Справа № 826/14038/17
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу, провадження в якій відкрито відповідно до ухвали суду від 06.11.2017

за позовом

Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку

до

Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк»

про

стягнення штрафу у розмірі 170 000,00 грн.,

вимога про стягнення штрафу ґрунтується на: викладених у позовній заяві обставинах; копії постанови про порушення справи про правопорушення на ринку цінних паперів від 09.03.2017; копії акту №192-ЦА-УП-Т про правопорушення на ринку цінних паперів від 17.03.2017; копії постанови про розгляд справи про правопорушення на ринку цінних паперів від 14.04.2017 разом з доказами направлення на адресу відповідача; копії постанови №175-ЦА-УП-Т про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів від 26.04.2017 разом з доказами направлення на адресу відповідача.

Керуючись положеннями: п. 11 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», п. 1 розділу ХVІІ Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затверджених рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 16.10.2012 року №1470,

розглянувши виходячи з вищенаведених приписів законодавства подані позивачем документи і матеріали, заперечення відповідача, з’ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Так, 20.11.2017 від представника відповідача через канцелярію суду надійшли письмові заперечення проти позову, в яких останній, по-перше, вказує про незгоду останнього з постановою №175-ЦА-УП-Т про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів від 26.04.2017 та порядок її прийняття, а, по-друге, зазначає, що ПАТ «Діамантбанк» перебуває у стані ліквідації, а тому Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, як кредитор, мала звернутися до уповноваженої особи із заявою про акцептування кредиторської вимоги у порядку положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З цього приводу слід зазначити, що суд відхиляє як необґрунтовані твердження представника відповідача в частині протиправності постанови Комісії та порядку її прийняття, на підставі якої заявлено позовні вимоги, оскільки останній не був позбавлений права на оскарження даної постанови у встановленому порядку, докази чого відсутні у матеріалах справи. У той же час, слід зазначити, що на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.04.2017 №1684 розпочато процедуру виведення ПАТ «Діамантбанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 24.04.2017 по 23.05.2017 (включно) та призначено уповноважену особу Фонду. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.05.2017 №2075 продовжено строк тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку ПАТ «Діамантбанк» на один місяць з 24.05.2017 по 23.06.2017 (включно). Надалі, рішенням Національного банку України від 22.06.2017 №394-рш вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «Діамантбанк», на підставі чого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.06.2017 №2663 запроваджено процедуру ліквідації ПАТ «Діамантбанк» строком на два роки з 24.06.2017 по 23.06.2019 (включно) та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію. На підставі викладеного, у газеті «Голос України» №117 (6622) від 30.06.2017 опубліковано оголошення про прийняття рішення про ліквідацію ПАТ «Діамантбанк».

Процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI (надалі – Закон №4452).

Згідно з п. 16 ч. 1 ст. 2 Закону №4452, тимчасова адміністрація – процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. У відповідності до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону №4452, під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. З дня початку процедури ліквідації банку: припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку; строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав (п.п. 1 та 3 ч. 2 ст. 46 Закону №4452).

Під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури (ч. 3 ст. 46 Закону №4452).

У той же час, у силу ч. 1 ст. 49 Закону №4452, Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

При цьому, слід зазначити, що у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону №4452 є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 у справі №6-2001цс15 (ЄДРСР №55179270).

Таким чином, з метою стягнення штрафних санкцій позивачу слід звернутись до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Діамантбанк» зі заявою про акцептування кредиторських вимог у порядку Закону №4452. Проте, з наявних у матеріалах справи доказів не вбачається факту такого звернення позивачем у встановлені для цього строки.

На підставі вищенаведених норм законодавства, враховуючи особливий порядок виконання банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, який не дотримано позивачем у межах спірних правовідносин, та керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, 160-162, ст.ст. 183-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ч. 8 ст. 183-2, ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Т.О. Скочок