Справа № 727/5787/17
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/5787/17

Головуючий у 1-й інстанції: Слободян Г.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

29 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій щодо відмови у здійсненні перерахунку і зобов'язання здійснити перерахунок грошового утримання,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просив: визнати протиправними дії ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання із урахуванням розміру матеріальної грошової допомоги на оздоровлення; зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення з 06 жовтня 2016 року.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 вересня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови (лист за № 15538/16 від 20.12.2016 р.) у здійсненні перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 щомісячного довічного грошового утримання з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з 06.12.2016 року.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду скасувати, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, з жовтня 2016 року ОСОБА_3 призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці без врахування отриманої в 2016 році матеріальної допомоги на оздоровлення.

02 грудня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок утримання з врахуванням розміру матеріальної грошової допомоги на оздоровлення, однак довічне грошове утримання було перераховано йому з 01.01.2017 року без врахування суми матеріальної допомоги на оздоровлення. ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 15538/16 від 20.12.2016 року позивачу відмовлено у вказаному перерахунку.

В послідуючому, ОСОБА_3, вважаючи дану відмову незаконною та такою, що порушує його права, звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем неправомірно відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із врахуванням розміру матеріальної грошової допомоги оздоровлення, з чим не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02.06.2016р., розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 07.07.2010р. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Таким чином, розмір довічного грошового утримання безпосередньо пов'язаний із розміром суддівської винагороди.

За правилами ч. 1 ст. 135 Закону №1402-VIII, суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці (ч.2 ст.135 Закону №1402-VIII).

Таким чином, законодавством, чинним станом, як на час призначення щомісячного грошового утримання позивачу, так і на час звернення до пенсійного фонду з відповідною заявою про здійснення перерахунку, було передбачено чіткий перелік складових, що входять в обчислення суддівської винагороди та відповідно щомісячного довічного грошового утримання судді.

Оскільки матеріальна допомога на оздоровлення, не входить до складу суддівської винагороди, тому й не повинна братись до уваги при обчисленні щомісячного грошового утримання суддів у відставці.

В обґрунтування наявності підстав для включення матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні відпустки до складу суддівської винагороди, з якої обраховується розмір щомісячного довічного грошового утримання, позивач посилається на норми Законів України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Разом з цим, колегія суддів вважає вказані посилання на норми Законів України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV безпідставними, адже зазначені норми регулюють порядок обрахування заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в той час як позивачу призначено довічне грошове утримання згідно норм Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність позовних вимог, зважаючи на те, що матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, а тому управлінням правомірно відмовлено ОСОБА_3 у врахуванні її при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем надано суду достатньо належних доказів, які свідчать про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції не правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області задовольнити повністю.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій щодо відмови у здійсненні перерахунку і зобов'язання здійснити перерахунок грошового утримання скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволекнні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5