Справа № 562/2122/17
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 листопада 2017 року м. Київ К/800/38162/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області

на постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 26 червня 2017 року

та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2017 року

у справі № 562/2122/17

за позовом ОСОБА_1

до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області

про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, в якому просила зобов'язати відповідача провести їй перерахунок пенсії з 06 лютого 2017 року, врахувавши суми матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, що вказані в довідці про складові заробітної плати від 06 лютого 2017 року № 9 шляхом ділення загальної суми що вказана у довідці, а саме 14058,06 грн., на наявні місяці роботи, тобто на 9 місяців з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 26 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2017 року, позов задоволено.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга відповідача, в якій він, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що матеріальна допомога на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, інші виплати є одноразовими виплатами і не зазначені в переліку складових заробітної плати, передбачених ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу", а тому такі виплати не включаються до заробітку, що враховується при призначені (перерахунку) пенсії державним службовцям.

Як вбачається з доданих до касаційної скарги судових рішень, позивач перебуває на обліку в Рівненському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області з 06 лютого 2017 року та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу".

У травні 2017 року позивач звернулася до відповідача з заявою про здійснення їй перерахунку та виплату пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань, що вказані в довідці про складові заробітної плати від 06 лютого 2017 року № 9.

Проте, листом від 07 червня 2017 року № І-352/10-08 Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області відмовило позивачці у перерахунку пенсії.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За таких обставин, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції дійшов правильного та обгрунтованого висновку про те, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 28 травня 2013 року (№21-97а13), від 16 вересня 2014 (№21-314а14).

Доводи касаційної скарги вказаних висновків судів не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення щодо того, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку з ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 26 червня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2017 року у справі № 562/2122/17 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед