Справа № 161/15734/17
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/1046/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 р. Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого-судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Якушеву Р.І.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Михаліка М.В.

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління державної фіскальної служби у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління державної фіскальної служби у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.09.2017 року за результатами перевірки був складений акт №001083, згідно якого було встановлено не оприбуткування та неповне оприбуткування готівкових коштів у відповідних книгах обліку розрахункових операцій на суму 7022 грн. вказане порушення, полягало у не внесенні в графу 5 за три роки в книгах обліку розрахункових операцій готівкових коштів на суму 7022 грн.

20.09.2017 року був складений протокол про адміністративне правопорушення №00000112, згідно якого позивач вчинила правопорушення «неповне та не оприбуткування готівкових коштів в Книгах обліку готівкових розрахунків на загальну суму готівки 7022 грн, чим порушила п.2.2, 2.6. Положення «Про ведення касових операцій в національній валюті в Україні», затвердженій постановою правління НБУ від 15.12.2004 року №637, чим порушила ч. 1 ст. 163-15 КУпАП.

03.10.2017 року позивач отримала постанову про накладення адміністративного стягнення від 02.10.2017 року, якою заступник начальника Головного управління ДФС у Волинській області Харченко Т.В. наклала штраф в сумі 1700 грн за порушення ч. 1 ст. 163-15 КУПАП у вигляді несвоєчасного оприбуткування готівкових коштів в книзі розрахункових операцій на підставі фіскального звітного чека, чим порушено п. 2.2., 2.6. постанови Правління НБУ від 15.12.2004 року №637 «Про затвердження Положення про проведення касових операцій в національній валюті в Україні».

Здійснюючи свою підприємницьку діяльність у сфері громадського харчування із обов'язковим застосуванням реєстраторів розрахункових операцій (РРО) ФОП ОСОБА_3 вела Книгу обліку розрахункових операцій на РРО, в яку щоденно вклеювала фіксальні звітні чеки та вносила записи про рух готівки та суми розрахунків. Однак, ФОП ОСОБА_3 не маючи каси і не будучи підприємством не була зобов'язана і не вела касову книгу, порушення порядку заповнення та ведення якої їй інкримінується.

На підставі наведеного просила суд скасувати постанову про накладення на неї адміністративного стягнення від 02.10.2017 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача Михалік М.В. в судовому засіданні позов не визнав, надав пояснення, які викладені у письмових запереченнях, просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч 2. ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається. Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Згідно пункту 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: неподання суб'єктом господарювання в установлений законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (п.п. 80.2.4); у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3 (п.п. 80.2.6). Відповідно до пункту 80.3 статті 80 ПК України, фактична перевірка, що здійснюється за наявності обставини, визначеної у пункті 80.2.6, може бути проведена для контролю щодо припинення порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3, одноразово протягом 12 місяців з дати складання акта за результатами попередньої перевірки. Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР, в редакції станом на 10.01.2015 року Суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі

(із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: 1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування; щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій

