Справа № 804/5910/17
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2017-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2017 р. Справа № 804/5910/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський машинобудівний завод», третя особа: Державна податкова інспекція у Чечелівському районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості, -
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав клопотання про зупинення провадження у справі, зазначивши про підтримання позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції в адміністративному позові зазначено наступне. Відповідач станом на 30.04.2017 р. має новостворений податковий борг по земельного податку з юридичних осіб в сумі 559458,29грн. Новостворений податковий борг по земельному податку виник внаслідок несплати по строку оплати самостійно задекларованих зобовязань. На виконання ст.59 Податкового кодексу України боржнику вже направлялась податкова вимога від 08.07.2014 р. №1867-25. Проте, самостійно задекларовані зобовязання по земельному податку залишаються не погашеними, що зумовило звернення до суду.
Представник відповідача в судове засідання не зявився з урахуванням належного повідомлення про судове засідання. Про причини неявки в судове засідання уповноваженого представника Публічного акціонерного товариства «Дніпровський машинобудівний завод» суд не повідомлено, будь-яких клопотань або заперечень на позовні вимоги не надано.
Представник третьої особи Державної податкової інспекції у Чечелівському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи третя особа повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Публічне акціонерне товариство «Дніпровський машинобудівний завод» зареєстроване 02.02.1996 р. за кодом 14313332, про 10.08.2004 р. здійснено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємств та громадських формувань про включення відомостей про юридичну особу.
Відповідач є платником податків та перебуває на податковому обліку у Державній податковій інспекції у Чечелівському районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Згідно з витягом з облікової картки платника - Публічного акціонерного товариства «Дніпровський машинобудівний завод» (код 14313332) за відповідачем рахується заборгованість по земельному податку з юридичних осіб у загальній сумі 7 057 436,65грн. (а.с.10-16).
На виконання вимог ст.59 Податкового кодексу України ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області сформовано та вручено відповідачу податкову вимогу № 1867-25 від 08.07.2014 р. на суму 295 938,78грн. (а.с.19).
Згідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Згідно п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
За правилами ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.
Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
За правилами п. 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.
Згідно вимог п. 287.3 ст. 287 ПК України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Згідно з п. 14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України податковим боргом вважається сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
За правилами, визначеними п. 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно з положенням п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.
Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 162 КАС України, суд в порядку адміністративного судочинства може прийняти постанову про стягнення з відповідача коштів.
Оцінюючи усі докази, досліджені судом у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Матеріалами справи встановлено, що відповідач своєчасно звітує, проте порушує строки сплати податкових зобовязань з податку за землю, визначених самостійно.
Так, матеріалами справи підтверджено подання відповідачем 13 лютого 2017 року податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік з щомісячним декларуванням розміру земельного податку у сумі 559 458,29грн. (а.с.17-18).
За звітний березень 2017 р. по строку оплати земельний податок у сумі 559 458,29грн. не сплачений відповідачем. А отже, з 30.04.2017 р. задекларована сума податку набула статусу податкового боргу.
Виконання контролюючим органом положень ст. 59 Податкового кодексу України підтверджується матеріалами справи (а.с.19).
Позивачем здійснено всі передбачені чинним податковим законодавством заходи, що передують звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу.
Враховуючи викладене, а також відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача щодо наявності боргу та відповідних проплат (в тому числі часткових), суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а саме, кошти у розмірі 559 458,29грн. підлягають стягненню з рахунків відповідача в обслуговуючих банках.
Керуючись ст.ст. 9, 11, 17, 69-72, 86, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський машинобудівний завод», третя особа: Державна податкова інспекція у Чечелівському районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 17.11.2017 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_1 ОСОБА_2