерела для існування. Статтею 49 ЗУ «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» визначено підстави для припинення виплати пенсії. Проте жодної з вказаної у цій статті підстав для припинення виплати пенсії на сьогодні не існує. Посилаючись також на практику Європейського Суду у справах «Пічкур проти України», яке є джерелом права і обов'язкові для України, просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії з 01 березня 2017 року по 01 вересня 2017 року зобов'язати відповідача поновити нарахування та виплату пенсії, та виплатити заборгованість за період з 01 березня 2017 року по 01 вересня 2017 року.

Позивач та його представник у судове засідання не з'явились, 21 листопада 2017 року до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи без їх участі та задоволення позовних вимог у повному обсязі. (а.с.31)

Представник відповідача в письмових запереченнях та в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. В обґрунтування заперечень вказав на те, що ОСОБА_1 дійсно перебуває на обліку в Бердянському об'єднаному управління ПФУ в Запорізькій області з грудня 2014 року як внутрішньо переміщена особа, згідно зі ст. 1 ЗУ "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі - Закон № 1706-VII). Виплату пенсії здійснено позивачу по лютий 2017 року включно. 24 лютого 2017 року до управління ПФУ надійшов лист №2666 від 23 лютого 2017 року про надання інформації про прийняття рішення №156 від 22 лютого 2017 року про скасування довідок на основі інформації щодо перетинання державного кордону України, отриманої від Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України від 21 грудня 2016 р. №0.64-28225/0/15-16., згідно п.3 ч.1 ст.12 Закону. За цією інформацією позивач 06 вересня 2016 року перетнула державний кордон України. Питання соціального захисту внутрішньо переміщених осіб регламентується Законом № 1706-VII, постановами Кабінету Міністрів України №509 від 01 жовтня 2014р. «Про облік внутрішньо переміщених осіб», №637 від 05 листопада 2014р. «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», №365 від 08 червня 2016р. «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». Приймаючи до уваги викладене просив у задоволенні вимог відмовити у повному обсязі.

Представник Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву за № 17171 від 15 листопада 2017 року про розгляд справи у його відсутності.(а.с.22)

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду докази у їх сукупності, суд встановив такі обставини та відповідні ним правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перемістилася з тимчасово окупованої території, а саме з м. Донецьк Будьонівського району де постійно проживала до м. Бердянськ Запорізької області.(а.с. 9).

У зв'язку з переїздом позивач взята на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, у зв'язку із чим їй була видана довідка за № від 29 грудня 2014 року.(а.с.9).

З письмової відповіді Бердянського об'єднаного УПФ України в Запорізькій області за № 314/с-4 від 18 жовтня 2017 року вбачається, що рішенням управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради №156 від 22 лютого 2017 року довідку про взяття позивача на облік внутрішньо переміщеної особи скасовано, оскільки за інформацією Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 з 06 вересня 2016 року тривалий час не знаходився на підконтрольній Україні території.(а.с.11).

З 12 липня 2017 року позивач отримала нову довідку № про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи (а.с.10) і з 01вересня 2017 року соціальну виплату поновлено, що знайшло підтвердження і при викладенні позовних вимог.

Так судом встановлено, що виплата пенсії була зупинена у зв'язку із скасуванням довідки внутрішньо переміщеної особи відповідно до п. 3 ч.1 ст. 12 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Дане рішення приймалось на підставі інформації про його тривалу відсутність (понад 60 днів) за місцем проживання. Повторне призначення соціальних виплат їй, відповідно до п.п. 4, п. 12, п. 18 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеної особи за місцем їх фактичного проживання, затвердженого постановою КМУ від 08.06.2016 р. № 365 можливе лише через шість місяців після такого припинення.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ст. 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 7 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Вичерпний перелік підстав для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб визначає ст. 12 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», зокрема такими є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин, дії спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканість України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчинення терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо неправдиві відомості.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа зобов'язана повідомляти про зміну місця проживання структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за новим місцем проживання протягом 10 днів з дня прибуття до нового місця проживання. У разі добровільного повернення до покинутого постійного місця проживання внутрішньо переміщена особа зобов'язана повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем отримання довідки не пізніш як за три дні до дня від'їзду.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1, відсутня за місцем проживання на підконтрольній Україні території з 06 вересня 2016 року понад 60 днів.(а.с. 28,29).

