Справа № 462/973/14-а
Суддя: Бориславський Ю. Л.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 462/973/14-а
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2017 року суддя Залізничного районного суд м. Львова Бориславський Ю.Л. розглянувши в порядку скороченого провадження відповідно до положень ст. 183-2 КАС України матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій відповідача щодо відмови у проведенні нарахування та виплати пенсії протиправними,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить визнати дії Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову в нарахуванні та виплаті пенсії з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, відповідно до ч.3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», чинного в редакції станом на 10 червня 2009 року, протиправними; зобов`язати Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести нарахування та виплату позивачу пенсії з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням з врахуванням грошової допомоги у зв`язку із звільненням з військової служби відповідно до довідки про грошове забезпечення № 29 від 10.01.2014 р. з дня призначення пенсії 10 червня 2009р. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 10.06.2009 року позивач звільнився в запас з військової служби ЗС України за вислугою років. Вказує, що пенсію йому призначено меншу ніж встановлено чинним законодавством, вважає, що нарахування та виплата пенсії йому має проводитись з розрахунку за вислугою років з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», чинного в редакції на момент його звільнення 10.06.2009 року. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача подав до суду письмові заперечення, в яких вказав, що нарахування та виплата пенсії ОСОБА_1 проводиться відповідно до вимог законодавства, а тому позов є безпідставним. Крім цього, вказує на пропуск строку звернення позивача до суду згідно ст. 99 КАС України. Просить в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Ухвалою суду від 25.10.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести нарахування та виплату йому пенсії з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням з врахуванням грошової допомоги у зв`язку із звільненням з військової служби відповідно до довідки про грошове забезпечення від 10 січня 2014 року № 29 за період з дня призначення пенсії (з червня 2009 року) до 05.08.2013 року залишено без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 4, 5 ст.183-2 КАС України відповідач у десятиденний строк з дня одержання ухвали про відкриття скороченого провадження та копій документів може подати заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову. Суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне судове рішення.

Розгляд справи проведено в порядку скороченого провадження, відповідно до вимог ст.183-2 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем, представником відповідача обставини, суд приходить до переконання, що вони є достатніми для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 10.01.2014 року позивачу видано довідку про отриману у червні 2009 року (місяці звільнення з військової служби) грошову допомогу у зв`язку із звільненням з військової служби./а.с.8/

23 січня 2014 року Управлінням пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян було надано відповідь на заяву ОСОБА_1 від 13.01.2014р. про відмову в задоволенні його вимог щодо нарахування та виплати пенсії з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, відповідно до ч.3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», чинного в редакції станом на 10 червня 2009 року /а.с.9/.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем у поданих запереченнях від 3.03.2014р. на позовну заяву /а.с.28-33/, а також у апеляційній скарзі від 18.12.2014 р. на постанову суду від 25.11.2014 р. по даній справі /а.с.112-118/ та касаційній скарзі від 22.05.2015 р. /а.с.170-176/ вказано, що позов заявлено до неналежного відповідача, оскільки управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області не є юридичною особою.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.1 ст.17 КАС України визначено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно п.9 ч.1 ст.3 КАС України, відповідачем є суб`єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.3 КАС України, суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.1 ст.48 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).
Частиною 3 ст.48 КАС України визначено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їхнім посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).
Тобто, виключно юридичні особи можуть бути стороною у справі (відповідачем).

Згідно Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.
Пенсійний фонд України є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства та уповноважених банках.
Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
До структури Пенсійного фонду України входять центральний апарат Пенсійного фонду України та підвідомчі управління Пенсійного фонду України.

Як вказано в запереченні, поданому на адресу суду, управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області не є юридичною особою.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 52 КАС України, суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, про що суд повідомляє третю особу. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні адміністративного позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Аналіз зазначених положень закону дає підстави для висновку, що КАС України передбачає заміну неналежного позивача або неналежного відповідача. Заміна неналежного відповідача можлива, якщо судом встановлено, що первісний відповідач є неналежним, і хто є належним. В цьому випадку за клопотанням позивача або з власної ініціативи, але за згодою позивача, суд здійснює заміну відповідача на належного. Умовою заміни неналежної сторони є збереження підсудності адміністративної справи. Якщо під час судового розгляду буде встановлено, що особа, до якої пред`явлено позов, не повинна відповідати за ним, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то суд має у позові відмовити. В свою чергу, позивач має знову звертатися до суду з позовом вже до належного відповідача.
Судом встановлено, що позивач подав даний позов до суду 05.02.2014 р. За час розгляду справи відповідач у запереченнях та апеляційній і касаційній скаргах вказував, що вказаний позивачем відповідач не є юридичною особою, а тому є неналежним відповідачем по справі. Однак, клопотань про зміну позовних вимог та про заміну неналежного відповідача належним ОСОБА_1 не заявляв.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області не є належним відповідачем у справі.

Крім цього, суд враховує, що позивачем не заявлено жодної позовної вимоги до залученого як другого відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 7, 71, 159, 160-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:
У позові ОСОБА_1 до управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій відповідача щодо відмови у проведенні нарахування та виплати пенсії протиправними - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10-ти днів після її проголошення. Постанова набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя:

Оригінал постанови