Справа № 822/1554/17
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1554/17

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

23 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника відповідача - ОСОБА_2, представник на підставі довіреності

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом Кам'янець-Подільського публічного акціонерного товариства "Гіпсовик" до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправними дій та скасування податкової вимоги,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року Кам'янець-Подільське публічне акціонерне товариство "Гіпсовик" звернулось до суду з позовом до Головного управління державної фіскальної служби України у Хмельницькій області, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просило:

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Хмельницькій області щодо нарахування Кам'янець-Подільському публічному акціонерному товариству "Гіпсовик" пені з податку на додану вартість в сумі 75110,64 грн., та скасувати вказане нарахування;

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Хмельницькій області щодо нарахування Кам'янець-Подільському публічному акціонерному товариству "Гіпсовик" пені з податку на прибуток в сумі 29804,23 грн., та скасувати вказане нарахування;

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 24.04.2017 року № 2117-17 про сплату податкового боргу.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.07.2017 року позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги податковий орган вказав на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив їх задовольнити.

Позивач явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду даної справи, що засвідчується матеріалами справи.

Разом з тим, позивач, використавши надане йому право подання письмових заперечень на апеляційну скаргу, надіслав останні на адресу суду апеляційної інстанції за допомогою засобів поштового звязку. Зокрема, товариство висловило свою незгоду з доводами відповідача, викладеними в апеляційній скарзі, внаслідок чого просило залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, посадовими особами Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області проведено документальну планову виїзну перевірку Кам'янець-Подільського ПАТ "Гіпсовик".

За результатами перевірки відповідач склав акт "Про результати документальної планової виїзної перевірки Кам'янець-Подільського ПАТ "Гіпсовик" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 30.09.2016 року" № 0234/22-01-14-01/22986119 від 13.03.2017 року.

На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням Державної фіскальної служби у Вінницькій області винесено та надіслано позивачу податкові повідомлення-рішення:

- форми "ПС" від 04.04.2017 року № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 510,00 грн., в т.ч. 510,00 грн. за штрафними санкціями;

- форми "Р" від 04.04.2017 року № НОМЕР_2, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 160839,50 грн., в т.ч. 129411,00 грн. за основним платежем та 31428,50 грн. за штрафними санкціями;

- форми "Р" від 04.04.2017 року № НОМЕР_3, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 272361,00 грн., в т.ч. 181574,00 грн. за основним платежем та 90787,00 грн. за штрафними санкціями;

- форми "ПС" від 04.04.2017 року № НОМЕР_4, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 2971,10 грн., в т.ч. 2971,10 грн. за штрафними санкціями;

- форми "Р" від 04.04.2017 року № НОМЕР_5, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 12989,83 грн., в т.ч. 10391,86 грн. за основним платежем та 2597,97 грн. за штрафними санкціями;

- форми "Р" від 04.04.2017 року № НОМЕР_6, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 4084,88 грн., в т.ч. 3267,90 грн. за основним платежем та 816,98 грн. за штрафними санкціями;

- форми "Р" від 04.04.2017 року № НОМЕР_7, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 3850,20 грн., в т.ч. 3080,16 грн. за основним платежем та 770,04 грн. за штрафними санкціями;

- форми "Р" від 04.04.2017 року № НОМЕР_8, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 124,24 грн., в т.ч. 99,39 грн. за основним платежем та 24,85 грн. за штрафними санкціями;

- форми "Р" від 04.04.2017 року № НОМЕР_9, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 140,55 грн., в т.ч. 112,44 грн. за основним платежем та 28,11 грн. за штрафними санкціями;

- форми "Р" від 04.04.2017 року № НОМЕР_10, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 259,93 грн., в т.ч. 207,94 грн. за основним платежем та 51,99 грн. за штрафними санкціями;

- форми "Р" від 04.04.2017 року № НОМЕР_11, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 340,00 грн., в т.ч. 340,00 грн. за штрафними санкціями;