Пунктом 2 постанови КМУ від 08.06.2016 року №365 встановлено, що комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворені районними, районними у мм. Києві і Севастополі державними адміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад, приймають рішення про відновлення або про відмову у відновленні соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, довідки яких недійсні на дату набрання чинності цією постановою, відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого цією постановою, за умови отримання внутрішньо переміщеною особою нової довідки відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 року №509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

Вказаною постановою від 8 червня 2016 року №365 затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування.

Згідно п. 9 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування за наявності підстав для скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, визначених ст. 12 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», що підтверджується письмовою інформацією Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Національної поліції, ДМС, Мінфіну, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, громадських об'єднань, волонтерських, благодійних організацій, інших юридичних і фізичних осіб, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам, керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення приймає рішення про скасування такої довідки.

У день прийняття рішення про скасування довідки керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення припиняє призначені структурним підрозділом з питань соціального захисту населення соціальні виплати такій особі та інформує про прийняте рішення органи, що здійснюють соціальні виплати, які припиняють соціальні виплати такій особі до прийняття остаточного рішення комісією.

В силу п.12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування соціальні виплати припиняються у разі: 1) наявності підстав, передбачених законодавством щодо умов призначення відповідного виду соціальної виплати; 2) встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї; 3) отримання рекомендацій Мінфіну щодо фактів, виявлених під час здійснення верифікації соціальних виплат; 4) скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених ст. 12 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»; 5) отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

У пункті 19 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування спори, що виникають внаслідок розгляду питань щодо поновлення або припинення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам вирішуються у судовому порядку.

Позивачем ОСОБА_1 не надано доказів оскарження рішення управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради, а також не враховано, що поновлення виплати пенсії відповідач може здійснити виключно на підставі рішення вказаної комісії.

Згідно вимог п.18 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування повторне призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі у разі їх припинення відповідно до підпункту 4 пункту 12 цього Порядку можливе лише через шість місяців після такого припинення і виконання всіх процедур, необхідних для їх призначення, передбачених законодавством.

Приймаючи до уваги викладені вище норми ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та Порядку № 365, суд приходить до висновку, що своє право на пенсійне забезпечення внутрішньо переміщена особа може реалізувати шляхом одержання у встановленому порядку довідки про взяття її на облік внутрішньо переміщеної особи. Викладеними нормами передбачено, як процедуру одержання довідки так і підстави її скасування.

Суд також приходить до висновку, що посилання позивача на статтю 49 ЗУ «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», якою визначено підстави для припинення виплати пенсії є недоцільним при вирішенні даного спору, з огляду на те, що державою на законодавчому рівні гарантовано та врегульовано питання про призначення і нарахування пенсій особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО. Так, їх права захищено ЗУ від 20 жовтня 2014 року № 1706- VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, актами Кабінету Міністрів України», іншими нормативно - правовими актами.

Отже, відповідачем не було порушено ч.1 ст. 49 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки припиняючи виплату пенсії позивачу строком на шість місяців, він керувався положеннями ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року за № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

Враховуючи, що рішенням управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради скасовано довідку про взяття позивача на облік як внутрішньо переміщеної особи і зазначене рішення не скасоване, повторне призначення пенсії можливе лише через шість місяців після такого припинення і виконання всіх процедур, необхідних для їх призначення, передбачених законодавством.

Оскільки за вказаних вище обставин виплата пенсії позивачу була припинена відповідачем з 01 березня 2017 р., виплата пенсії може бути поновлена лише через шість місяців починаючи з цієї дати.

За викладених обставин підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 158 - 163 КАС України, ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», постановою КМУ від 08.06.2016 року №365, постановою КМУ від 01.10.2014 року №509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Бердянського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області про визнання бездіяльності (дій) неправомірними та зобов'язання вчинити дії, стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Н.М.Дубровська