Справа № 826/12791/17
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 листопада 2017 року № 826/12791/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Фаворит»
до Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві
провизнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Фаворит» звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 24.11.2016 р. про стягнення з боржника виконавчого збору у виконавчому провадженні № 46163266.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувана постанова винесена відповідачем всупереч положенням чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Обґрунтовуючи протиправність оскаржуваної постанови зазначив, що не був повідомлений як боржник про відкриття виконавчого провадження, що є обов'язком відповідача відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, державний виконавець, починаючи примусове виконання рішення, не пересвідчився чи отримана постанова про відкриття виконавчого провадження боржником, а відтак підстави для стягнення з позивача виконавчого збору відсутні.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. На вимогу суду матеріалів виконавчого провадження, в рамках якого було винесено оскаржувану постанову, суду не надав.

Зважаючи на неявку в судове засідання представника відповідача, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП № 46163266 - 29.09.2017 р. позивачем було виявлено, що 29.10.2014 р. приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом Олександром Едуардовичем за заявою Публічного акціонерного товариства «Промислово-фінансовий Банк» було вчинено виконавчий напис, реєстровий № 2933.

Згідно виконавчого напису пропонувалося звернути стягнення на майно позивача, а саме: високошвидкісний екструдер LM-EB45T (серійний номер LM-110602) та 2-х кольорову флексографічну машину FP-2060A, за рахунок чого задовольнити вимоги ПАТ «ПФБ» у загальному розмірі 369 340,94 грн.

У виконавчому написі зазначено, що місцезнаходженням позивача є: 03151, місто Київ, вул. Волинська, буд. 10, літ. «А», офіс 296, а місцезнаходження майна, на яке пропонується звернути стягнення - м.Київ, проспект Перемоги, буд.67.

Згідно заяви ПАТ «Промислово-фінансовий Банк» від 30.12.2014 р. № 16-1424/14 виконавчий напис було пред'явлено відповідачу для примусового виконання за місцезнаходженням майна, на яке пропонувалось звернути стягнення.

22.01.2015 р. головним державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м.Києві Козирєвою Т.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №46163266, якою надано позивачу семиденний строк для добровільного виконання виконавчого документа.

За наслідками подання ПАТ «Промислово-фінансовий Банк» клопотання від 10.06.2015 р. № 06-0071/15 від 10.06.2015 р. майно було описано згідно акту опису та арешту майна та передано на зберігання ОСОБА_4.

17.11.2016 р. ПАТ «ПФБ» подано заяву про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.10.2016 р. № 16-0839/16 та зазначено, що фактичного звернення стягнення на майно в рамках виконавчого провадження ВП №46163266 не відбулося.

24.11.2016 р. державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м.Києві Желтіковою О.А. винесено постанову про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 56 344,61 грн. в рамках виконавчого провадження ВП № 46163266.

Цього ж дня державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м.Києві Желтіковою О.А. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві в рамках виконавчого провадження ВП № 46163266, а постанову про стягнення з боржника виконавчого збору виділено в окреме провадження.

05.12.2016 р. головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53029841 щодо стягнення з позивача виконавчого збору в розмірі 56 344,61 грн. з виконавчого провадження ВП № 46163266.

Позивач, вважаючи постанову державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м.Києві від 24.11.2016 р. ВП № 46163266 протиправною, звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищезазначеного, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити наступне.

Розглядаючи позовні вимоги ТОВ «Лізингова компанія «Фаворит», суд виходить зі змісту положень частини 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, при визначенні юрисдикції суд виходить з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час виконання виконавчих написів нотаріуса (частина п'ята статті 82 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання виконавчих написів нотаріуса.

У той же час, згідно пункту 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин, постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку.

За змістом пункту 7 частини 2 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

За результатом аналізу наведених правових норм, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Згідно зі статтею 124 Конституції України всі судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Статтею 1 названого Закону визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 27 названого Закону у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Наведені правові норми зобов'язують боржника добровільно виконати рішення у строк, встановленим державним виконавцем та повідомити про таке виконання у цей же термін. В свою чергу, дані норми, у разі невиконання боржником рішення добровільно у встановлений державним виконавцем строк, зобов'язують державного виконавця на наступний день після закінчення відповідних строків розпочати примусове виконання рішення, тобто вчиняти певні дії, спрямовані на примусове виконання рішення.

У той же час, перебіг строку для добровільного виконання починається з моменту отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, що в свою чергу, покладає на виконавця обов'язок перед початком примусового виконання рішення пересвідчитись в отриманні боржником такої постанови.

Відповідні висновки суду узгоджуються з положеннями статті 31 Закону України «Про виконавче провадження», якою закріплено, що копії постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання виконавчого напису № 2933, виданого 29.10.2014 р. приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу на звернення стягнення на майно, яке належить ТОВ «ЛК «Фаворит» та знаходиться за адресою: м.Київ, проспект Перемоги, 67, а саме: високошвидкісний екструдер LM-EB45T (серійний номер LM-110602) та 2-х кольорову флексографічну машину FP-2060A, за рахунок чого задовольнити вимоги ПАТ «ПФБ» у загальному розмірі 369 340,94 грн., відкрито виконавче провадження ВП № 46163266 про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.01.2015 р.

Пунктом 2 резолютивної частини постанови боржника - позивача по справі зобов'язано самостійно виконати рішення суду у 7-денний термін з моменту винесення (отримання) постанови.

Зазначена постанова з супровідним листом 22.01.2015 року направлена позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу: 03062, м. Київ, пр-т Перемоги, 67 (місцезнаходження майна).

Втім, з пояснень позивача вбачається (матеріалів виконавчого провадження ВП № 46163266 відповідачем не надано), що матеріали виконавчого провадження не містять доказів вручення товариству постанови про відкриття виконавчого провадження, зокрема, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Окрім того, як встановлено судом, постанова про відкриття виконавчого провадження була скерована за адресою місцезнаходження майна, тоді як в силу положень ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» остання мала бути скерована за адресою, зазначеною у виконавчому написі нотаріуса від 29.10.2014 р., а саме: 03151, м.Київ, вул. Волинська, буд. 10-А, офіс 296.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач не був повідомлений про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 2933, виданого 29.10.2014 р. приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу щодо звернення стягнення на майно, яке належить ТОВ «ЛК «Фаворит» та знаходиться за адресою: м.Київ, проспект Перемоги, 67, а саме: високошвидкісний екструдер LM-EB45T (серійний номер LM-110602) та 2-х кольорову флексографічну машину FP-2060A у спосіб, передбачений ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Частиною 2 названої правової норми також закріплено виключний перелік виконавчих документів, під час виконання яких виконавчий збір не стягується, а саме: про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, стягнення виконавчого збору, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, відшкодування витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, і стягнення штрафів, накладених відповідно до вимог цього Закону, а також у разі виконання рішень у порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

За таких обставин, а також враховуючи приписи частини 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження», якою закріплено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору від 24 листопада 2016 року протиправною та її скасування.

Додатково суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» з наступними змінами та доповненнями, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, виконавчий збір визначено як санкцію відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання.

Враховуючи те, що про винесення оскаржуваної постанови, позивачу не було відомо, що не було спростовано відповідачем під час розгляду даної справи, відповідно слід дійти висновку про неможливість виконання постанови державного виконавця у строки визначені в останній.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем доведено обставини в обґрунтування заявлених позовних вимог, в той же час відповідачем не доведено правомірність своїх дій.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати підлягають відшкодуванню у повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Фаворит» задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 24 листопада 2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП № 46163266.

Судові витрати в сумі 1600,00 гривень присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Фаворит» за рахунок бюджетних асигнувань Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко