Справа № 800/200/17
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2017 року м. Київ справа № 800/200/17

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.,

Суддів: Бухтіярової І.О., Веденяпіна О.А., Приходько І.В., Цвіркуна Ю.І.,

при секретарі: Ігнатенко О.В.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Селіванова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

за позовом ОСОБА_3

до Верховної Ради України,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Центральної виборчої комісії,

про визнання незаконною та скасування постанови, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до Вищого адміністративного суду України з позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову Верховної Ради України від 16 травня 2017 року №2027-VIII про дострокове припинення повноважень народного депутата України ОСОБА_3

В обґрунтування заявлених вимог наголошував на незаконності Указу Президента України від 29 квітня 2017 року №117/2017 в частині припинення його громадянства України, прийнятті цього Указу виключно з метою політичного переслідування ОСОБА_3 та подальшого припинення його повноважень як народного депутата України. У зв'язку з чим, постанова відповідача також є такою, що не відповідає Конституції України та порушує конституційні виборчі права позивача, а тому підлягає скасуванню.

В письмових запереченнях на позовну заяву відповідач просить відмовити в задоволенні позову з огляду на те, що, приймаючи оскаржувану постанову, Верховна Рада України діяла за наявності відповідних правових підстав, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи за наявними в ній матеріалами, за його відсутності.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 заявлений позов підтримав та, крім викладених у позовній заяві доводів, зазначив про порушення відповідачем при прийнятті оспорюваної постанови Регламенту Верховної Ради України, затвердженого Законом України від 10 лютого 2010 року №1861-VI, з огляду на ненадання слова народному депутату, щодо якого поставлено питання про прийняття постанови про дострокове припинення повноважень народного депутата України, або його представнику для пояснення.

Представник Верховної Ради України підтримав заперечення проти адміністративного позову та просив в його задоволенні відмовити повністю.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 жовтня 2014 року ОСОБА_3 був обраний народним депутатом України VIIІ скликання в загальнодержавному багатомандатному окрузі від Радикальної партії Олега Ляшка.

Указом Президента України від 29 квітня 2017 року №119/2017 «Про припинення громадянства України» відповідно до пункту 26 статті 106 Конституції України та статей 17, 19 Закону України «Про громадянство України» постановлено вважати таким, що втратив громадянство України, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя м. Києва.

Після отримання цього акта Президента України 11 травня 2017 року Головою Верховної Ради України Парубієм А.В. надано доручення Першому заступнику Голови Комітету Верховної Ради України з питань Регламенту та організації роботи Верховної Ради України Пинзенику П.В. опрацювати Указ від 29 квітня 2017 року №119/2017 та внести відповідні пропозиції.

Вказаний Указ розглянуто на засіданні Комітету Верховної Ради України з питань Регламенту та організації роботи Верховної Ради України 15 травня 2017 року, за наслідками прийнято рішення про внесення народними депутатами України - членами Комітету на розгляд Верховної Ради України проекту постанови Верховної Ради України «Про дострокове припинення повноважень народного депутата України ОСОБА_3» та рекомендовано відповідачу визначитись шляхом голосування щодо дострокового припинення повноважень позивача як народного депутата України, у зв'язку з чим скеровано на адресу Верховної Ради України подання від 15.05.2017 року №04-31/3-18(113541).

15 травня 2017 року в секторі реєстрації законопроектів Головного управління документального забезпечення Апарату Верховної Ради України зареєстровано проект розглядуваної постанови за №6445, внесений суб'єктами права законодавчої ініціативи - народними депутатами України - членами зазначеного Комітету Верховної Ради України.

На пленарному засіданні Верховної Ради України 16 травня 2017 року Головою Верховної Ради України Парубієм А.В. оголошено про розгляд проекту постанови «Про дострокове припинення повноважень народного депутата України ОСОБА_3» за №6445. Відповідачем прийнято рішення про розгляд цього питання за скороченою процедурою.

