Справа № 815/5416/17
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5416/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бутенко А.В.,

за участю секретаря - Дубінєвич М.Г.,

сторін:

представник позивача - ОСОБА_1 (по довіреності),

представника відповідача - ОСОБА_2 (по довіреності),

представника відповідача - ОСОБА_3 (по довіреності),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 26.07.2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 26.07.2017 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав зазначених в адміністративному позові (а.с. 3-11).

Представники відповідача заперечували проти позову та просили відмовити у задоволенні позовних вимог, пояснивши, що оскаржуване рішення винесено законно, на підставі діючого податкового законодавства, а тому є правомірним з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов (а.с. 199-201).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що на підставі наказу Головного управління ДФС України в Одеській області від 26.05.2017 року № 1758 та плану-графіка проведення документальних перевірок субєктів господарювання на 2 квартал 2017 року, головним державним ревізор-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків та зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_5, проведена документальна планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_4 (код НОМЕР_2) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, про що складено акт від 12.07.2017 року № 806/15-32-13-05/НОМЕР_3 (а.с. 13-56).

На підставі висновків викладених в Акті, Відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 26.07.2017 року на загальну суму 214964 грн. 80 коп., в звязку із застосуванням фінансової санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касі готівки - у пятикратному розмірі неоприбуткованої суми (а.с. 12).

Не погоджуючись із висновками Відповідача, зробленими в Акті перевірки, Позивач звернувся зі скаргою до ДФС України.

Рішенням вказаного органу про результати розгляду скарги 05.10.2017 року за вих. №13127/с/99-99-11-02-01-14, було відмовлено в задоволенні скарги та податкове повідомлення-рішення від 26.07.2017 року № залишено без змін (а.с. 175-179).

Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Оцінюючи оскаржене рішення суб`єкта владних повноважень, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України та доходить висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов'язки платників податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI.

Як вбачається із Акту перевірки, перевіркою встановлено порушення законодавства щодо своєчасності оприбуткування готівки, а саме вказано, що порушення допущене внаслідок невиконання ФОП ОСОБА_4 вимог п.1.2 та 2.6 ст. 2 «Про затвердження Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті України». При цьому, наводиться в акті перевірки текст пункту 2.6, де в частині вимог до організації готівкових розрахунків та порядку оприбуткування готівки, внесено доповнення про необхідність відображення готівкових надходжень додатково у книзі обліку доходів та витрат, а саме: «У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК) та книгах обліку доходів та витрат».

Суд не погоджується із даним висновком Відповідача, викладеним в Акті перевірки, виходячи з наступного.

У п. 1.2 зазначеного Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті України», на порушенні якого наполягає Відповідач, надаються терміни, які використовуються при проведенні касових операцій в національній валюті в Україні. Так, оприбуткуванням готівки є проведення підприємствами і

підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій. Однак суд зазначає, що вказаний пункт не встановлює порядок та механізм оприбуткування готівки. Такий порядок передбачено п. 2.6 цього Положення.

Відповідно до п. 2.2 цього Положення, підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Згідно з п. 2.6 цього Положення, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК, оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Підприємствам, яким Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку. Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Суд зазначає, що ДФС України та Правління Національного банку України неодноразово звертало увагу платників податків та працівників податкових органів про неухильне дотримання процедури оприбуткування готівки, яка визначена у п. 2.6 зазначеного вище Положення (листи ДПА України №15658/7/23-7017 від 08.08.2007 року «Про надання розяснення» та «Про розяснення з питань оприбуткування готівки» від 05.05.2010 року № 8795/7/23-7017/538, також лист Нацбанку України №11-110/2010-6116 від 16.04.2010 року «Розяснення окремих вимог Положення про ведення касових операцій», в яких про обовязок щодо заповнення при оприбуткуванні готівки книги обліку доходів та витрат не зазначено (а.с. 170-174).

Разом з тим, дійсно фізичні особи-підприємці, відповідно до п. 177.10 ст. 177 ПКУ, зобовязані вести книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Як вбачається із п. 1 наказу Міндоходів України №481 від 16.09.2013 року «Про затвердження форми книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування і фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», фізичні особи-підприємці які знаходяться на загальній системі оподаткування, зобовязані вести книгу обліку доходів і витрат, у якій за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Підпунктом 2 п. 6 зазначеного Порядку визначено, що у графі 2 «сума доходу, отриманого від здійснення господарської діяльності» книги обліку доходів і витрат відображається сума доходу, отриманого від здійснення господарської діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік, зокрема кошти, що надійшли на поточний рахунок, касу платника податків та/або отримано готівкою, сума заборгованості, за якою минув строк позовної давності, вартість безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг).

Таким чином, аналіз вказаних нормативних документів свідчить про те, що книга обліку доходів та витрат ведеться з метою відображення стану господарської діяльності платника податків та її результатів, і є підставою для формування показників податкової декларації про майновий стан і доходи.

Судом встановлено, що до перевірки було надано Книгу обліку розрахункових операцій, Книгу обліку доходів і витрат, яку зареєстровано в ДПІ у Київському районі м. Одеси 05.06.2012 року за №7984, яка велась за формою згідно з Наказом N 1025, в якій ФОП ОСОБА_4П продовжував ведення обліку доходів і витрат протягом 2014-2015 року та Книга обліку доходів і витрат відповідної форми згідно з наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 р. N481, яка зареєстрована в ДПІ у Київському районі м. Одеси лише 12.02.2016 року за №323/1702, в якій здійснювались записи протягом 2016 року.

Статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Статтею 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» із змінами та доповненнями, встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності,фізичними особами громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки- у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми (Абзац третій частини першої статті 1 в редакції Указу Президента N 802/2001 від 07.09.2001 )

Судом встановлено та не заперечується Відповідачем, що Позивач протягом 2014-2015 року та до 12.02.2016 року заповнював книгу, яка не відповідала формі, встановленій наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 р. N481 (а.с.82-112). Книгу належної форми зареєстрував лише 12.02.2016 року та продовжував вести починаючи з 01.01.2016 року (а.с.113-148). Книга обліку розрахункових операцій велась у відповідності до норм податкового законодавства України. Фактів реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку не встановлено.

Суд звертає увагу на той факт, що при перевірці дотримання законодавства в частині застосування реєстраторів розрахункових операцій та касової дисципліни з боку ФОП ОСОБА_4, у п. 2.9.2 Акту перевірки ГУ ДФС в Одеській області від 12.07.2017 року №806/15-32-13-05/НОМЕР_3, вказано, що за період з 01.01.14 р. по 31.12.16 р. ФОП ОСОБА_4 задекларовано загальну суму розрахунків у сумі 867706,39 гривень.

Перевіркою дотримання вимог законодавства в частині застосування реєстраторів розрахункових операцій, повноти визначення загальної суми розрахунків на підставі наданих для перевірки Книг обліку розрахункових операцій, фіскальних звітних чеків, контрольних стрічок за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, звітів про використання реєстраторів розрахункових операцій за січень-грудень 2014 року, січень-грудень 2015 року, січень-грудень 2016 року, заниження або завищення сум не встановлено.

Тобто докази ухилення ФОП ОСОБА_4 від повного або своєчасного оприбуткування готівкових коштів у касі у матеріалах справи відсутні.

Також, суд враховує, що про встановлений законодавством порядок оприбуткування готівки в касі зазначено у відповіді ДФС України від 05.10.2017 року № 13127/3/99-99-11-02-01-14 на подану скаргу на Акт перевірки ГУ ДФС в Одеській області від 12 липня 2017 року (а.с.175), в якій також зазначено про належне оприбуткування Позивачем готівкових коштів до КОРО.

Отже, позивач здійснював оприбуткування усієї готівки згідно з нормами, що встановлюються Національним банком України, тобто оприбутковував готівкові кошти у день їх надходження, однак, внаслідок невнесення записів за 10.11.,20.11, 24.12.2014 та 29.09.2015 року до книги обліку доходів та витрат, ДФС України підтверджено висновок про порушення саме п. 2.2, 2.6 Положення, що не відповідає дійсності.

При цьому відповідачем не доведено належним чином невнесення позивачем записів за період з 01.01.2016 по 12.02.2016 року, оскільки з матеріалів справи вбачається ведення книги у цей період.

Крім того, чинним законодавством за порушення ведення книги обліку доходів та витрат відповідно до наказу Міндоходів України №481 від 16.09.2013 року встановлені спеціальні наслідки, а саме - адміністративна відповідальність за статтями 163-1 та 164-1 КОАП України.

Таким чином, рішення про застосування за вказане порушення іншої відповідальності, в тому числі згідно зі статтею 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» із змінами та доповненнями, яка була застосована за податковим повідомленням-рішенням від 26.07.2017 року №, відносно ФОП ОСОБА_4, суд вважає необґрунтованим.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною другою статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення-рішенння з урахуванням вимог, встановлених ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 статті 2 КАС України, а тому, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, не виходячи за межи позовних вимог, суд дійшов висновку, що адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління ДФС в Одеській області належить задовольнити.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з приписами ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.6-8, 71, 86, 94, 122, 158-163, 167, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління ДФС в Одеській області задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 26.07.2017 року.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (код платника - НОМЕР_3, адреса: 65113, АДРЕСА_1) з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області судовий збір у розмірі 2149 (дві тисячи сто сорок девять) гривень 66 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено та підписано судом 28.11.2017 року.

Суддя Бутенко А.В.

.