Справа № 800/200/17
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

20 листопада 2017 року м. Київ П/800/200/17

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.,

Суддів: Бухтіярової І.О., Веденяпіна О.А., Приходько І.В., Цвіркуна Ю.І.,

при секретарі: Ігнатенко О.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Селіванова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника Верховної Ради України Селіванова А.О. про закриття провадження у справі

за позовом ОСОБА_3

до Верховної Ради України,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Центральної виборчої комісії,

про визнання незаконною та скасування постанови, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до Вищого адміністративного суду України з позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову Верховної Ради України від 16 травня 2017 року №2027-VIII про дострокове припинення повноважень народного депутата України ОСОБА_3

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку з тим, що позивачами в адміністративному суді можуть бути тільки громадяни України, тоді як громадянство України ОСОБА_3 припинено.

Представник позивача ОСОБА_1 проти задоволення клопотання представника Верховної Ради України про закриття провадження у справі заперечив.

Заслухавши думку представників позивача та відповідача, колегія суддів вважає, що клопотання про закриття провадження у даній адміністративній справі задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Основним законом України закріплено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ч. 1 ст. 55 Конституції України).

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Положеннями ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом. Відмова від права на звернення до суду є недійсною. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що і громадяни та юридичні особи України.

Згідно з ч. 1 ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України здатність мати процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11.09.1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Так, у справі Bellet v. France Європейський Суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі: 1) якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства; 2) якщо позивач відмовився від адміністративного позову і відмову прийнято судом; 3) якщо сторони досягли примирення; 4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами; 5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, або ліквідації підприємства, установи, організації, які були стороною у справі.

Цей перелік є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.

За таких обставин, з огляду на завдання адміністративного судочинства, колегія суддів вважає, що підстави для закриття провадження у даній справі відсутні, у зв'язку з чим клопотання представника відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 157, 160, 165, 171 1 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні клопотання представника Верховної Ради України Селіванова А.О. про закриття провадження у адміністративній справі №800/200/17 за позовом ОСОБА_3 до Верховної Ради України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Центральної виборчої комісії, про визнання незаконною та скасування постанови.

Ухвала набирає законної сили у порядку, передбаченому ч. 7 ст. 1711 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: ___________________ Н.Є. Маринчак

Судді: ___________________ І.О. Бухтіярова

___________________ О.А. Веденяпін

___________________ І.В. Приходько

___________________ Ю.І. Цвіркун