- форми "Р" від 04.04.2017 року № НОМЕР_12, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 340,00 грн., в т.ч. 340,00 грн. за штрафними санкціями;

- форми "Р" від 04.04.2017 року № НОМЕР_13, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 340,00 грн., в т.ч. 340,00 грн. за штрафними санкціями;

- форми "Р" від 04.04.2017 року № НОМЕР_14, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 340,00 грн., в т.ч. 340,00 грн. за штрафними санкціями;

- форми "Р" від 04.04.2017 року № НОМЕР_15, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 170,00 грн., в т.ч. 170,00 грн. за штрафними санкціями;

- форми "Р" від 04.04.2017 року № НОМЕР_16, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 170,00 грн., в т.ч. 170,00 грн. за штрафними санкціями.

Дані податкові повідомлення - рішення були отримані позивачем 06.04.2017 року.

У період з 10.04.2017 року по 14.04.2017 року позивачем сплачено кошти, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях форми "ПС" від 04.04.2017 року № НОМЕР_1, форми "Р" від 04.04.2017 року № НОМЕР_3 та форми "ПС" від 04.04.2017 року № НОМЕР_4.

Судом першої інстанції встановлено та на разі підтверджено матеріалами справи, що погашення визначених сум грошових зобов'язань по вищевказаним податковим повідомленням-рішенням від 04.04.2017 №, № НОМЕР_3 та № позивач здійснював наступним шляхом:

сума грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 510,00 грн., сплачена позивачем 14.04.2017 року, що засвідчується платіжним дорученням № 601 від 14.04.2017 року (а.с. 31);

суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 272361,00 грн. та в розмірі 2971,10 грн., сплачені позивачем у період з 10.04.2017 року по 14.04.2017 року, що засвідчується платіжними дорученнями № 549 від 10.04.2017 року, № 560 від 11.04.2017 року, № 567 від 12.04.2017 року, № 594 від 13.04.2017 року та № 600 від 14.04.2017 року (а.с. 32-38).

Що стосується податкового повідомлення-рішення, якими позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, то в даному випадку, останнє є неузгодженим та оскаржується товариством у судовому порядку.

28.04.2017 року Кам'янець-Подільським ПАТ "Гіпсовик" отримано податкову вимогу ГУ ДФС у Хмельницькій області форми "Ю" від 24.04.2017 року № 2117-17, зі змісту якої вбачається, що станом на 23.04.2017 року сума податкового боргу підприємства за узгодженими грошовими зобов'язаннями становить 100919,74 грн., у тому числі:

- з податку на доходи фізичних осіб - 510,00 грн., в т.ч. 510,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- з податку на додану вартість - 74772,30 грн., в т.ч. 74772,30 грн. пені;

- з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки - 25637,44 грн., в т.ч. 17159,69 грн. за основним платежем, 5989,94 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями грн. та 2487,81 грн. пені.

Позивач скористався наданим йому правом адміністративного оскарження зазначеної податкової вимоги, звернувшись зі скаргою №547 від 05.05.2017 року до Державної фіскальної служби України, яка рішенням №10433/6/99-99-17-01-15 від 18.05.2017 року залишила останню без задоволення, а оскаржувану податкову вимогу - без змін.

Зокрема, відмовляючи в задоволенні заяви позивача, ДФС України у вказаному рішенні зазначило, що податковий борг на загальну суму 100919,74 грн. виник у ПАТ "Гіпсовик" в результаті несплати з граничним терміном грошових зобов'язань, визначених на підставі податкових повідомлень - рішень від 04.04.2017 року.

В обгрунтовання власних висновків, податковий орган, визнавши при цьому факт сплати позивачем грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб в сумі 510,00 грн. і з податку на додану вартість в сумі 272361,00 грн. до настання граничного терміну сплати, вказав, що в отриманих позивачем податкових повідомленнях-рішеннях ГУ ДФС у Хмельницькій області від 04.04.2017 № та №001991401 визначено, що у разі виявлення контролюючим органом заниження податкового зобов'язання на суму такого заниження, нарахованого у цьому податковому повідомленні-рішенні, та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) у день настання строку погашення цього податкового зобов'язання буде здійснено нарахування пені відповідно до п.п. 129.1.2 ст. 129 ПК України.