Питання про дострокове припинення повноважень позивача як народного депутата України доповідалось на пленарному засіданні парламенту народним депутатом України, Першим заступником Голови Комітету Верховної Ради України з питань Регламенту та організації роботи Верховної Ради України Пинзеником П.В.

Після обговорення Головою Верховної Ради України Парубієм А.В. внесено пропозицію про прийняття за основу та в цілому проекту постанови «Про дострокове припинення повноважень народного депутата України ОСОБА_3» за №6445.

За прийняття цієї постанови проголосувала, шляхом відкритого поіменного голосування, більшість народних депутатів України від конституційного складу Верховної Ради України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За правилами статті 75 Конституції України єдиним органом законодавчої влади в Україні є Верховна Рада України.

У своїй діяльності Верховна Рада України як орган державної влади відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України зобов'язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок роботи Верховної Ради України, її органів та посадових осіб, засади формування, організації діяльності та припинення діяльності депутатських фракцій (депутатських груп) у Верховній Раді України встановлюються Конституцією України, Регламентом Верховної Ради України та законами України «Про комітети Верховної Ради України», «Про тимчасові слідчі комісії, спеціальну тимчасову слідчу комісію і тимчасові спеціальні комісії Верховної Ради України».

Регламент встановлює порядок підготовки і проведення сесій Верховної Ради України, її засідань, формування державних органів, визначає законодавчу процедуру, процедуру розгляду інших питань, віднесених до її повноважень, та порядок здійснення контрольних функцій Верховної Ради України (частини перша, друга статті 1 Регламенту Верховної Ради України).

Порядок дострокового припинення повноважень народного депутата України врегульовано главою 36 Регламенту Верховної Ради України, статтею 222 якої передбачено, що Верховна Рада розглядає питання про дострокове припинення повноважень народного депутата у випадках, передбачених Конституцією України.

Верховна Рада за поданням комітету, до предмета відання якого належать питання регламенту, приймає постанову про дострокове припинення повноважень народного депутата більшістю голосів народних депутатів від її конституційного складу. Зазначена постанова Верховної Ради публікується в газеті «Голос України».

Прийняте Верховною Радою рішення про дострокове припинення повноважень народного депутата перегляду не підлягає.

При цьому вказаною нормою не передбачено надання слова народному депутату, щодо якого поставлено питання про прийняття постанови про дострокове припинення повноважень народного депутата України, або його представнику для пояснення, а посилання позивача на обґрунтування своєї позиції на статті 218 - 221 Регламенту Верховної Ради України колегія суддів не може визнати об'єктивним, оскільки вони регулюють порядок розгляду питань про згоду на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання чи арешт народного депутата України, а не дострокове припинення його повноважень.

Крім того, частиною першою статті 5 Закону України «Про статус народного депутата України» передбачено, що рішення про дострокове припинення повноважень народного депутата, зокрема у разі припинення його громадянства, приймається у десятиденний строк за поданням комітету, до компетенції якого входять питання депутатської етики, більшістю від конституційного складу Верховної Ради України.

Постановою Верховної Ради України від 04 грудня 2014 року №22-VIII «Про перелік, кількісний склад і предмети відання комітетів Верховної Ради України восьмого скликання» визначено, що Комітетом Верховної Ради України, до компетенції якого відноситься питання регламенту і депутатської етики є Комітет з питань Регламенту та організації роботи Верховної Ради України. У додатку до названої постанови вказано, що до предмета відання цього Комітету належить, зокрема, питання щодо дострокового припинення повноважень народного депутата України.

Частиною першою та частиною другою статті 47 Регламенту Верховної Ради України передбачено, що відповідно до частини другої статті 84, статті 91 Конституції України Верховна Рада приймає рішення виключно на її пленарних засіданнях після обговорення питань більшістю голосів народних депутатів від конституційного складу Верховної Ради, крім випадків, передбачених Конституцією України та цим Регламентом.

