Справа № 348/1290/17
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/10179/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Надвірнянського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов"язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2017 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача - Надвірнянського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, у якому просив визнати неправомірними дії щодо застосування обмеження заробітної плати коефіцієнтом 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум при обчисленні пенсії; зобов'язати провести перерахунок та виплату пенсії з 03.03.2000 без обмеження заробітку у 5,6 разів розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум та надалі виплачувати пенсію до виникнення обставин, з якими закон повязує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11 вересня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Надвірнянського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов"язання зняти коефіцієнт обмеження 5,6 - залишено без розгляду за період з 03.03.2000 по 20.12.2016.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано неправомірними дії Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо нарахування пенсії з обмеженням заробітної плати ОСОБА_1 коефіцієнтом 5,6 за період з 24.10.1991 по 01.06.1994. Зобов'язано Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зняти обмеження коефіцієнтів 5,6 заробітної плати за період роботи з 24.10.1991 по 01.06.1994 у Виробничому об'єднанні «Тюменьнефтегаз» ВАТ «Газпромнефть-Ноябрськнефтегаз» при обчисленні пенсії ОСОБА_1 та здійснити перерахунок його пенсії, починаючи з 20.12.2016, з врахуванням повного заробітку, а також дорахувати, виплатити недоплачені ОСОБА_1 суми пенсії та виплачувати йому пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Не погоджуючись із постановою суду, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії в солідарній системі встановлено ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, абз.1 ч.1 якої передбачено врахування для обчислення пенсії не лише заробітної плати, а й іншого доходу за будь-які календарні місяці підряд до 01 липня 2000 року незалежно від перерв та за весь період страхового стважу, починаючи з 01 липня 2000 року. Тобто імперативно встановлено, що для обчислення пенсії має враховуватись заробітна плата (дохід), отриманий після 01 липня 2000 року протягом усього періоду страхового стажу особи без будь-яких виключень. Єдиний виняток цього правила встановлений абз.3 ч.1 ст. 40 Закону №1058-IV, який передбачає допустимість за вибором особи, яка звернулась за пенсією, виключення з періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначений період становить не більше, ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Відповідно до п.2 ст. 41 Закону №1058-IV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Обмеження максимальної величини заробітної плати були встановлені Постановою Кабінему Міністрів України від 13.07.1998 № 1064 «Про встановлення максимальної величини фактичних витрат суб'єктів господарювання на оплату праці працівників, суми оподатковуваного доходу, з яких справляються збори (внески) до соціальних фондів».

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач перебуває на обліку в Надвірнянському об'єднаному управлінні Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

У період з 24.10.1991 (наказ № 158-к від 23.10.1991) по 01.06.1994 (наказ № 111-к від 02.06.1994) позивач працював на посаді бурильщика у Виробничому об'єднанні «Тюменьнефтегаз» ВАТ «Газпромнефть-Ноябрськнефтегаз» вахтово-експедиційним методом, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці та копією архівної довідки, виданої філією «Муравленковскнефть» ВАТ «Газпромнефть-Ноябрськнефтегаз» в складі ВАТ «Газпромнефть-ННГ» від 08.11.2010 № 01/05-17/24046.

Весь стаж роботи на вищевказаному підприємстві підтверджується відповідними записами у трудовій книжці з посиланням на дату та номер наказів про прийняття, переведення, звільнення та записом про місцезнаходження підприємства, на якому він виконував роботи (а.с. 7-9).

Із довідки, виданої ВАТ «Газпромнефть-Ноябрськнефтегаз» від 08.11.2010 за № 01/05-17/24046 слідує, що позивач дійсно працював вахтово-експедиційним методом у Виробничому об'єднанні «Тюменьнефтегаз» ВАТ «Газпромнефть-Ноябрськнефтегаз» на посаді бурильщика в період з 24.10.1991 по 01.06.1994. Заробітна плата нараховувалась з врахуванням районного коефіцієнта 1,7 і північних надбавок. Відрахування в Пенсійний фонд здійснювались згідно встановлених норм (а.с. 13).

З наданої копії розрахунку заробітку для обчислення пенсії слідує, що відповідачем встановлено обмеження заробітної плати за період роботи позивача з 24.10.1991 по 01.06.1994 при обчисленні пенсії коефіцієнтом 5,6 (а.с. 14).