Враховуючи наведене, в інтегрованій картці ПАТ "Гіпсовик", з граничним терміном сплати 19.04.2017 року, здійснено нарахування пені по податку на додану вартість в сумі 75110,64 грн. та по податку на прибуток в сумі 29804,23 грн.

Непогоджуючись з діями Головного управління ДФС у Хмельницькій області, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції за результатами розгляду позовної заяви Кам'янець-Подільського ПАТ "Гіпсовик" дійшов висновку про задоволення вимог останньої, з чим погоджується і колегія суддів.

Зокрема, надаючи правову оцінку діям відповідача щодо нарахування позивачу пені за узгодженим грошовим зобов'язанням, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Положеннями ст. 21 ПК України визначено обов'язки органів фіскальної служби, серед яких обов'язок дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій. Отже, органи фіскальної служби та їх посадові особи при прийнятті рішень, у т.ч. наказів про проведення позапланової перевірки, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений ПК України.

Відповідно до п.п.14.1.39. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У свою чергу, податкове зобов'язання - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

З системного аналізу вказаних норм податкового законодавства вбачається, що податкове зобов'язання визначається у разі відсутності порушення норм податкового законодавства платником податків в податковій декларації або контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні; грошове ж зобов'язання може включати в себе штрафні санкції та визначається у разі порушення норм податкового законодавства самостійно платником податків в порядку, передбаченому статтею 50 ПК України, або контролюючим органом в податковому повідомленні-рішенні.

Таким чином, ПК України розмежовує поняття податкового зобов'язання і грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Відповідно до пункту 57.2 статті 57 ПК України у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків з причин, не пов'язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Частиною 1 пункту 57.3 статті 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54,3.1. 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Тобто по завершенню вказаного 10-денного строку, якщо у податкового органу не буде відомостей (документально підтверджених) щодо сплати або оскарження визначеного грошового зобов'язання, то контролюючий орган зобов'язаний розпочати заходи, спрямовані на забезпечення сплати платником податків цього зобов'язання, зокрема сформувати податкову вимогу.

В свою чергу, на підставі п. 54.3.2 пункту 54.3 ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на подану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

З урахуванням вказаної різниці між грошовим та податковим зобов'язанням, у тому числі, у встановлених статтею 57 ПК України строках їх сплати, момент початку нарахування пені для таких зобов'язань визначається по-різному.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження в ході апеляційного перегляду даної справи, позивачем узгоджені суми грошового зобов'язання по податковим повідомленням - рішенням № НОМЕР_1, № НОМЕР_3 і № НОМЕР_4, які отримані ним 06.04.2017 року, сплачені протягом строку, встановленого Податковим кодексом України.

Зокрема, як вбачається з наявних в матеріалах справи копій платіжних доручень (а.с. 31-38) позивачем у період з 10.04.2017 року по 14.04.2017 року здійснено погашення визначених у отриманих ним 06.04.2017 року податкових повідомленнях-рішеннях форми "ПС" від 04.04.2017 року № НОМЕР_1, форми "Р" від 04.04.2017 року № НОМЕР_3 та форми "ПС" від 04.04.2017 року № НОМЕР_4 сум грошових зобов'язань.

Тобто, в даному випадку, судова колегія не вбачає підстав піддавати сумніву факт дотримання позивачем встановленого статтею 57 ПК України 10-денного строку погашення нарахованої податковим органом суму грошового зобов'язання.

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України (у редакції, чинній станом на момент прийняття податкових повідомлень-рішень) нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов'язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов'язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Отже, статтею 129 ПК України, в редакції, чинній з 01.01.2017 року, не встановлено нарахування пені у разі виявлення контролюючим органом заниження податкових зобов'язань на суму такого заниження та за весь період заниження.