Рішення Верховної Ради приймаються шляхом відкритого поіменного голосування, крім випадків, передбачених цим Регламентом, коли проводяться таємне голосування шляхом подачі бюлетенів.

Згідно з частинами першою, третьою статті 138 Регламенту Верховної Ради України постанови та інші акти (резолюції, декларації, звернення, заяви) Верховної Ради, визначені статтею 46 цього Регламенту, Верховна Рада приймає більшістю голосів народних депутатів від її конституційного складу, крім випадків, визначених Конституцією України.

Постанови та інші акти Верховної Ради приймаються з дотриманням процедури, передбаченої для розгляду законопроектів у першому читанні з прийняттям їх у цілому, якщо Верховною Радою не прийнято іншого рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає порушення Верховною Радою України законодавчо встановленої процедури при прийнятті оспорюваної постанови.

Більш того, колегія суддів враховує, що Указ Президента України від 29 квітня 2017 року №117/2017, який став підставою для прийняття відповідачем постанови від 16 травня 2017 року №2027-VIII про дострокове припинення повноважень народного депутата України ОСОБА_3, був предметом судового оскарження у справі №800/187/17.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 02 жовтня 2017 року (адміністративна справа №800/187/17) відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Комісія при Президентові України з питань громадянства, Державна міграційна служба України, Верховна Рада України, про визнання незаконним та скасування зазначеного Указу.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд встановив, що позивач за власною заявою набув громадянство Канади. Указ Президента України від 29 квітня 2017 року №117/2017 в частині, що стосується позивача, видавався відповідно до статей 17, 19 Закону України «Про громадянство України», а також Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 23 березня 2001 року №215, тобто відповідно до «закону» (сукупності офіційних джерел юридичних норм), який регулює вирішення вказаних питань, і такий «закон» надав позивачу можливість в розумній, залежно від обставин, мірі передбачити наслідки своїх дій, зокрема, добровільного набуття громадянства Канади будучи громадянином України, та вказує, що втрата громадянства України щодо нього була здійснена відповідно до «закону», і при цьому були дотриманні встановлені «законом» процедурні гарантії.

Це судове рішення набрало законної сили 13 жовтня 2017 року, оскільки позивач із заявою про його перегляд до Верховного Суду України не звертався.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, за змістом цієї норми процесуального права учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи.

Водночас передбачене вказаною процесуальною нормою звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматись судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні.

Проте, для спростування преюдиційних обставин, передбачених частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази.

Однак, інших доводів щодо незаконності Указу Президента України від 29 квітня 2017 року №119/2017 в частині припинення громадянства України ОСОБА_3, окрім тих, яким надана оцінка в постанові Вищого адміністративного суду України від 02 жовтня 2017 року, або ж які давали б підстави для висновку про те, що обставини є інакшими, ніж установлені під час розгляду адміністративної справи №800/187/17, позивачем не наведено.

В адміністративному судочинстві діє презумпція неправомірності рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень (стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України), який зобов'язаний у порядку визначеної процесуальним законом судової процедури довести суду правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Колегія суддів дійшла висновку, що відповідач в судовому процесі обґрунтовано спростував викладені позивачем доводи та довів правомірність оспорюваного рішення, а тому адміністративний позов ОСОБА_3 до Верховної Ради України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Центральної виборчої комісії, про визнання незаконною та скасування постанови задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 122, 128, 158 - 163, 167, 1711 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Верховної Ради України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Центральної виборчої комісії, про визнання незаконною та скасування постанови - відмовити.

Постанова може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про її перегляд Верховним Судом України, якщо таку заяву не було подано.

Головуючий: ___________________ Н.Є. Маринчак

Судді: ___________________ І.О. Бухтіярова

___________________ О.А. Веденяпін

___________________ І.В. Приходько

___________________ Ю.І. Цвіркуна