Справа № 202/7087/17
Суддя: Бєльченко Л. А.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/7087/17
Провадження №2-а/202/284/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 листопада 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

складі судді: Бєльченко Л.А.,

при секретарі - Федорченко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із цим адміністративним позовом до відповідача, зазначаючи, що вона із її родиною є тимчасово переміщеними особами. З травня 2014 року її родина була взята на облік в Управлінні праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, а потім в Управлінні праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради. Перебуваючи на обліку в УПСЗН Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради вона, позивач, подавала до цього органу заяви щодо призначення її сім'ї щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Вказана допомога її родині була призначена з 11.11.2014 року по 13.11.2016 року у розмірі 1326,00 грн. щомісячно, а саме: на неї у розмірі 442,00 грн., як на працездатну працюючу особу, та на неповнолітню дитину в розмірі 884,00 грн. Факт її зайнятості підтверджувався довідками з місця роботи у ПАТ КБ «ПриватБанк», де вона працювала за цивільно-правовим договором. З 25.04.2016 року вона була прийнята на роботу до ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі трудового договору. Після переїзду її родини з Амур-Нижньодніпровського до Індустріального району міста Дніпра та взяття на облік УПСЗН у вказаному районі 30.11.2016 року вона звернулася до відповідача із заявою про призначення її родині вищезазначеної державної допомоги. Проте відповідачем державна допомога її родині була призначена у меншому розмірі, а саме у розмірі 884,00 грн. на дитину, а на неї не була призначена у зв'язку з тим, що, на думку відповідача, вона не була працевлаштована офіційно, а працювала за цивільно-правовим договором, що виключає можливість призначення допомоги на неї. Також їй повідомили про те, що у зв'язку з зазначеним вона не тільки не має права на подальше призначення адресної допомоги, а ще і повинна повернути надмірно отримані грошові кошти по адресній допомозі. 30.05.2017 року вона, позивач, знову звернулася до відповідача із заявою про призначення її сім'ї адресної допомоги. Цього ж дня їй було вручене письмове повідомлення за вихідним № 1796 про необхідність повернення на рахунок відповідача надмірно отриманих грошових коштів по адресній допомозі у розмірі 9139,38 грн. Письмової відповіді на її заяву вона знову не отримала, але грошові кошти по адресній допомозі їй нараховувалися все в тому ж розмірі - 884,00 грн. на неповнолітню дитину.

Тому позивач просила суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні їй щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на підставі її заяви від 30.05.2017 року та зобов'язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити їй зазначену адресу допомогу.

В судовому засіданні позивач та її представник, ОСОБА_2, підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представник відповідача, ОСОБА_3, в судовому засіданні заперечувала проти позову, зазначаючи, що позивач звернулася до Управління 30.11.2016 року із заявою про призначення її сім'ї адресної допомоги. Згідно наданих позивачем документів, відповідно до «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року Управлінням була призначена сім'ї позивача адресна допомога у розмірі 884,00 грн. щомісячно на дитину. За заявою позивача від 30.05.2017 року Управлінням її сім'ї була призначена адресна допомога з 30.05.2017 року по 29.11.2017 року у розмірі 884,00 грн. щомісячно на дитину. Під час подання позивачем заяви від 30.11.2016 року останньою була надана довідка, видана ПАТ КБ «ПриватБанк», та копія трудової книжки, відповідно до яких позивач з 01.06.2014 року по 18.04.2016 року працювала в ПАТ КБ «ПриватБанк» за цивільно-правовим договором. Представник відповідача зазначила, що з цього питання Департаментом соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації листом від 01.02.2017 року було надано роз'яснення, що робота за цивільно-правовим договором не є фактом працевлаштуванням. Відповідно до пункту 7 Порядку якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку, які не працевлаштувалися протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється. Згідно із абзацом 4 пункту 3 Порядку особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається. У зв'язку із зазначеним відповідачем було зроблено перерахунок адресної допомоги позивачеві за період з 11.11.2014 року по 10.01.2015 року у загальній сумі 1326,00 грн. на сім'ю щомісячно, за період з 11.01.2015 року по 10.03.2015 року у загальній сумі 1105,00 грн. на сім'ю щомісячно. На наступні періоди виплата допомоги позивачеві припинена та в подальшому не призначалася. Представник відповідача зазначила, що дії Управління щодо відмови позивачеві у призначенні допомоги є правомірними, а тому просила суд відмовити позивачеві у задоволенні позову.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач та її родина є внутрішньо переміщеними особами, що підтверджується довідками № від 23.11.2016 року та від 30.05.2017 року, виданими УПСЗН Індустріальної районної у місті Дніпрі ради (а.с. 41, 14).

