Справа № 802/608/17-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/608/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Чернюк А.Ю.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

23 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі Білоцерківська ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17 липня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

За приписами пункту 1 частини першої статті 197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції-без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що згіджно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України та відповідно до пункту 286.5 статті 286 розділу 12 ПК України, податковим повідомленням-рішенням форми «Ф» від 13.11.2014 року №3135-00 позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб на суму 5804,46 грн., податковим повідомленням-рішенням від 19.05.2016 року № 14877-0000--на суму 10388,92 грн.; податковим повідомленням-рішенням від 25.06.2015 року №13960-10--на суму 7249,77 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем в судовому порядку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність законних підстав для скасування спірних податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України (далі ПК України), об'єктами оподаткування земельним податком є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

База оподаткування визначена статтею 271 ПК України, відповідно до якої базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом (підпункт 271.1.1); площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено (підпункт 271.1.2).

Відповідно до підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПКУкраїни орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності (далі - орендна плата)-обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства (пункт 288.1 статті 288 Податкового кодексу України).

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:

-не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України);

-не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України);

-може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах (підпункт 288.5.3 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України).

Згідно зі статтею 13 Закону України від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV «Про оренду землі», зі змінами та доповненнями, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (стаття 15 Закону).

Правові засади проведення оцінки земель в Україні визначено Законом України від 11 грудня 2003 року № 1378-IV «Про оцінку земель», із змінами та доповненнями, відповідно до абзацу п'ятого статті 5 якого нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема для визначення розміру земельного податку та орендної плати.

Підставою для проведення оцінки земель є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування (стаття 15 Закону).

Відповідно до Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні», зі змінами та доповненнями, акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) згідно з пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.10.2012 року між Ісайківською сільською радою Богуславського району Київської області та ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки (далі Договір) під існуючою нежитловою будівлею, розташованою в с.Ісайки, Богуславського району, Київської області по вул.Центральна,4, загальною площею 0,18 га, строком на 5 років.

Згідно вказаного Договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 193482 грн. При цьому річна плата вноситься орендарем виключно у грошовій формі у розмірі 3% відсотки від її нормативної грошової оцінки, що складає 5804,46 грн. Орендна плата вноситься позивачем у розмірі 483,71 грн. щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

Також, в пункті 11 Договору зазначено, що розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі зміни умов господарювання, передбачених договором та зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документально та в інших випадках передбачених законом.

Отже Договором оренди земельної ділянки від 18.10.2012 року, укладеним між Ісайківською сільською радою та ОСОБА_2 передбачено зміну розміру орендної плати за настання певних умов, що передбачені цим Договором.

Разом з тим, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що на момент подання позивачем податкового розрахунку земельного податку на 2014-2015 роки та податкової декларації орендної плати за земельну ділянку, Ісайківською сільською радою була затверджена нова нормативна грошова оцінки землі чи переглядався Договір, укладений з позивачем щодо зміни орендної плати з підстав, визначених в пункті 11 Договору.

З огляду на встановлене, колегія суддів погоджується з содом першої інстанції про те, що застосування податковим органом для визначення зобов'язань позивача зі сплати земельного податку та орендної плати за землі комунальної власності за 2014-2015 роки інших величин нормативної грошової оцінки земель, ніж ті, що були затвердженні Ісайківською сільською радою та були чинними на момент подання позивачем податкової декларації та податкового розрахунку, є протиправним.

Недотримання позивачем інших вимог законодавства при визначенні розміру земельного податку та орендної плати за землю, відповідачем не встановлено.

Враховуючи вищевказане, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність підстав для визнання податкових повідомлень-рішень Богуславського відділення Миронівської ОДПІ №14877-0000 від 19.05.2016 року, №13960-10 від 25.06.2015 року та №3135-00 від 13.11.2014 року, протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 липня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюк Р.В.