Справа № 350/796/16-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" листопада 2017 р. м. Київ К/800/11009/17

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого : Мороза В.Ф.

суддів: Голяшкін О.В.

Швед Е.Ю.

розглянувши в порядку письмового розгляду касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Ясенської сільської ради, третя особа ОСОБА_3, про визнання рішення недійсним,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся з позовом, в якому просив визнати недійсним та скасувати рішення Ясенської сільської ради від 09 червня 2016 року про надання дозволу ОСОБА_3 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1244 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1.

Постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2016 року позов задоволено. Рішення Ясенської сільської ради Рожнятівського району від 09 червня 2016 року, яким надано дозвіл ОСОБА_3 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1244 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 визнано недійсним.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Рожнятинського районного суду, яке набрало законної сили та має преюдиціальне значення, встановлено, що спірна частина земельної ділянки, щодо якої відповідачем 09 червня 2016 року прийнято рішення, яким надано дозвіл ОСОБА_3 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1244 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1, є під'їзною дорогою загального користування, яка відповідно до ст.83 ЗК України не може передаватися у приватну власність.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та відмовлено у задоволенні позову.

Рішення мотивовано тим, що приймаючи оскаржуване рішення Ясенська сільська рада Рожнятівського району Івано-Франківської області діяла в межах законодавчо наданих повноважень.

Не погоджуючись із рішенням апеляційного суду, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Переглядаючи судове рішення в межах касаційної скарги, судова колегія вбачає підстави для її задоволення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0435 га для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_2, що підтверджено копією Свідоцтва про право власності від 24.07.2015 року, індексний номер 41204745.

Відповідно до договору купівлі-продажу домоволодіння від 08.12.2009 року ОСОБА_3 придбала домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1, яке належало ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.08.2006 року.

08.06.2016 ОСОБА_3 звернулась у Ясенську сільську раду із заявою щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1244 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1.

Рішенням Ясенської сільської ради Рожнятівського району від 09 червня 2016 року ОСОБА_3 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1244 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1.

Вважаючи, що вказане рішення є незаконним, оскільки в площу 0,1244 га входить спільний заїзд, ОСОБА_2 звернувся із даним позовом.

Згідно з ч.1 ст.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Частиною 2 ст.83 ЗК України встановлено, що у комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Відповідно до пунктів «а» та «б» ч.1 ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з п. «а» ч.4 ст.83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Суд першої інстанції при вирішенні даного спору врахував обставини, що встановлені судовим рішенням Рожнятинського районного суду у справі №2-594/2009, яке набрало законної сили, а саме, що: земельна ділянка ОСОБА_5 в частині позначення її буквами „В"-„Г" межує зі спільним заїздом, який включений до складу земельної ділянки ОСОБА_3 згідно оскаржуваного рішення; спірний заїзд передбачений Генеральним планом забудови с. Ясень; ОСОБА_3 у 2009 році зверталась із заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою на частину ділянки, яка, як встановлено судом, є ділянкою загального користування (дорогою), тому п.3.1 рішення сільради від 05 липня 2009 року в частині відмови ОСОБА_4 передати їй в приватну власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку площею 0.1230 га, визнано законним. Таке рішення має преюдиціальне значення для вирішення даної справи відповідно до ст. 72 КАС України.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже судом були встановлені обставини, які виключають можливість надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1244 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 ОСОБА_3

Наведеного суд апеляційної інстанції не врахував та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

Наведене дає підстави для висновку, що рішення суду першої інстанції було помилково скасовано апеляційним судом, у зв'язку з чим останнє підлягає скасуванню на підставі статті 226 КАС України з залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 222, 223, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2017 року скасувати, а постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2016 року залишити в силі.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України.

Судді: В.Ф. Мороз

О.В. Голяшкін

Е.Ю. Швед