Водночас, положення статті 129 ПК України визначають в якості підстави нарахування пені порушення строків погашення податкового боргу. Об'єктом застосування пені є саме погашена сума податкового боргу, яка в розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, є сумою узгодженого грошового зобов'язання, несплаченою платником податків у встановлений цим Кодексом строк.

Вказані положення ПК України кореспондуються з вищенаведеними положеннями підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України, оскільки також встановлюють правило, що нарахування пені можливе лише у разі несплати податкового зобов'язання до дня настання строку його погашення. Тобто при сплаті зобов'язання до вказаного дня нарахування пені не може бути розпочато у зв'язку з ненастанням граничного строку погашення податкового зобов'язання як обов'язкової умови для початку нарахування пені.

Враховуючи, що основні зобов'язання за податковими повідомленнями-рішеннями від 04.04.2017 року № НОМЕР_3 і № НОМЕР_4 сплачені позивачем у встановлені законодавством строки, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність нараховування податковим органом пені з податку на додану вартість в сумі 74772,30 грн. та податкового боргу з податку на додану вартість станом на 23.04.2017 року в сумі 74772,30 грн. за рахунок вказаної пені, що знайшло своє відображення у податковій вимозі ГУ ДФС у Хмельницькій області форми від 24.04.2017 року № 2117-17.

Що стосується факту нарахування податковим органом пені з податку на прибуток, то судова колегія апеляційної інстанції звертає увагу на той факт, що у відповідності до акту №784-07 від 29.05.2017 року (а.с. 23), складеного за результатами проведеної між позивачем та відповідачем звірки розрахунків по податку на прибуток за період з 01.01.2017 року по 29.05.2017 року, у Кам'янець-Подільського ПАТ "Гіпсовик" станом на час прийняття оскаржуваної податкової вимоги значилась переплата по податку на прибуток в розмірі 52 949,98 грн.

Зокрема, за результатами вказаної звірки встановлено, що у позивача виникла від'ємна різниця по податку на прибуток в розмірі 29804,23 грн., яка пояснюється безпідставним нарахуванням у інтегрованій картці платника податків спірної пені.

Таким чином, суд першої інстанції підставно та обгрунтовано дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в цій частині, визнавши протиправними дії Головного управління ДФС у Хмельницькій області щодо нарахування Кам'янець-Подільському публічному акціонерному товариству "Гіпсовик" пені з податку на прибуток в сумі 29804,23 грн. та скасувавши вказане нарахування.

Окрім того, в розрізі викладеного судова колегія критично ставиться до тверджень апелянта стосовно факту анулювання 26.06.2017 року оскаржуваної в межах даної справи податкової вимоги Головного управління ДФС у Хмельницькій області №2117-17 від 24.04.2017 року на загальну суму 100919,74 грн., оскільки останні є недоведеними та на разі не підтвердженими жодними належними та допустимими доказами.

В Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року № 422 зазначено, що інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами; інформаційна система органів ДФС - інтегрована структура, що складається з одного чи більшої кількості процесів, компонентів апаратного та програмного забезпечення, засобів та персоналу, що забезпечує можливість задоволення встановленої потреби або цільової функції;

Таким чином, враховуючи протиправність дій ГУ ДФС в Хмельницькій області щодо нарахування Кам'янець-Подільському ПАТ "Гіпсовик" пені по податку на прибуток та податку на додану вартість за вищевказаний період, відсутність правових підстав для притягнення його до фінансової відповідальності, належним способом захисту, що відновить порушені права позивача, є коригування в інформаційній системі органів ДФС даних інтегрованої картки шляхом виключення пені по податку на прибуток в розмірі в розмірі 29804,23 грн. та пені по податку на додану вартість 75110,64 грн.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи відповідача не спростовують правомірності рішення суду першої інстанції, який правомірно дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з статтею 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 липня 2017 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 липня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 30 листопада 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4