Справа № 804/6658/17
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2017 р. Справа № 804/6658/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Прудника С.В.
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора - приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, -
13 жовтня 2017 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до державного реєстратора - приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 (далі відповідач), в якому просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2017 р. відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
До судового засідання 22.11.2017 року прибув представник позивача.
Відповідач та треті особи до суду не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суду не повідомили, з клопотанням про перенесення розгляду справи не зверталися. Також, правом на подання письмових заперечень та пояснень не скористались.
За викладених обставин, враховуючи, що в судове засідання прибули не всі особи, що беруть участь у розгляді справи, суд не вбачає підстав для відкладання розгляду справи, та вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній доказами у письмовому провадженні за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, відповідно до частин 4, 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.
Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ІI-ДП № 065289, виданого Новомосковською районною державною адміністрацією 06.02.2003 року, ОСОБА_1 на праві приватної особистої власності належить земельна ділянка площею 4,830 га, розташованої на території Васильківської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с.8).
На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 34388317 від 22.03.2017 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності № 19566782 (а.с.9).
Також, судом встановлено, що представник позивача ОСОБА_5 звертався до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про надання матеріалів цивільної справи №2-772/2004 для ознайомлення та зняття фотокопій, та про видачу копії ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.12.2004 року у справі №2-772/2004.
Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області 26.09.2017 року представнику позивача було надано відповідь за № 01-43/67/17 на зазначену вище заяву, в яких повідомлено про те, що цивільної справи де б однією із сторін виступав ОСОБА_1 згідно алфавітних покажчиків з цивільних справ в Новомосковському міськрайонному суді Дніпропетровської області за період з 2003 року по 2017 рік не зареєстровано (а.с. 10).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2017 року витребувано від Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області: інформацію чи перебувала в провадженні суду справа №2-772/2004, чи було винесено за результатами її розгляду ухвалу від 22.12.2004 року, у тому числі за участі ОСОБА_3, із наданням підтверджуючих доказів, за їх наявності.
Листом від 09.11.2017 року за № 01-05/20/2017-вих. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області на вищезазначену ухвалу суду надано відповідь, в якій зазначено, що перевіркою алфавітних покажчиків цивільних справ Новомосковського міського суду, Новомосковського районного суду та Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за 2004 рік справа, де б учасником процесу виступав ОСОБА_3 - не зареєстрована. У справі за зазначеним номером 2-772/2004 обліковуються інші учасники процесу.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із того, що відповідно до статті 1 Закону України Про державний земельний кадастр державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.
Згідно з цією ж статтею державна реєстрація земельної ділянки це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.
Кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.
За змістом пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про Державний земельний кадастр земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера; реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників.
Відповідно до статті 9 Закону України Про державний земельний кадастр державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).
Згідно зі статтею 24 Закону України Про державний земельний кадастр державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою, зокрема, власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи.
Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень заява про державну реєстрацію прав та оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством.
Згідно з пунктом 9 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (далі Порядок №1127), разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації.
Згідно зі статтею 208 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення викладаються у двох формах: 1) ухвали; 2) рішення.
Питання, пов'язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду у випадках, встановлених Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.
Судовий розгляд закінчується ухваленням рішення суду.
Таким чином, ухвали, постановлені судами першої інстанції вирішують лише процесуальні питання і не є правовстановлювальними документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна.
У свою чергу, при вирішенні справи по суті суди ухвалюють рішення, і у випадку, якщо ухвалено рішення про визнання прав власності на нерухоме майно, то таке рішення є правовстановлювальним документом, на підставі якого проводиться державна реєстрація прав власності.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що зазначені у записі №19566782 підстави виникнення права власності ухвала суду, серія та номер: 2-772/2004, виданий 22.12.2014 року, видавник Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, не виносилась вказаною судовою установою, при цьому, ухвала суду не є правовстановлювальним документом, оскільки може вирішувати лише процесуальні питання.
Так, у судовій справі за зазначеним номером обліковуються інші учасники процесу, що підтверджено листом Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.11.2017 року за № 01-05/20/2017-вих.
У розглянутому спорі позовні вимоги ґрунтуються на протиправності рішення державного реєстратора як суб'єкта, наділеного владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав, у зв'язку з недотриманням ним вимог Порядку, а саме проведення державної реєстрації права власності на майно на підставі ухвали суду, яка не виносилась судовою установою, тобто за відсутності належного правовстановлювального документа. Таким чином, у цій справі спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії державного реєстратора, який у межах спірних правовідносин діє як суб'єкт владних повноважень.
Викладений висновок суду відповідає правовій позиції Верховного суду України, висловленій в постанові від 25 квітня 2017 року по справі №21-3197а16 (№816/1774/15).
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що рішення приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2, як державного реєстратора, № 34388317 від 22.03.2017 року, про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_3, на підставі ухвали суду, яка не виносилась судом, не відповідає нормам Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, є протиправним та підлягає скасуванню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 640,00 грн., що документально підтверджується квитанцією № 0.0.869188202.1 від 13.10.2017 року (а.с.3).
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 640,00 грн. підлягає стягненню з приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2.
Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 11, 14, 70, 71, 86, 94, 128, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до державного реєстратора - приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.
Стягнути з приватного нотаріусу Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ПН НОМЕР_1) сплачений судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень).
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 22.11 2017р. З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_6 ОСОБА_7