30.11.2016 року позивач звернулася до УПСЗН Індустріальної районної у місті Дніпрі ради із заявою про призначення її родині адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до наданих позивачем документів сім'ї останньої Управлінням була призначена адресна допомога з 30.11.2016 року по 29.05.2017 року у загальній сумі 884,00 грн. тільки на неповнолітню дитину щомісячно у зв'язку з тим, що позивач, працюючи у ПАТ КБ «ПриватБанк» за цивільно-правовим договором, вважається не працевлаштованою, а тому не має права на отримання адресної допомоги. Тому виплату позивачеві адресної допомоги було припинено (а.с. 45).

30.05.2017 року позивач знову звернулася до відповідача із заявою про призначення її родині адресної допомоги, надала до Управління довідку з місця роботи та копію трудової книжки із відміткою про працевлаштування, однак відповідачем знову була нарахована адресна допомога за період з 30.05.2017 року по 29.11.2017 року у розмірі 884,00 грн. щомісячно на дитину з тих самих підстав (а.с. 44).

Відповідно до пункту 2 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах рад, з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Відповідно до пункту 7 Порядку для одержання допомоги у встановлених розмірах на наступний період особи працездатного віку мають працевлаштуватися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості. Якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку, які не працевлаштувалися протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Відповідно до пункту 3 Порядку особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Відповідно до відповіді, яку Управління надало на адвокатський запит представника позивача, припинення виплати адресної допомоги позивачеві здійснено з підстав не працевлаштування останньої.

Проте відповідно до наданої позивачем копії її трудової книжки та довідок, остання з 19.02.2014 року по 18.04.2016 року працювала у ПАТ КБ «ПриватБанк» за цивільно-правовим договором, а з 25.04.2016 року до цього часу офіційно працює у ПАТ КБ «ПриватБанк» на посаді головного менеджера Операційного центру моніторингу електронних операцій Головного офісу (а.с. 18-20, 21, 17).

Про всі зміни щодо працевлаштування позивач своєчасно, відповідно до приписів пункту 12 Порядку, повідомляла УПСЗН, що не заперечується представником відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про зайнятість населення» кожен має право на вільно обрану зайнятість.

Згідно із частиною 1 статті 4 цього Закону до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову службу чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позивач, уклавши цивільно-правовий договір, є працевлаштованою особою, яка, звертаючись до УПСЗН Індустріальної районної у місті Дніпрі ради із заявою про призначення допомоги, просила призначити виплату допомогу на підставі довідки внутрішньо переміщеної особи, виданої УПСЗН Індустріальної районної у місті Дніпрі ради та надала для цього всі необхідні документи, в тому числі документи на підтвердження її працевлаштування, а тому будь-яких обставин, передбачених Порядком, для відмови у призначенні допомоги позивачеві не існувало.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем було неправомірно відмовлено позивачеві у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на підставі її заяви від 30.05.2017 року, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України судовий збір підлягає стягненню з державного бюджету України на користь позивача у розмірі 640,00 гривень.

Керуючись ст.ст.122,160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на підставі заяви від 30.05.2017 року.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради здійснити призначення, нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на підставі заяви від 30.05.2017 року.

Стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.. 00 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя - Бєльченко Л.А.