(за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій; забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня. Приписи наведеної норми передбачають особливості роботи РРО, які мають забезпечувати друкування таких звіті за кожний робочий день. В судовому засіданні встановлено, згідно наказу №2556 від 08.09.2017 року контролюючим органом була проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_3, за результатами якої складено акт №001083 від 20.09.2017 року (а.с. 5) 20 вересня 2017 року посадовою особою ГУ ДВС у Волинській Демянік В.Д. складено протокол про адміністративне правопорушення №00000112. Відповідно до вказаного протоколу ОСОБА_3 вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 163-15 КУпАП, а саме неповне та не оприбуткування готівкових коштів в Книгах обліку готівкових розрахунків на загальну суму готівки 7022, 00 грн, чим порушено п. 2.2., 2.6., Положення про ведення касових операцій у національній валюті в України затвердженою постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року №637 Про затвердження (а.с. 8) 02.10.2017 року розглянувши протокол №00000112 від 20.09.2017 року заступником начальника Головного управління ДФС у Волинській області Харченко Т.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, якою позивача ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 1700 грн. за порушення ч. 1 ст. 163-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.9.) Згідно з вимогами Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 15.12.2004№ 637, підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку. Уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватись. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використання РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах. Статтею 16315 КУпАП встановлено, що порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), у тому числі перевищення граничних сум розрахунків готівкою, недотримання установлених законодавством вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів , тягне за собою накладення штрафу на фізичну особу - підприємця, посадових осіб юридичної особи від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У преамбулі Постанови №637 зазначено, що її норми визначають порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою. Каса - приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також приймання, видачі, зберігання готівкових коштів, інших цінностей, касових документів. Відповідно до п. 4.1. Положенняз метою забезпечення здійснення розрахунків готівкою підприємства повинні мати касу, а їх керівники мають забезпечити належне облаштування цієї каси та надійне зберігання готівкових коштів у ній. Якщо з вини керівників не були створені належні умови для забезпечення схоронності коштів під час їх зберігання і транспортування, то вони несуть за це відповідальність у встановленому законодавством України порядку. Отже, вимога про обов'язкову наявність каси та про обов'язок керівників забезпечити належне обладнання каси і належне зберігання в ній грошових коштів передбачено лише для підприємств. Підпунктом 2.2 Положення передбачено, що підприємства здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку. Тому твердження позивача, про те що вона не порушувала п. 2.2. Постанови №637 не знайшли свого підтвердження. Пунктом 2.6 цього ж Положення визначено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Фізична особа-підприємець не веде касову книгу. Згідно п. 4.2. Положення №637, ведення касової книги здійснюється виключно підприємствами (юридичними особами). На це вказує також Нацбанк у листі від 30.10.2006 року №25-113/2453-11507. Із цим погоджується і ДПАУ (п.4.8. Методрекомендацій №210). Замість касової книги для оприбуткування готівки ФОП використовують Книгу доходів і витрат, а в разі використання РРО (РК) - КОРО. Згідно Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №547 від 14.06.2016 року зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.07.2016 за №920/29050, зокрема п. 8 розділом 4 передбачено, що у разі роздрукування РРО протягом робочого дня кількох фіскальних чеків усі вони вклеюються у відповідну книгу ОРО, записи в розділі 2 КОРО робляться за кожним фіскальним звітним чеком окремо. Якщо фіскальний звітний чек містить дані про операції службового внесення та службової видачі коштів, графи 3, 4 розділу КОРО можна не заповнювати. За бажанням суб'єкта господарювання у графах 5-10 розділу 2 КОРО, зареєстрованої РРО, можна створювати додаткові графи для зазначення сум розрахунків, суми податку на додану вартість, суми акцизного податку або іншого податку (збору) та виданих при поверненні товару коштів, які отримані (видані з використанням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів, тощо. Крім того, у цьому розділі КОРО на РРО або в КОРО на господарську одиницю можна виконувати додаткові записи, що підсумовують дані за розрахунками за день чи за місяць. Отже, винятки щодо не заповнення розділу 2 КОРО стосуються графи 3,4. Проте не стосуються графи 5 . Тому твердження позивача про те, що вона мала право не заповнювати графу 5 є хибним. Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку (пункт 2.6 названого Положення). За правилами пункту 2.6 Положення, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Відповідно до пунктів 6, 9 статті З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» об'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані забезпечувати зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок протягом трьох років після їх закінчення та щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій. Відповідно до позиції Верховного Суду України висловленій в постановах №21-7а13 від 26.02.2013, №21-35а13 від 26.02.2013; №21-54а15 від 01.04.2014 року - висловив правову позицію про те, що п. 2.6. Положення №637 передбачено два механізми оприбуткування готівки залежно від способу фіксації її надходження в касу:прибуткові касові ордери або фіскальні звітні чеки (РК). В разі проведення готівкових розрахунків з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 Положення оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у касових ордерах та відображення на їх підставі готівки у касовій книзі. У випадку проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є відображення повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та здійснення обліку зазначених готівкових коштів у КОРО. Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність (абзац 3 ст. 1 Указу №436/95 Отже, застосоване відповідачем адміністративне стягнення у розмірі 1700 грн за несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів в книзі обліку розрахункових операцій є правомірним. Оцінюючи правомірність рішення органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими статтею 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури. Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо. з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення. За правилами, встановленими статтею 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Суд вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, в ході розгляду справи надав достатні та беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення і довів правомірність та обґрунтованість прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 1700 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_3 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 163-15, 280, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 4, 6, 17, 18, 104, 105, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України , «Порядком реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку, розрахункових операцій», Законом України ««Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління державної фіскальної служби у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити за безпідставністю.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили, якщо протягом строку на апеляційне оскарження апеляційну скаргу не буде подано.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області В.П. Пушкарчук