Справа № 802/1590/17-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1590/17-а

Головуючий у 1-й інстанції:Дончик В.В.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

21 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області, третя особа Калинівський районний суд Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

в вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області, третя особа Калинівський районний суд Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Вінницькій області подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

20 листопада до Вінницького апеляційного адміністративного суду від позивача надійшла заява за вх. № 16492/17 про розгляд справи без його участі.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явились. Про час, день та місце розгляд справи повідомлені завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 січня 1981 року ОСОБА_2 обрано суддею Бершадського районного суду Вінницької області, де він працював до жовтня 1989 року.

В подальшому, з 28 вересня 1989 року позивач обраний суддею Калинівського районного суду Вінницької області.

22.09.2016 року Верховною Радою України прийнято Постанову № 1600-VIII "Про звільнення суддів", відповідно до якої ОСОБА_2 звільнено з посади судді Калинівського районного суду Вінницької області, у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Наказом голови Калинівського районного суду Вінницької області від 07 жовтня 2016 року № 98-С, відповідно до Постанови Верховної Ради України від 22.09.2016 року № 1600-VIII "Про звільнення суддів", ОСОБА_2 відраховано із штату суддів Калинівського районного суду Вінницької області з 07.10.2016 року, у зв'язку із виходом у відставку. Стаж роботи позивача на посаді судді складає 35 років 8 місяців.

Наказом голови Калинівського районного суду Вінницької області від 07 жовтня 2016 року № 104-С, відповідно ч. 1 ст. 143 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02.06.2016 року, доручено відділу планово-фінансової діяльності, обліку та звітності ТУ ДСА України в Вінницькій області провести виплату вихідної допомоги ОСОБА_2 в розмірі 3-х місячних суддівських винагород за останньою посадою, в зв'язку із виходом у відставку.

Оскільки, вказана допомога не виплачувалась, позивач 02.08.2017 року звернувся до ТУ ДСА у Вінницькій області із заявою, в якій просив виплатити йому вихідну допомогу в розмірі 3-х місячних суддівських винагород за останньою посадою, у зв'язку із виходом у відставку.

Листом від 15.08.2017 року №04-36/2053, ТУ ДСА України в Вінницькій області відмовило позивачу в задоволенні його заяви.

Вважаючи дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року позов задоволено.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції до 01.04.2014 року) передбачалося, що судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України", який набрав чинності 01.04.2014 року, внесено зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", зокрема, виключено з нього статтю 136, якою передбачалось, що судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

В свою чергу, 30.09.2016 року набув чинності Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII, частина перша статті 143 якого визначає, що судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою.

Як встановлено з матеріалів справи, наказом голови Калинівського районного суду Вінницької області від 07 жовтня 2016 року № 98-С, відповідно до постанови Верховної Ради України від 22.09.2016 року № 1600-VIII "Про звільнення суддів", ОСОБА_2 відраховано зі штату суддів Калинівського районного суду Вінницької області з 07.10.2016 року, у зв'язку із виходом у відставку.

Тобто, на момент прийняття вказаного наказу діяла норма ч. 1 ст. 143 Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII, що передбачала виплату вихідної допомоги в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою судді, який вийшов у відставку.

При аналізі вищевказаних норм, колегія суддів дійшла до висновку, що станом на 30.09.2016 року позивач перебував на посаді судді Калинівського районного суду Вінницької області, а тому на нього поширюється дія норми ч. 1 ст. 143 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII щодо виплати вихідної допомоги в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 148 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", видатки кожного місцевого та апеляційного суду всіх видів та спеціалізації, вищого спеціалізованого суду, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України визначаються у Державному бюджеті України в окремому додатку.

Статтею 149 цього ж Закону передбачено, що суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України..

Тобто, будь-яка виплата, у тому числі і виплата вихідної допомоги, здійснюється відповідно до наказу голови суду.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, наказом голови Калинівського районного суду Вінницької області від 07 жовтня 2016 року № 104-С, відповідно ч. 1 ст. 143 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02.06.2016 року, доручено відділу планово-фінансової діяльності, обліку та звітності ТУ ДСА України в Вінницькій області провести виплату вихідної допомоги ОСОБА_2 в розмірі 3-х місячних суддівських винагород за останньою посадою в зв'язку із виходом у відставку.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що п. 2 ч. 3 ст. 148 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності всіх судів, окрім Верховного Суду, діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України здійснює Державна судова адміністрація.

Відповідно до ч. 4 ст. 148 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління Державної судової адміністрації України.

Тому, оскільки позивач працював суддею у Калинівському районному суді Вінницької області, судова колегія вважає, що саме на Територіальне управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області покладено обов`язок нарахувати та виплатити ОСОБА_2 вихідну допомогу, в зв`язку з відставкою.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення адміністративного позову шляхом зобов'язання Територіальне управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 вихідну допомогу в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визначення розміру вихідної грошової допомоги в сумі 81925,02 грн., на яку набув право позивач, оскільки такий розмір закріплено на законодавчому рівні та додатковому окресленню даним судовим рішенням не підлягає.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є - здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Таким чином, вказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що в контексті розгляду даної справи при визнанні протиправною відмови Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області у виплаті ОСОБА_2 вихідної допомоги у зв'язку з виходом у відставку в розмірі 3-х місячних суддівських винагород за останньою посадою, суд вправі зобов'язати відповідний орган нарахувати та виплатити ОСОБА_2 вказану допомогу, а не визначати суму таких нарахувань, що належить до компетенції відповідача, у зв'язку з чим рішення в цій частині підлягає скасуванню.

Колегія суддів також критично ставиться до доводів апелянта щодо наявності підстав для залишення позовної заяви без розгляду, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 оскаржуючи відмову Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області, викладену в листі від 15.08.2017 року №04-36/2053 звернувся до суду з адміністративним позовом 13.09.2017 року, про що свідчить відмітка Вінницького окружного адміністративного суду на позовній заяві, тобто в межах строку визначеного ст.99-100 КАС України, у зв'язку з чим доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норми процесуального права під час вирішення питання щодо залишення адміністративного суду без розгляду є безпідставними.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення адміністративного позову частково.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України вказує, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області задовольнити частково.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області, третя особа Калинівський районний суд Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області, третя особа Калинівський районний суд Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області у виплаті ОСОБА_2 вихідної допомоги у зв'язку з виходом у відставку в розмірі 3-х місячних суддівських винагород за останньою посадою.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 вихідну допомогу у зв'язку з виходом у відставку в розмірі 3-х місячних суддівських винагород за останньою посадою .

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Граб Л.С. Біла Л.М.