На звернення позивача щодо перерахунку пенсії з урахуванням районний коефіцієнтів та північної надбавки та без обмеження заробітку у 5,6 розміру заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум, Надвірнянським об"єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області листом від 02.06.2017 №225.К-1к, покликаючись на п. 2 ст. 41 Закону №1058-IV, у такому перерахунку відмовлено, мотивуючи відсутністю правових підстав для розрахунку заробітної плати за спірний період, з якого проводиться обрахунок пенсії позивача, без урахування обмеження коефіцієнтом 5,6 (а.с. 10-12).

Позивач, вважаючи відмову Надвірнянського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо проведення перерахунку пенсії неправомірною, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Відповідно до Конституції України та норм чинного законодавства України міжнародна угода, ратифікована Верховною Радою України, має перевагу над чинним законодавством України, в тому числі і в галузі пенсійного забезпечення.

Таким чином, згідно з Угодою про гарантії прав громадян держав - учасників Співдружності Незалежних Держав в області пенсійного забезпечення, пенсійне забезпечення громадян держав - учасників цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Для визначення права на пенсію громадянам держав учасників Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої із цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до введення в дію цієї Угоди. Обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходи) за періоди, які зараховуються до трудового стажу.

Встановлено, що позивач працював в районах Крайньої Півночі та подав відповідачу довідки про заробітну плату, відповідно на нього поширюється дія Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 і він має право на врахування районного коефіцієнту та північної надбавки при обчисленні пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 01 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 календарних місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною ч. 2 ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Раніше діюча редакція ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачала, що до заробітку для обчислення пенсії включалися всі види оплати праці, на які за діючими правилами нараховуються страхові внески. Лише з 10.06.2003 до вищевказаної статті Законом України від 22.05.2003 були внесені зміни, якими передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу) на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Отже, на час отримання позивачем заробітної плати період 24.10.1991 по 01.06.1994 обмежень максимальної величини заробітної плати не існувало, оскільки були встановлені лише 13 липня 1998 року Постановою КМУ №1064 «Про встановлення максимальної величини, фактичних витрат суб'єктів господарювання на оплату праці працівників, суми оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються збори (внески) до соціальних фондів».

Слід зазначити, що архівною довідкою про зарплату підтверджується факт сплати внесків до Пенсійного фонду з всієї (повної) заробітної плати, яку ОСОБА_1 отримував у спірний період його роботи у районі Крайньої Півночі.

Водночас нормативно-правові акти, рішення Конституційного Суду України доводяться до відома населення у встановленому законом порядку та за загальним правилом набирають чинності з дня їх опублікування, з чим й слід пов'язувати момент, коли особа повинна була дізнатися про порушення свого права. Водночас надання контролюючими органами різного роду відповідей, роз'яснень на звернення громадян не повинні пов'язуватися з днем, від якого підлягає обчисленню строк з якого особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів та слугувати підставою для поновлення пропущеного строку для звернення до суду з адміністративним позовом.

Відповідно до положень ч.ч.1-3 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду.

Оскільки законами з питань пенсійного забезпечення не встановлено інших строків звернення до суду за захистом порушених прав, до спірних правовідносин слід застосувати положення ч. 2 ст. 99 КАС України, якими передбачено шестимісячний строк звернення до суду.

Даною нормою визначено, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому судом враховано, що у разі коли виплати є регулярними, про своє порушене право позивач дізнається при настанні дати проведення відповідної виплати.

Виходячи із самого визначення поняття «пенсія», щомісячні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк. У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання виплати (чи її перерахунок).

Кінцевий термін або строк, на який призначається такий вид забезпечення як пенсія не може встановлюватись, бо це суперечить самому визначенню та суті таким виплатам.

Аналогічна правова позиція щодо застосування строку виплати пенсії вже була висловлена Верховним Судом України у постанові від 23 квітня 2012 року (№21-239а11) та постанові від 19 березня 2013 року (№ 21-53а13).

Аналізуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія дійшла висновку, що дії Надвірнянського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо нарахування пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 24.10.1991 по 01.06.1994 із застосуванням обмеження заробітку у межах суми, що не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання заробітку, є неправомірними та в межах спірних правовідносин вірним способом відновлення порушеного права позивачає зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивача, починаючи з 20.12.2016 (в межах шестимісячного строку звернення до суду з адміністративним позовом) з урахуванням заробітної плати за період з 24.10.1991 по 01.06.1994 без застосування обмеження заробітку у межах суми, що не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання заробітку з урахуванням виплачених сум до виникнення обставин, з якими закон пов»язує виникнення, зміну або припинення спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Надвірнянського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11 вересня 2017 року у справі № 348/1290/17 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. О. Большакова
В. Я. Макарик

Ухвала складена в повному обсязі 27.11.2017.