Справа № 608/995/17
Суддя: Запорожець Л. М.
Дата ухвалення: 2017-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2017 року Справа № 608/995/17

Номер провадження2-а/608/96/2017

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді Запорожець Л. М.

з участю секретаря судового засідання Росляк Т.Б.

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Чорткова справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 БУПП в м. Чернівці Чедолуми Ярослава Івановича, третьої особи на стороні відповідача Управління патрульної поліції у м. Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії АР № 619288 від 11 червня 2017 року про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора роти № 3 БУПП в м. Чернівці Чедолуми Ярослава Івановича про скасування постанови серії АР № 619288 від 11 червня 2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення посилаючись на те, що інспектором роти 3 БУПП в м. Чернівці Чедолума Я.І. було винесено постанову, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 255 КУпАП. Відповідно до змісту постанови вбачається, що керуючи транспортним засобом він здійснив зупинку ближче 10 метрів від виїзду із прилеглої території, а саме виїзду з будинку АДРЕСА_1, чим порушив п.15.9 «и» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Накладене адміністративне стягнення вважає, що не відповідає фактичним обставинам справи, а тому постанову вважає незаконною та такою, що підлягає до скасування. Посилається на вимоги ст. ст. 7, 9, 287, 288, 289 КУпАП та п. 8.1 ПДР України. Просить скасувати постанову АР № 619288 від 11 червня 2017 року. 24 липня 2017 року подав уточнену позовну заяву.

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2017 року залучено у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління патрульної поліції в м. Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Відповідач лейтенант поліції інспектор роти 3 батальйону УПП в м. Чернівці Челодума Я.І. та представник Управління патрульної поліції в м. Тернопіль Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з»явились, представник третьої особи Управління патрульної поліції у м. Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України подав суду письмове заперечення та диск з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, просить в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши позивача ОСОБА_1, враховуючи письмові заперечення представника третьої особи Управління патрульної поліції у м. Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, дослідивши письмові докази, проглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейських на диску; суд приходить до висновку , що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав:

11 червня 2017 року, близько 13 год. 20 хв., екіпажем роти №3 батальйону УПП в м. Чернівці, до складу якого входив інспектор Управління патрульної поліції у м. Чернівці лейтенант поліції Чедолума Ярослав Іванович та інспектор Управління патрульної поліції у м. Чернівці старший лейтенант поліції Солтисяк Андрій Миколайович, під час патрулювання та як реагування на дзвінок, який поступив по телефону на лінію 102 від житців будинку АДРЕСА_1 про вчинені перешкоди водіями припаркованих машин для виїзду з двору АДРЕСА_1 машини, виявили, що водій автомобіля ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, Mitsubishs Lancer д.н.з. НОМЕР_1, в АДРЕСА_1, здійснив зупинку ближче 10м від виїзду з прилеглої території, а саме виїзду з двору будинку АДРЕСА_1, чим порушив п.15.9 «и» ПДР України, та чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідач підійшов, належним чином представився водію, проінформував його про порушення ним ПДР, та попросив пред'явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водієм ТЗ виявився позивач ОСОБА_6, який на вимогу представника патрульної поліції пред'явив всі відповідні документи. Відповідач, встановивши факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, роз'яснив ОСОБА_1 його права, як громадянина України, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП та ним було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення АР № 619288 від 11.06.2017 року з накладенням адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень в дохід держави.

З огляду відеозапису з нагрудної камери поліцейських, який долучається до матеріалів справи, чітко зафіксований сам факт правопорушення, вчиненого позивачем, а саме, де знаходився його транспортний засіб при виявленні його поліцейськими після поступлення скарги від жителів будинку на перешкоди при виїзді автомобілем з двору будинку АДРЕСА_1.

Посилання позивача ОСОБА_1 на п. 8.1 ПДР України суд вважає безпідставним, оскільки вимогами ПДР України та іншим чинним законодавством не передбачено обов»язковість встановлення дорожніх знаків перед кожним в»їздом чи виїздом з прилеглої території.

Крім того, позивач посилається на розділ 15, пункт 15.2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» від 10 жовтня 2001 року, як на підставність позовних вимог.

Однак, суд зазначає, що за відсутності спеціально відведених місць або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вона дозволяється біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати учасникам дорожнього руху).

В той же час з наданих позивачем фотографій вбачається, що він здійснив зупинку автомобілем не біля правого краю проїзної частини, а на тротуарі, при цьому, порушивши і вимоги п.15.10 «б» ПДР України, а саме, що зупинка заборонена на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метра. Як вбачається з наданих фотографій та також з долучених до заперечення відеозапису з нагрудної камери поліцейських, автомобіль позивача був припаркований аж до середини тротуару, на відстані, де для руху пішоходів залишено менше ніж 2 метри.

Стаття 33 КУпАП передбачає, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Виходячи з цього, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача протокол не складався, а була винесена постанова серії АР № 619288 від 11.06.2017 року у справі про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що відповідач інспектор патрульної поліції Челодума Я.І., підійшовши до позивача ОСОБА_1, представився та роз'яснив йому суть скоєного ним правопорушення, що доводиться долученими відеозаписами, на яких чітко зафіксовано, як інспектор Челодума Я.І., підійшовши до позивача ОСОБА_1, представився, роз'яснив йому суть правопорушення, та згодом ознайомив позивача із ст. 63 Конституції України та з усіма правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

При цьому, позивачу ОСОБА_1 було також запропоновано надати пояснення на окремому аркуші, та скористатись правовою допомогою, однак позивач не скористався своїм конституційним правом, не виклав у письмовій формі пояснення та не подав працівнику патрульної служби свої заперечення.

Інспектор роти № 3 БУПП в м. Чернівці Чедолума Ярослав Іванович, як діючий поліцейський, діяв відповідно до Закону, на своє переконання виніс постанову про адміністративне правопорушення, оскільки зобов'язаний був відреагувати на адміністративне правопорушення позивача ОСОБА_1 при поступленні повідомлення на лінію 102 від жильців будинку АДРЕСА_1. При складанні адміністративних матеріалів відповідач переконався в тому, що саме позивач ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу, порушивши вимоги п.п15.9 «и» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення як порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст. 122 КУпАП.

Главою 19 КУпАП передбачено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення, в тому числі, передбаченого ст. 122 КУпАП, посадова особа органу Національної поліції має право розглянути справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та за результатами такого розгляду винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв»язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановленому Законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 33 УКпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, встановлених цим Кодексом та іншими Законами.

При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом»якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Судом встановлено, що копія такої постанови була вручена позивачу ОСОБА_1 на місці її винесення.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» вбачається, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом пункт 15.9 «и» Правил Дорожнього Руху України встановлено, що ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду зупинку заборонено.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доказів того, що дії позивача ОСОБА_1, як він про це вказує в позовній заяві, були скеровані та вчинені виключно на забезпечення безпеки іншим учасникам руху при аварійній зупинці автомобіля, суду не подано.

Таким чином, суд вважає, що розглядаючи дану справу, відповідач - інспектор роти № 3 БУПП в м. Чернівці Чедолума Ярослав Іванович з'ясував всі обставини, які підлягають з'ясуванню та діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

В судовому засіданні не знайдено доказів підтвердження факту не правомірності дій відповідача та неправомірності винесення ним постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 19 Конституції України, Правилами Дорожнього Руху України, ст.ст. 7, 33, ч.1 ст. 122, 251, 254, 258, 268, 280, 287, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 7, 9, 10, 11, 69, 70, 71, 86, 158, 159, 160-163 , 167, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 БУПП в м. Чернівці Чедолуми Ярослава Івановича, третьої особи на стороні відповідача Управління патрульної поліції у м. Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії АР № 619288 від 11 червня 2017 року про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу (проголошення вступної та резолютивної частини постанови), протягом 10 днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Суддя/підпис/

Копія вірна:

Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи № 608/995/17

Постанова набрала законної сили " " _________________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію постанови видано " " _________________ року.

Секретар: