Справа № 2а-13859/12/2670
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в роз'ясненні судового рішення

30 листопада 2017 року м. Київ № 2а-13859/12/2670

Окружний адміністративний суд міста Києвау складі головуючого судді Добрянської Я.І., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про роз'яснення ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2016 року .

по справі № 2а-13859/12/2670

за позовом ОСОБА_1

до Генерального Прокурора України Пшонки Віктора Павловича, Міністерства закордонних справ України,

про визнання дій та бездіяльності протиправними, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із заявою про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами 04.05.2016 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.05.2016 року заяву про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків до 24.06.2016 року.

04.10.2017 року до суду від позивача надійшла заява, в якій позивач просить суд роз'яснити ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.05.2016 про залишення позовної заяви без руху.

Дослідивши матеріали справи, виходячи з заявленого клопотання та системного аналізу положень чинного законодавства України, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про роз'яснення судового рішення, виходячи з наступного.

Згідно заяви позивача, позивач просить роз'яснити ставку судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, відповідно до п.п. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", а також просить зазначити конкретну суму судового збору, що підлягає сплаті позивачем, серед іншого позивач просить надати правове обґрунтування необхідності сплати судового збору.

Зі змісту заяви від 04.10.2017 року вбачається, що позивач вважає, що згідно норми Закону, а саме п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" з доповненнями і змінами внесеними із Законом № 590-VII від 19.09.2013, а також із Законом № 670-VIII від 03.09.2015, встановлено, що судовий збір у червні 2014 року не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само, незаконними і рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду. Тобто позивач вважає, що з урахуванням вищевикладеного він є суб'єктом, який звільненим від сплати судового збору.

Однак, Окружний адміністративний суд м. Києва вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення протягом десяти днів із повідомленням заявника (особи, яка бере участь у справі, державного виконавця, які звернулися із заявою про роз'яснення судового рішення) та осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення.

Згідно ст. 158 КАС України судовими рішеннями у адміністративному судочинстві є постанови та ухвали.

Рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Підставою для роз'яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз'ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз'яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз'яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Разом з тим, суд зауважує, що механізм, визначений ст. 170 КАС України, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане цим Кодексом.

Відтак, у заяві про роз'яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання. Роз'яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов'язкового характеру.

Отже, зі змісту ст. 170 КАС України, вбачається, що роз'ясненню підлягає незрозуміле рішення суду у разі, коли внаслідок неясності резолютивної частини рішення його не можливо виконати примусово або є імовірність неправильного його виконання, що узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 19.12.2013 р. №К-15714/10 (реєстраційний номер в ЄДРСР 36359653).

Аналізуючи наведену правову норму, суд зазначає, що роз'яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз'яснення її тяжко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, визначений ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України механізм не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства роз'ясненню підлягають ті судові рішення, які є незрозумілими, містять суперечливі доводи, які ведуть до труднощів при їх виконанні, чого в даному випадку не має, оскільки ухвала суду викладена доступною, зрозумілою мовою, і не потребує додаткових роз'яснень.

Як зазначено у п. 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі" за правовою природою роз'яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз'яснення є його складовою, тому заява про роз'яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз'яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

В даному випадку, розглянувши заяву позивача з урахуванням наведених вище норм Кодексу адміністративного судочинства України та вищезгаданої постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України, суд не вбачає підстав для роз'яснення ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва 23.05.2016 року про залишення заяви без руху.

Серед іншого, Окружним адміністративним судом м. Києва було доведено до відома ОСОБА_1, що ставки сплати судового збору встановлено статтею 4 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якої за подання до адміністративного суду заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами судовий збір становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

До того ж, позивачу було роз'яснено право ОСОБА_1 щодо відновлення порушених прав та інтересів шляхом повторного звернення до суду із позовною заявою, як це передбачено ч.3 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України, яка встановлює право особи, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, на повторне звернення до адміністративного суду в загальному порядку.

Суд зазначає, що в ухвалі Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.05.2016 чітко зазначені підстави, які слугували для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху, з посиланням на статті Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, суд наголошує, що тлумачення положень Кодексу адміністративного судочинства України, а також окремих статей Закону України "Про судовий збір" не передбачене статтею 170 Кодексу адміністративного судочинства України.

Інших доводів, які б свідчили про незрозумілість ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.05.2016 позивач не навів.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про роз'яснення судового рішення.

Керуючись положеннями статей 160, 165, 170 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.05.2016 - відмовити.

2. Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, передбаченим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції, за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Я.І. Добрянська