Справа № 755/9837/17
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 755/9837/17 Головуючий у 1-й інстанції: Яровенко Н.О. Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

28 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 10 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просила визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації щодо невиплати заборгованості по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років - неправомірними та зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації здійснити нарахування та виплатити позивачці недоотриману суму допомоги при народженні дитини за період з липня 2014 року по січень 2016 року (включно).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2017 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуюсь із вказаним судовим рішенням, позивачка звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 10 жовтня 2017 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було не повно досліджено обставини, що мають значення для справи, не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

У судове засідання не з'явилися особи, які беруть участь у справі, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином. В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов'язкова. Відповідно до ст.. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до п.3, ч.1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду

Приймаючи рішення про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_2 заявлені з липня 2014 року, а отже позов подано після закінчення строків звернення до суду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 з ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1) має доньку - ОСОБА_3.

У квітні 2014 року на території постійного місця проживання позивачки розпочалась антитерористична операція, яка продовжується по сьогодні (Наказ Антитерористичного центру при Службі Безпеки України від 07.10.2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення»).

Внаслідок зазначених обставин, з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини ОСОБА_2, наприкінці липня 2014 року змушена була покинути своє місце проживання у м. Донецьк та переселитись за адресою: АДРЕСА_1.

Згодом, позивачці також фактично припинена виплата допомоги при народженні дитини у сумі 810 грн. у зв'язку з тимчасовим не здійсненням Управлінням праці і соціального захисту населення Будьонівської районної в м. Донецьку ради своїх повноважень.

Покинувши своє постійне місце проживання ОСОБА_2 особисто 29.09.2014 року звернулась за своїм місцезнаходженням до Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради з заявою про взяття позивачки на облік та переведення виплат з непідконтрольної території, де припинили виплачувати допомогу з незалежних від неї підстав.

За наслідками такого звернення Управлінням соціального захисту населення Добропільської міської ради Позивачці було призначено та виплачено допомогу при народжені дитини за період з 01.11.2014 року по 31.01.2015 року у сумі 810 грн.

Щодо допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у сумі 130 грн., спеціалістами Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради заяви не приймались, оскільки, 01.07.2014 року був повністю виключений розділ IV "Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку" Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» №2811-XII від 21 листопада 1992 року.

Станом на дату подання позову, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 130 грн. за період з липня 2014 року по січень 2016 року (включно) як зазначено позивачкою, остання так і не отримала.

З метою отримання інформації щодо можливості отримання допомоги по догляду за дитиною до 3 років у розмірі 130 грн./міс. за період з липня 2014 року по січень 2016 року, ОСОБА_2 було вчинено звернено до урядової "гарячої" телефонної лінії від 13.06.2016 р. реєстр. № ГА-5376968.

У відповідь на вказане звернення Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) листом № 194- 1323 від 08.07.2016 року зазначено, що за призначенням щомісячної допомоги у розмірі 130 гривень до управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації позивачка не зверталася.

Тому позивачкою особисто подана заява від 20.07.2016 року до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням надати роз'яснення та посприяти у вирішені питання щодо можливості отримання та відновити виплату допомоги по догляду за дитиною до 3 років у розмірі 130 грн./міс. за період з липня 2014 року по січень 2016 року.

Листом від 09.08.2016 року № 37/02-17381 Управлінням праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації повідомлено про необхідність звернення з заявою та пакетом документів до Управління, попередньо записавшись на прийом.

08.09.2016 року до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації позивачкою подана заява з відповідним пакетом документів щодо призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації листом від 23.12.2016 р. №31/13-28185 було повідомлено про відмову у здійсненні виплат допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в зв'язку з тим, що на час звернення за допомогою дитині вже виповнилось 3 роки, тому призначити позивачці допомогу не можливо.

Відповідно до ч.1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 вищевказаної статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції щодо пропуску позивачкою шестимісячного строку звернення до суду, адже про порушення свого права позивачка дізналась саме з Листа від 23.12.2016 року №31/13-28185, яким останній було відмовлено у здійсненні виплат допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити, ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 10 жовтня 2017 року - скасувати та направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 197, 199, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 10 жовтня 2017 року - скасувати та направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту постановлення.

Головуючий суддя О.Є.Пилипенко

Судді Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест